Справа № 820/13550/14
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 р.Справа № 820/13550/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання
Губарь А.С.,

позивача - ОСОБА_1, представників
сторін: позивача - ОСОБА_2, відповідача -
Мар'єнкової Т.А., Одаренка О.А., третьої
особи - Олійника Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Територіального управління
Державної служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Харківській області на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 14.10.2014р. по
справі № 820/13550/14

за позовом ОСОБА_1

до Територіального управління
Державної служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Харківській області третя особа
Виконуючий обов'язки начальника
Територіального управління Державної
служби гірничного нагляду та
промислової безпеки України у
Харківській області Олійник Юрій
Станіславович

про визнання незаконним та скасування
наказу, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач)
звернувся до суду із позовом до
Територіального управління Державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України в
Харківській області (далі по тексту - ТУ
Держгірпромнагляду в Харківській
області, відповідач), за участю третьої
особи - виконуючого обов`язки
начальника Територіального управління
Державної служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Харківській області Олійника Юрія
Станіславовича (далі по тексту - в.о.
начальника ТУ Держгірпромнагляду в
Харківській області Олійник Ю.С.), в
якому просив суд: визнати незаконним та
скасувати наказ № 99-к від 11.06.2014 року
"Про притягнення до дисциплінарної
відповідальності головного державного
інспектора з охорони праці державної
інспекції нагляду в агропромисловому
комплексі та у соціально-культурній
сфері ОСОБА_1." та зобов`язати
Територіальне управління Державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України здійснити
нарахування та виплату ОСОБА_1 надбавки
до заробітної плати за червень 2014 року
і премії за цей період.

Ухвалою Харківського окружного
адміністративного суду від 04.08.2014 року
по справі № 820/13550/14 за клопотанням
представника відповідача провадження
у справі було зупинено до 23.09.2014 року.

Ухвалою Харківського окружного
адміністративного суду від 01.10.2014 року
по справі № 820/13550/14 провадження у
справі поновлено.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 14.10.2014 року
по справі № 820/13550/14 адміністративний
позов ОСОБА_1 до Територіального
управління Державної служби гірничого
нагляду та промислової безпеки України
у Харківській області, третя особа -
виконуючий обов`язки начальника
Територіального управління Державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Харківській області Олійник Юрій
Станіславович про визнання дій
незаконними та скасування наказу -
задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано
наказ Територіального управління
Державної служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Харківській області № 99-к від 11.06.2014
року "Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
головного державного інспектора з
охорони праці державної інспекції
нагляду в агропромисловому комплексі
та у соціально-культурній сфері
ОСОБА_1".

В решті задоволення позовних вимог -
відмовлено.

Відповідач, не погодившись із вказаною
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції при прийнятті оскаржуваної
ухвали норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування обставин справи, просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 14.10.2014 року,
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до
Територіального управління Державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України в
Харківській області про визнання дій
незаконними та скасування наказу.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги стверджує, що притягнення
ОСОБА_1 до дисциплінарної
відповідальності здійснено з
дотриманням вимог чинного
законодавства, на підставі висновку
проведеного у ТУ Держгірпромнагляду в
Харківській області службового
розслідування. Так, службовим
розслідуванням було виявлено численні
порушення позивачем процедури
проведення перевірок, а саме:
недотримання строків повідомлення про
початок здійснення перевірок
(повідомлення надіслано із значним
запізненням (13.05.2014 року), менш ніж за 10
днів до початку їх проведення (19.05.2014
року), чим порушено вимоги п.4 ст.5 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності»); складені
акти перевірок 31.05.2014 року надіслано
перевіреним суб'єкта господарювання
рекомендованим поштовим відправленням
(а не вручено під розписку керівникам
установ) без достатніх підстав (відмова
суб'єктів господарювання від
підписання та вручення актів), та без
зазначення в актах номера
рекомендованого листа і дати його
відправлення; в порушення вимог ст.7
Закону України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» акти
перевірок вручено під підпис не в
останній день перевірки (30.05.2014 року), а
із запізненням - директору ХЗОШ № 111 та
директору Харківської гімназії № 144 -
02.06.2014 року, директору ХЗОШ № 128 - 03.06.2014
року; в якості порушень в актах
відображено обставини, встановлення та
надання оцінки яким знаходиться поза
межами повноважень
Держгірпромнагляду; порушено вимоги
щодо оформлення результатів таких
перевірок. Вказує, що судом невірно
визначено зміст оскаржуваного наказу
№ 99-к, а саме, у наказі зазначено не про
порушення строків закінчення
процедури проведення перевірки ХЗОШ №
84 інспектором ОСОБА_1, як помилково
вказано судом першої інстанції, а про
непроведення (неоформлення акту
перевірки) ХЗОШ № 84 без достатніх на те
підстав. Крім того, судом першої
інстанції не враховано обов'язку
позивача повідомити свого керівника
про неможливість виконання своїх
службових обов'язків у зв'язку з
недопуском суб'єкта господарювання
(ХЗОШ № 84) від проведення перевірки,
оскільки доповідну записку про такі
обставини ОСОБА_1. складено на ім'я
заступника начальника Державної
інспекції з нагляду в агропромисловому
комплексі та у соціально-культурній
сфері ТУ Держгірпромнагляду в
Харківській області Ісаєва О.А. не у
день відмови (29.05.2014 р.) та не наступного
дня, а після закінчення терміну
перевірки (02.06.20124 року), що унеможливило
прийняття Ісаєвим О.А. законного
рішення щодо вжиття заходів впливу на
суб'єкта господарювання для
продовження перевірки. Також, зазначив,
що позивачем не надано жодного
належного доказу відмови посадових
осіб ХЗОШ № 84 від проведення перевірки,
натомість останніми надавались
пояснення, за змістом яких не
вбачається такої відмови, оскільки
ними готувались для перевірки
витребувані позивачем документи.
Пояснив, що директор ХЗОШ № 84 дізналась
про підписання акту перевірки лише
03.06.2014 року від інженера з охорони праці
Управління освіти Московського району,
що, на думку відповідача, свідчить про
ненадання позивачем акту для підпису в
останній день перевірки 30.05.2014 року, а
тому твердження суду першої інстанції
про відмову директора ХЗОШ № 84 від
підпису акту, та, як наслідок, про
правомірність дій позивача щодо
направлення акту поштою, є
безпідставними. Пояснив, що порушенням
службових обов'язків з боку ОСОБА_1 є
недодержання ним, як державним
службовцем, визначеної Законом України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» процедури підготовки,
проведення, оформлення результатів
перевірки та своєчасного вручення
актів перевірки суб'єктам
господарювання, що свідчить про
зневагу до останніх, викликає
негативне ставлення до державних
наглядових та контролюючих органів
взагалі і держави, та в подальшому
трансформується в певні законодавчі
акти, які готуються Державною службою
України з питань регуляторної політики
та роз витку підприємництва і ведуть до
обмеження наглядових функцій
державних органів і, як наслідок,
зменшення можливостей щодо захисту
прав та свобод окремих громадян. Крім
того, допущення вищенаведених порушень
призводить до виявлення їх
працівниками проку ратури, які
регулярно здійснюють контроль за
додержанням посадовими особами
Держгірпромнагляду вимог чинного
законодавства, та внесення
прокуратурою за результатами
виявлених порушень організації
проведення перевірок та повноти
використання органами
Держгірпромнагляду наданих
повноважень подань про застосування
дисциплінарної відповідальності не
тільки до осіб, які їх допустили, а й до
осіб, що здійснюють їх контроль.
Враховуючи викладене, наполягає на
наявності достатніх підстав для
притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної
відповідальності згідно з
оскаржуваним наказом, та не вбачає
підстав для його скасування.

Представники відповідача в судовому
засіданні вимоги апеляційної скарги
підтримали з підстав, викладених в
останній, просили суд апеляційної
інстанції постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
14.10.2014 року по справі № 820/13550/14
скасувати, прийняти нову постанову про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Позивач, а також його представник в
надісланих до суду письмових
запереченнях та в судовому засіданні
просили суд апеляційної інстанції
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а оскаржувану постанову
суду першої інстанції - без змін.
Зазначили, що відповідно до Положення
про організацію та здійснення
державного гірничого нагляду,
державного нагляду (контролю) у сфері
промислової безпеки та охорони праці в
системі Держгірпромнагляду України,
затвердженого наказом Міністерства
надзвичайних ситуацій України 11.08.2011
року N 826, обов'язок вручення
повідомлень про проведення перевірок
суб'єктом господарювання не покладено
на позивача. Разом з тим, позивач з
метою належного проведення перевірок
повідомив телефонограмою про початок
їх проведення Управління освіти
Московської районної ради, у складі
якого працює уповноважений спеціаліст
з питань, які відносяться до предмету
перевірок (інженер з охорони праці), про
що позивачем у повідомленнях про
проведення перевірки зроблено
відповідні відмітки. Стверджує, що акти
перевірки були надіслані поштою на
адресу директорів шкіл з метою
закінчення процедури перевірок, у
зв'язку з відмовою від підписання актів
перевірки начальником управління
освіти Московської районної ради, яка
була зазначена у повідомленнях про
проведення перевірки. Разом з тим,
директорами перевірок були без
заперечень та зауважень підписані акти
перевірок 02.06.2014 року та 03.06.2014 року
після отримання цих актів поштою.
Враховуючи викладене, вважає висновки
акту службового розслідування про
допущення позивачем порушень
процедури проведення перевірок
необґрунтованими, а прийнятий на
підставі цього акту оскаржуваний наказ
№ 99-к від 11.06.2014 року - неправомірним та
таким, що підлягає скасуванню.

Третя особа в судовому засіданні
вимоги апеляційної скарги підтримав,
просив суд апеляційної інстанції
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 14.10.2014 року
по справі № 820/13550/14 скасувати, прийняти
нову постанову про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, пояснення позивача,
представників сторін, пояснення
третьої особи, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 працює в Територіальному
управлінні Державної служби гірничого
нагляду та промислової безпеки України
у Харківській області на посаді
головного інспектора з охорони праці
державної інспекції нагляду в
агропромисловому комплексі та у
соціально-культурній сфері (т.1, а.с.14).

Наказом № 99-к від 11.06.2014 року головного
інспектора з охорони праці державної
інспекції нагляду в агропромисловому
комплексі та у соціально-культурній
сфері. ОСОБА_1 притягнуто до
дисциплінарної відповідальності
шляхом оголошення догани та
позбавлення надбавки і премії за
червень 2014року (т.1, а.с.20).

Не погодившись із зазначеним наказом,
ОСОБА_1 звернувся до суду з даним
позовом про визнання його незаконним і
скасування, зобов'язання відповідача
здійснити нарахування та виплату
позивачеві надбавки до заробітної
плати та премії за червень 2014 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
оскаржуваний наказ виданий
необґрунтовано, без врахування всіх
обставин, що мають значення для його
прийняття, з порушенням діючого
законодавства, без дотримання принципу
пропорційності, що має на меті
досягнення балансу між публічним
інтересом та індивідуальним інтересом
особи, а також між цілями та засобами їх
досягнення, а тому підлягає скасуванню.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог про зобов'язання ТУ
Держгірпромнагляду в Харківській
області здійснити нарахування та
виплату ОСОБА_1 надбавки до заробітної
плати за червень 2014 року і премії за цей
період, суд першої інстанції виходив з
їх необґрунтованості, оскільки надання
премії працівнику є правом керівника, а
не є його обов'язком, премія та надбавка
не є складовими частинами додаткової
заробітної плати, а також з урахуванням
того, що на час винесення оскаржуваного
наказу від 11.06.2014 року № 99-к на позивача
було накладено дисциплінарне
стягнення, що у розумінні Положення про
преміювання, встановлення надбавок,
доплат та надання матеріальної
допомоги працівникам територіального
управління Державної служби гірничого
нагляду та промислової безпеки України
у Харківській області, виключає
надання позивачеві премії.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги, отже,
перегляду підлягає рішення суду першої
інстанції в частині задоволення
позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції в
частині задоволення позовних вимог, з
огляду на таке.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
публічна служба - це діяльність на
державних політичних посадах,
професійна діяльність суддів,
прокурорів, військова служба,
альтернативна (невійськова) служба,
дипломатична служба, інша державна
служба, служба в органах влади
Автономної Республіки Крим, органах
місцевого самоврядування. Будь-яка
публічна служба є державною службою.

Правовідносини, пов'язані з
проходженням публічної служби в
системі органів державної служби
гірничого нагляду та промислової
безпеки України, урегульовано
законодавством у сфері проходження
служби, а саме Законом України "Про
державну службу", Порядком проведення
службового розслідування стосовно
державних службовців, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 13.06.2000 року № 950, Положенням про
організацію та здійснення державного
гірничого нагляду, державного нагляду
(контролю) у сфері промислової безпеки
та охорони праці в системі
Держгірпромнагляду України,
затвердженого наказом Міністерства
надзвичайних ситуацій України № 826 від
11.08.2011 року, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 27.12.2011
року за № 1531/20269 (далі по тексту -
Положення № 826).

У відповідності до п.12 ч.1 ст.92
Конституції України організація і
діяльність органів виконавчої влади,
основи державної служби (до якої
відноситься і служба в органах
Держгірпромнагляду України),
визначаються виключно законами.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
державну службу", державна служба в
Україні - це професійна діяльність
осіб, які займають посади в державних
органах та їх апараті щодо практичного
виконання завдань і функцій держави та
одержують заробітну плату за рахунок
державних коштів. Ці особи є державними
службовцями і мають відповідні
службові повноваження.

Згідно з ч.1 ст.14 цього Закону,
дисциплінарні стягнення
застосовуються до державного
службовця за невиконання чи неналежне
виконання службових обов'язків,
перевищення своїх повноважень,
порушення обмежень, пов'язаних з
проходженням державної служби, а також
за вчинок, який порочить його як
державного службовця або дискредитує
державний орган, в якому він працює.

До службовців, крім дисциплінарних
стягнень, передбачених чинним
законодавством про працю України,
можуть застосовуватися такі заходи
дисциплінарного впливу: попередження
про неповну службову відповідність;
затримка до одного року у присвоєнні
чергового рангу або у призначенні на
вищу посаду.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що
за порушення трудової дисципліни до
працівника може бути застосовано
тільки один з таких заходів стягнення:
1) догана; 2) звільнення. Законодавством,
статутами і положеннями про дисципліну
можуть бути передбачені для окремих
категорій працівників й інші
дисциплінарні стягнення.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного
наказу, підставою для його прийняття
слугували результати проведення
службового розслідування по фактах
перевірки дії ОСОБА_1 під час
проведення ним планових перевірок
Харківської гімназії № 144, ХЗОШ № 84,
ХЗОШ № 111 та ХЗОШ № 128, відповідно до
яких встановлено факт порушення
процедури проведення перевірок та
оформлення їх результатів.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що на адресу ТУ
Держгірпромнагляду в Харківській
області надійшов лист Управління
освіти адміністрації Московського
району Харківської міської ради від
30.05.2014 року № 2210, в якому викладені
зауваження щодо проведення планової
перевірки головним державним
інспектором з охорони праці державної
інспекції нагляду в агропромисловому
комплексі та у соціально-культурній
сфері ОСОБА_1. Харківської гімназії №
144, ХЗОШ № 84, ХЗОШ № 111 та ХЗОШ № 128 (т.1,
а.с.22-24).

З огляду на вищезазначену інформацію,
наказом ТУ Держгірпромнагляду в
Харківській області від 03.06.2014 року №
93-к була створена комісія з метою
проведення службового розслідування
по фактах перевірки дій ОСОБА_1 під час
проведення перевірок Харківської
гімназії № 144, ХЗОШ № 84, ХЗОШ № 111 та
ХЗОШ № 128. У вищевказаному наказі
встановлено строк до 06.06.2014 року для
надання акту службового розслідування
та прийняття рішення (т.1, а.с.26).

Наказом від 06.06.2014 року № 97-к,
продовжено термін службового
розслідування до 17.06.2014 року (т.1, а.с.25).

06.06.2014 року складено акт службового
розслідування за фактом перевірки дій
головного державного інспектора з
охорони праці державної інспекції
нагляду в агропромисловому комплексі
та у соціально-культурній сфері ОСОБА_1,
з яким позивач ознайомився 11.06.2014 року.

Зокрема, за висновком акту службової
перевірки позивачем вчинено наступні
порушення: повідомлення вручено із
запізненням; узгоджені з директорами
терміни перевірок в гімназії № 144 та
школі № 84 переносились; перевірка в
школі № 84 безпідставно не була
завершена, акт не складений; процедура
вручення актів була порушена і
виконана із запізненням; до змісту
актів внесено, як зауваження,
порушення, що не належать до
повноважень Держгірпромнагляду.

Окрім того, ОСОБА_1 під час перевірки
гімназії № 144, за поясненнями
директора, поводив себе нервово та
агресивно, погрожуючи санкціями, які не
були застосовані, з чого відповідачем
було встановлено порушення позивачем
етики державного службовця (т.1, а.с.16-19).

Разом з тим, зі змісту оскаржуваного
наказу вбачається, що підставою для
його прийняття та притягнення позивача
до дисциплінарної відповідальності
слугували наступні виявлені службовим
розслідуванням порушення:
повідомлення вручено в термін менше
ніж 10 днів до початку перевірок;
процедура вручення актів була порушена
і виконана із запізненням на 2-3 дні
після закінчення перевірки; зроблено
розсилку актів перевірок
рекомендованими листами без
зазначення про відмову суб'єкта
господарювання в підписанні акту та
номеру рекомендованого листа, а також
дату його відправлення; до змісту актів
внесено, як зауваження, порушення, що не
належать до повноважень
Держгірпромнагляду; не проведено (не
оформлено акт проведення перевірки)
ХЗОШ № 84 без наявних на те підстав:
доповідна на ім'я начальника інспекції
датована 03.06.2014 р. та не має візи і
вхідних реквізитів інспекції, та у
будь-якій іншій формі не зафіксовано
відмову суб'єкта господарювання в
допущенні інспектора до перевірки (акт,
запис на направленні на перевірку).

З наведеного вбачається, що підстави
притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді виявлених порушень порядку
проведення перевірок, зазначені у
наказі № 99-к від 11.06.2014 року, та
порушення, викладені у висновку акту
службового розслідування, є різними.
Виходячи з формулювання п.1 наказу № 99-к
від 11.06.2014 року, підставою для
притягнення позивача до
відповідальності є, зокрема, розсилка
актів перевірок рекомендованими
листами без зазначення про відмову
суб'єкта господарювання в підписанні
акту та номеру рекомендованого листа, а
також дати його відправлення, що не
було зафіксовано висновком службового
розслідування.

При цьому, формулювання підстав
притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності,
наведене у п.1 оскаржуваного наказу (не
проведено (не оформлено акт перевірки)
ХЗОШ № 84 без наявних на те підстав:
доповідна на ім'я начальника інспекції
датована 03.06.2014 р. та не має візи і
вхідних реквізитів інспекції, та у
будь-якій іншій формі не зафіксовано
відмову суб'єкта господарювання в
допущенні інспектора до перевірки (акт,
запис на направленні на перевірку) є
розширеним порівняно з висновком
службового розслідування (перевірка в
школі № 84 безпідставно не була
завершена).

Слід відмітити, що констатоване
висновком службового розслідування
перенесення узгоджених з директорами
термінів перевірок в гімназії № 144 та
школі № 84 не було підставою для
винесення оскаржуваного наказу № 99-к
від 11.06.2014 року.

З приводу виявлених відповідачем
порушень, які були підставою для
прийняття оскаржуваного наказу,
колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" планові заходи
здійснюються відповідно до річних або
квартальних планів, які затверджуються
органом державного нагляду (контролю)
до 1 грудня року, що передує плановому,
або до 25 числа останнього місяця
кварталу, що передує плановому.

Як встановлено частиною 4 статті 5 цього
Закону, органи державного нагляду
(контролю) здійснюють планові заходи з
державного нагляду (контролю) за умови
письмового повідомлення суб'єкта
господарювання про проведення
планового заходу не пізніш як за десять
днів до дня здійснення цього заходу.

Повідомлення повинно містити: дату
початку та дату закінчення здійснення
планового заходу; найменування
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи - підприємця,
щодо діяльності яких здійснюється
захід; найменування органу державного
нагляду (контролю).

Повідомлення надсилається
рекомендованим листом чи
телефонограмою за рахунок коштів
органу державного нагляду (контролю)
або вручається особисто керівнику чи
уповноваженій особі суб'єкта
господарювання під розписку.

Суб'єкт господарювання має право не
допускати посадову особу органу
державного нагляду (контролю) до
здійснення планового заходу в разі
неодержання повідомлення про
здійснення планового заходу.

Строк здійснення планового заходу не
може перевищувати п'ятнадцяти робочих
днів, а для суб'єктів малого
підприємництва - п'яти робочих днів,
якщо інше не передбачено законом.

Продовження строку здійснення
планового заходу не допускається (ч.5
ст.5 Закону України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності").

У відповідності до п.2.10 Положення № 826,
перевірка суб'єкта господарювання може
здійснюватися як самостійно посадовою
особою Держгірпромнагляду України, так
і спеціально створеною комісією, до
складу якої включаються посадові особи
Держгірпромнагляду України різних
напрямів нагляду.

Склад комісії визначається наказом
Держгірпромнагляду України або його
територіального органу.

Пунктом 2.16. Положення № 826 передбачено,
що повідомлення про проведення
планової перевірки суб'єкта
господарювання за формою, наведеною у
додатку 1 до цього Положення, або
повідомлення про проведення планової
перевірки виробничих об'єктів за
формою, наведеною у додатку 2 до цього
Положення, надсилається суб'єкту
господарювання рекомендованим листом
чи телефонограмою або вручається
особисто керівнику (уповноваженій
особі) суб'єкта господарювання під
підпис не пізніше ніж за десять днів до
дня здійснення заходу.

У разі неповідомлення про проведення
планової перевірки у вищезазначених
випадках суб'єкт господарювання має
право не допускати посадову особу
(членів комісії) Держгірпромнагляду
України до здійснення такої перевірки.

Копії повідомлень зберігаються у
Держгірпромнагляді України або його
територіальних органах протягом п'яти
років. Записи про відправлення
повідомлень (у тому числі
телефонограмою) робляться в окремих
журналах обліку за довільною формою.

Згідно з п.2.21. Положення № 826, у разі
непред'явлення на вимогу суб'єкта
господарювання службового посвідчення
і направлення на проведення перевірки
суб'єкт господарювання має право не
допускати посадову особу (членів
комісії) Держгірпромнагляду України до
здійснення такої перевірки.

Як вбачається зі змісту вищенаведених
норм, ними не покладено обов'язку
вручення суб'єктам господарювання
повідомлень про початок проведення
перевірки на інспекторів, які
здійснюють перевірку. Відсутній такий
обов'язок і у посадовій інструкції
ОСОБА_1

Крім того, колегія суддів відмічає, що
позивач був уповноважений на
проведення спірних перевірок шляхом
видачі на його ім'я відповідних
направлень лише 12.05.2014 року, а
повідомлення про проведення перевірок
було вручено під підпис зазначеному у
повідомленнях суб'єкту - Управлінню
освіти адміністрації Московського
району Харківської міської ради 13.05.2014
року, тобто, наступного дня після
набуття позивачем повноважень на
перевірку відносно об'єктів (шкіл),
віднесених до відання Управління.

Враховуючи викладене, колегія суддів
зазначає, що невчинення або
несвоєчасне вчинення дій, які не
входять до посадових обов'язків
позивача - вручення повідомлень про
початок проведення перевірки - не може
розцінюватись як порушення з боку
позивача вимог Положення № 826 та
посадової інструкції, а посилання
відповідача на вказані обставини в
обґрунтування правомірності
притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності є
недоречним.

При цьому, як вбачається зі змісту
направлень на перевірку від 12.05.2014 року
(т.1, а.с.99, 104, 121, 133), для проведення
перевірок ХЗОШ № 84, ХЗОШ № 11, ХЗОШ № 128
та Харківської гімназії № 144
направлялись такі посадові особи :
заступник начальника Державної
інспекції нагляду АПК та у СКС Ісаєв
О.А., головний державний інспектор
ОСОБА_1., головний державний інспектор
Дегок С.В., однак, до дисциплінарної
відповідальності за невчасне вручення
повідомлень про проведення перевірки
притягнуто лише ОСОБА_1

Також, як вбачається зі змісту наявних
в матеріалах справи копій повідомлень,
останні були передані до Управління
освіти адміністрації Московського
району Харківської міської ради 06.05.2014
року телефонограмою, що узгоджується з
приписами ч.4 ст.5 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" та п. 2.16. Положення № 826, та
прийняті секретарем секретарем
Сосницькою М.І.

Відсутність вказаних повідомлень у
книзі вхідних телефонограм Управління
освіти адміністрації Московського
району Харківської міської ради може
бути наслідком незабезпечення
належного фіксування надходження
вказаних повідомлень засобами
телефонного зв'язку секретарем
Управління, і не може бути спростована
позивачем з огляду на те, що в Інспекції
нагляду в агропромисловому комплексі
та соціально-культурній сфері
Держнірпромнагляду України в
Харківській області книга
відправлення повідомлень (у т.ч. шляхом
телефонограм) не ведеться.

При цьому, за поясненнями позивача,
вручення повідомлень про проведення
перевірок 13.05.2014 року під підпис
секретарю Управління освіти
адміністрації Московського району
Харківської міської ради було
додатковим способом інформування
підконтрольних суб'єктів, а відтак, не
може вважатися порушенням Положення №
826.

Крім того, слід вказати, що з боку
керівників шкіл - об'єктів перевірок не
мали місця зауваження з приводу
несвоєчасності вручення повідомлень
про проведення перевірки, що не було
підставою для недопуску інспектора до
підконтрольних об'єктів та не потягло
за собою зриву проведення перевірки.

Так, в акті службового розслідування
зазначено, що суб'єкт господарювання
(Управління освіти адміністрації
Московського району Харківської
міської ради) не скористався правом,
наданим п.2.16 Положення № 826, про не
допуск до перевірки у разі
несвоєчасного повідомлення про
проведення заходу державного нагляду і
віддав розпорядження інженеру з
охорони праці Путренко А.В. прийняти
повідомлення до відповідної роботи
(тобто готуватись до проведення
перевірки). Путренко А.В. повідомила про
отримані повідомлення директорів шкіл
№№ 84, 111, 128 та гімназії № 144. За її
дорученням директорами по телефону
були узгоджені з ОСОБА_1 дати початку
проведення перевірки: гімназія № 144 -
19.05.2014 року, школа № 111 - 20.05.2014 року,
школа № 84 - 22.05.2014 року, школа № 128 - 23.05.2014
року.

У зв'язку з чим, зафіксований актом
службового розслідування факт
вручення повідомлень про проведення
перевірок із запізненням колегія
суддів вважає таким, що не доведений
належними та допустимими доказами, та
не є підставою для притягнення
позивача до дисциплінарної
відповідальності.

Відповідно до приписів ч.6 ст.7 Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" за
результатами здійснення планового або
позапланового заходу посадова особа
органу державного нагляду (контролю), у
разі виявлення порушень вимог
законодавства, складає акт.

Посадова особа органу державного
нагляду (контролю) зазначає в акті стан
виконання вимог законодавства
суб'єктом господарювання, а в разі
невиконання - детальний опис
виявленого порушення з посиланням на
відповідну вимогу законодавства, який
повинен містити такі відомості: дату
складення акта; тип заходу (плановий
або позаплановий); вид заходу
(перевірка, ревізія, обстеження, огляд
тощо); предмет державного нагляду
(контролю); найменування органу
державного нагляду (контролю), а також
посаду, прізвище, ім'я та по батькові
посадової особи, яка здійснила захід;
найменування юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи - підприємця, щодо діяльності
яких здійснювався захід.

В останній день перевірки два
примірники акта підписуються
посадовими особами органу державного
нагляду (контролю), які здійснювали
захід, та суб'єктом господарювання або
уповноваженою ним особою, якщо інше не
передбачено законом. Якщо суб'єкт
господарювання не погоджується з
актом, він підписує акт із
зауваженнями. Зауваження суб'єкта
господарювання щодо здійснення
державного нагляду (контролю) є
невід'ємною частиною акта органу
державного нагляду (контролю).

Відповідно до п. 2.24 Положення N 826, не
пізніше останнього дня перевірки два
примірники акта підписуються
посадовими особами Держгірпромнагляду
України (членами комісії), які
здійснювали перевірку, та керівником
суб'єкта господарювання або
уповноваженою ним особою.

Один примірник акта вручається
керівнику суб'єкта господарювання або
уповноваженій ним особі під підпис.

Якщо керівник суб'єкта господарювання
або уповноважена ним особа не
погоджується з актом, він підписує акт
із зауваженнями, які є невід'ємною
частиною акта.

У разі відмови керівника суб'єкта
господарювання або уповноваженої ним
особи підписати акт посадова особа
Держгірпромнагляду України вносить до
такого акта відповідний запис. При
цьому один примірник акта
направляється суб'єкту господарювання
рекомендованим листом, а на другому
примірнику проставляються відповідний
вихідний номер листа, яким було
відправлено акт, та дата направлення.

Матеріалами справи підтверджено, що
акти перевірок Харківської гімназії №
144 (т.1, а.с.105), ХЗОШ № 128 (т.1, а.с.122), ХЗОШ №
111 (т.1, а.с.134) були складені 30.05.2014 року,
тобто, в останній день строку
проведення перевірок, зазначеного у
направленнях.

Вищевказані акти були направлені
рекомендованим поштовим відправленням
31.05.2014 року із зазначенням в актах
перевірок дати відправлення та номеру
листа, про що свідчать наявні в
матеріалах справи копії витягів з
вказаних актів та копії повідомлень
про вручення поштових відправлень.

Як вбачається з пояснень позивача, та
не спростовано відповідачем по справі,
відправлення актів перевірки поштою
31.05.2014 року відбулося у зв'язку з
відмовою від їх підписання начальником
управління освіти адміністрації
Московського району Харківської
міської ради Гресь О.В., яка мала місце
наприкінці останнього робочого дня
строку проведення перевірок (30.05.2014
року), що не було враховано комісією з
проведення службового розслідування.

Акти про відмову від підпису актів
перевірок позивачем не складались у
зв'язку з тим, що директорами
перевірених шкіл № 111 та 128, а також
гімназії № 144 акти перевірок були
підписані без заперечень та зауважень,
про що свідчать відповідні підписи в
актах вказаних посадових осіб.

Враховуючи викладене, колегія суддів
не вважає, що направлення актів
перевірок рекомендованими листами
відбулося за відсутності достатніх для
цього підстав, як помилково зазначає
відповідач, та з урахуванням всіх
обставин справи не вбачає у таких діях
порушення вимог Положення № 826, які б
могли слугувати підставою для
притягнення перевіряіючого до
дисциплінарної відповідальності.

Крім того, колегія суддів вважає за
необхідне зауважити, що примірники
актів були вручені під підпис
директорам Харківської гімназії № 144
та ХЗОШ № 128 - 03.06.2014 року, ХЗОШ № 111 -
02.06.2014 року разом з приписами.

Отже, направлення 31.05.2014 року
примірників актів перевірок поштою не
призвело до порушення прав керівників
вказаних установ на оскарження
результатів перевірок або своєчасного
виконання приписів.

З приводу вказівки в оскаржуваному
наказі на не проведення (не оформлення
акту перевірки) ХЗОШ № 84 без наявних на
те підстав, колегія суддів зазначає
наступне.

За змістом акту службового
розслідування, з результатів розгляду
зібраних документів та пояснень
комісія не вбачає підстав для
завершення розпочатої 29.05.2014 року
перевірки ХЗОШ № 84.

Разом з тим, у висновках акту
відображено, що перевірка у школі № 84
безпідставно не була завершена, про що
зазначено також в абз. 2 п.1
оскаржуваного наказу.

Такі розбіжності не дають можливості
визначення ставлення комісії до дій
ОСОБА_1 під час виходу на перевірку ХЗОШ
№ 84 та оформлення її результатів, та не
дають змоги встановити, яка саме
перевірка позивача у спірних
відносинах вважалася б правомірною.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що підставою неможливості
завершення позивачем перевірки ХЗОШ №
84 слугував не допуск до позивача
перевірки начальником Управління
освіти адміністрації Московського
району Харківської міської ради Гресь
О.В., про що позивачем складено
відповідні акти від 29.05.2014 року та 30.05.2014
року.

Слід відмітити, що складення вказаних
актів одноособово позивачем по справі
не було поставлено в вину позивачеві
ані актом службового розслідування,
ані оскаржуваним наказом, а тому,
посилання відповідача в апеляційній
скарзі на те, що акти про не допуск до
перевірки складені позивачем за
відсутності свідків, тим більше з
урахуванням відсутності відповідних
приписів щодо складення таких актів у
Положенні № 826, не свідчить про
неправомірність дій ОСОБА_1 у спірних
відносинах.

Щодо тверджень відповідача по справі
про безпідставне зволікання позивачем
з повідомленням безпосереднього
керівника про недопуск до перевірки та
позбавлення останнього можливості
вжити заходів до спірного суб'єкта
господарювання, колегія суддів
зазначає, що ОСОБА_1 була складена
доповідна записка на ім'я заступника
начальника Державної інспекції з
нагляду у агропромисловому комплексі
та соціально-культурній сфері
Держгірпромнагляду України у
Харківській області Ісаєва О.А. про
відмову у допуску до перевірки суб'єкта
господарювання ХЗОШ № 84.

Як вбачається з доповідної записки
Ісаєва О.А. на адресу голови комісії зі
службового розслідування Одаренка О.А.,
вказана доповідна записка була
отримана відповідачем 02.06.2014 року -
тобто у перший робочий день, коли
позивач фактично міг реалізувати
обов'язок щодо повідомлення
керівництва за даним фактом для вжиття
заходів реагування.

Отже, Ісаєву О.А. було відомо про факт
недопуску ОСОБА_1 до проведення
перевірки суб`єкта господарювання,
проте, враховуючи підготовку звіту та
додатків за місