Справа № 1570/3170/2012
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2014-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

----------------------
У Х В А Л А

ИМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2014 р.м.ОдесаСправа № 1570/3170/2012

Категорія: 2.3 Головуючий в 1 інстанції:
Танцюра К.О. Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Романішина В.Л., Вербицької Н.В.

розглянув у порядку письмового
провадження в м. Одесі адміністративну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 16 липня 2012
року за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Державної податкової служби
України, Любашівської міжрайонної
державної податкової інспекції
Одеської області про зобов'язання
вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2012 року позивач звернувся до
суду з вказаним вище адміністративним
позовом та, посилаючись на свої
релігійні переконання просила: -
зобов'язати Державну податкову
адміністрацію України (надалі -ДПА) не
вносити про неї інформацію до
Державного реєстру фізичних
осіб-платників податків; зобов'язати
ДПА зберегти за позивачем форму обліку
платника податків (за прізвищем, іменем
та по батькові, роком народження та за
місцем реєстрації);

- зобов'язати ДПІ здійснювати в
подальшому облік, як платників
податків за раніше встановленими
формами обліку без застосування
цифрового ідентифікатора та ведення
обліку платників податків без
використання серії та номеру паспорту
(за прізвищем, іменем та по батькові,
роком народження та за місцем
реєстрації);

- зобов'язати ДПІ не вносити інформацію
про позивача до Державного реєстру
фізичних осіб-платників податків та
інших обов'язкових платежів);

- зобов'язати ДПІ проставити у паспорт
відмітку про наявність права
здійснювати будь-які платежі без
цифрового ідентифікатора та завірити
підпис відповідальної особи гербовою
печаткою.

За наслідками розгляду
адміністративного позову Одеським
окружним адміністративним судом 16
липня 2012 року ухвалено постанову про
відмову ОСОБА_1 у задоволенні
адміністративного позову.

Приймаючи означене рішення, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач не
дотримався вимог, передбачених чинним
законодавством та не вчинила дій, що
пов'язуються з реалізацією права на
відмову від ідентифікаційного номеру.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на допущені судом
порушення норм матеріального і
процесуального права, просить
скасувати оскаржуване судове рішення
та постановити нове - про задоволення
позову.

Суд апеляційної інстанції заслухав
суддю-доповідача, розглянув та
обговорив доводи апеляційної скарги,
перевірив матеріали справи та вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом
першої інстанції обставин справи та
правильність застосування правових
норм, апеляційний суд звертає увагу на
таке.

Судом першої інстанції встановлено
наступне.

12 грудня 2011 року позивач звернулась до
ДПІ із заявою, в якій зазначила, що вона
за своїми релігійними переконаннями
просить в подальшому здійснювати її
облік, як платника податків за раніше
встановленими формами обліку без
застосування цифрового ідентифікатора
(за прізвищем, ім'ям та по батькові, та
за місцем проживання), не вносити
інформацію про неї до Державного
реєстру фізичних осіб-платників
податків та інших обов'язкових
платежів, а також проставити у її
паспорті (на стор. 7, 8 або 9) відмітку про
наявність права здійснювати будь-які
платежі без номера облікової картки та
завірити підпис відповідальної особи
гербовою печаткою.

Також 12 грудня 2011 року позивач
звернулась до ДПА із заявою, в якій
зазначила про те, що вона за своїми
релігійними переконаннями не може і не
хоче користуватися електронним
цифровим ім'ям - індивідуальним
цифровим кодифікатором, відмовляється
від цифрового кодифікатора та просить
не вносити інформацію про неї до
Державного реєстру фізичних
осіб-платників податків та зберегти за
нею форму обліку платників податків (за
прізвищем, іменем та по батькові, роком
народження), про що офіційно повідомила
Любашівську МДПІ Одеської області.

Листом ДПІ №511/9/31-0/8 від 13 січня 2012 року
та листом ДПС №4360/Ц/18-8014 від 01 лютого 2012
року, позивачу було повідомлено, що
фізична особа-платник податків, яка
відмовляється від прийняття
реєстраційного номера облікової
картки платника податків, для
забезпечення її обліку як платника
податків за прізвищем, ім'ям, по
батькові і серією та номером паспорта,
має особисто подати відповідному
органу державної податкової служби
повідомлення про таку відмову,
пред'явити паспорт та, у разі
необхідності, інші документи.

14 грудня 2011 року позивач надала до ДПІ
повідомлення за формою №1П фізичної
особи, яка через свої релігійні
переконання відмовляється від
реєстраційного номера облікової
картки платника податків.

22 грудня 2011 року вищезазначене
повідомлення було залишено без
задоволення листом ДПІ №14538.

Крім того, судом першої інстанції
встановлено, що у вказаному
повідомлені не заповнено усі необхідні
реквізити, а саме - рядки 25 - 31 ("Місце
роботи", "Телефон", "Паспорт фізичної
особи"), також позивач здійснила
відмітку про те, що з дією ст.63 та ст.70
Податкового кодексу України не згодна.

Вирішуючи спірне питання, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач не
дотримався вимог, передбачених актами
чинного податкового законодавства та
не вчинив дії, які пов'язані з
реалізацією права на відмову від
ідентифікаційного номеру, а тому факт
порушення прав позивача з боку
відповідачів відсутній.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п.63.6 ст.63 Податкового
кодексу України облік осіб, які через
свої релігійні переконання
відмовляються від прийняття
реєстраційного номера облікової
картки платника податків та повідомили
про це відповідний орган державної
податкової служби, ведеться за
прізвищем, ім'ям, по батькові і серією
та номером діючого паспорта. У
паспортах зазначених осіб органами
державної податкової служби робиться
відмітка про наявність у них права
здійснювати будь-які платежі за серією
та номером паспорта. Порядок внесення
відмітки визначається центральним
органом державної податкової служби.

Пунктом 70.1 ст.70 Податкового кодексу
України передбачено, що облік фізичних
осіб - платників податків, які через
свої релігійні переконання
відмовляються від прийняття
реєстраційного номера облікової
картки платника податків та повідомили
про це відповідний орган державної
податкової служби, ведеться в окремому
реєстрі Державного реєстру за
прізвищем, ім'ям, по батькові та серією
і номером паспорта без використання
реєстраційного номера облікової
картки.

Таким чином Податковий кодекс України
не передбачає можливість вилучення
інформації з реєстру чи заборони її
внесення щодо осіб, які через свої
релігійні переконання відмовляються
від прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків та
вчинення у паспортах таких осіб
відмітки про наявність у них права
здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного номера, а навпаки
передбачено ведення обліку таких осіб
в окремому реєстрі Державного реєстру
фізичних осіб - платників податків за
прізвищем, ім'ям, по батькові та серією
і номером паспорта без використання
реєстраційного номера облікової
картки та вчинення в паспортах таких
осіб відмітки про наявність у них права
здійснювати будь-які платежі за серією
та номером паспорта.

Також, п.1 роз. ІІ Положення про
реєстрацію фізичних осіб у Державному
реєстрі фізичних осіб - платників
податків, затвердженого наказом
Державної податкової служби України
від 17.12.2010 року №954, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 29.12.2010
року з №1388/18683 (надалі - Положення)
визначено, що облік осіб, які через свої
релігійні переконання відмовляються
від прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків та
повідомили про це відповідний орган
державної податкової служби, ведеться
в окремому реєстрі Державного реєстру
за прізвищем, ім'ям, по батькові і
серією та номером діючого паспорта
громадянина України без використання
реєстраційного номера облікової
картки. У паспортах зазначених осіб
органами державної податкової служби
робиться відмітка про наявність у них
права здійснювати будь-які платежі за
серією та номером паспорта.

Відповідно до п.2 роз. ІІ Положення
визначено, що порядок проведення
реєстрації фізичних осіб у Державному
реєстрі включає, зокрема внесення до
паспортів фізичних осіб, які через свої
релігійні переконання відмовляються
від прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків та
повідомили про це відповідний орган
державної податкової служби, відмітки
про наявність у них права здійснювати
будь-які платежі за серією та номером
паспорта.

Згідно п.1 роз. VIII Положення, фізична
особа, яка раніше не подавала Облікову
картку і відомості про яку не включено
до Державного реєстру та яка через свої
релігійні переконання відмовляється
від прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків,
зобов'язана особисто подати
відповідному органу державної
податкової служби Повідомлення за
формою №1П (додаток 7), яке є водночас
заявою для обліку в окремому реєстрі
Державного реєстру, та пред'явити
паспорт громадянина України. У разі
необхідності особа, крім паспорта
громадянина України, пред'являє
свідоцтво про народження, свідоцтво
про шлюб (за наявності), свідоцтво про
розірвання шлюбу (за наявності),
свідоцтво про зміну імені (за
наявності).

Пунктом 2 роз. VIII Положення встановлено,
що облік фізичних осіб, які через свої
релігійні переконання відмовляються
від прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків та
надали до органу державної податкової
служби Повідомлення, ведеться в
окремому реєстрі Державного реєстру за
прізвищем, ім'ям, по батькові та серією
і номером паспорта без використання
реєстраційного номера облікової
картки платника податків.

Пунктом 4 роз. VIII Положення також
встановлено, що для заповнення
Повідомлення використовуються дані
паспорта громадянина України та інших
документів, які подаються у разі зміни
паспортних даних.

Враховуючи вищенаведене, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що механізм відмови особи від
ідентифікаційного номеру передбачає
подання заяви згідно з установленою
формою, а саме Повідомлення за формою
№1П, для заповнення якої
використовується паспорт особи та інші
необхідні документи.

Як вбачається з матеріалів справи та
апеляційної скарги, позивач свідомо не
вказала в Повідомленні необхідні
данні, та зазначила, що ці данні є
конфіденційною інформацією, а тому у
відповідності до ст.32 Конституції
України вона категорично проти
передачі цих даних про себе до
державних органів.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції вважає, що факт порушення
прав позивача з боку відповідачів
відсутній, а позивач ґрунтується на
помилковому застосуванні норм права,
що також вірно було встановлено судом
першої інстанції.

При розгляді справи судом правильно
застосовані норми матеріального і
процесуального права, вірно
встановлено фактичні обставини справи
та дана правова оцінка. Постанова суду
першої інстанції викладена достатньо
повно, висновки обґрунтовані з
посиланням на конкретні норми законів
України та відповідають чинному
законодавству. Доводи апеляційної
скарги висновків суду не спростовують,
оскільки базуються на невірному
трактуванні позивачем фактичних
обставин норм матеріального і
процесуального права.

Таким чином,підстав для скасування
рішення суду та задоволення
апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись: ст.. ст..185, 195, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 16
липня 2012 року за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Державної податкової
служби України, Любашівської
міжрайонної державної податкової
інспекції Одеської області про
зобов'язання вчинити певні дії - без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили
негайно після її підписання та може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України на
протязі двадцяти днів з часу отримання
сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач:

Судді: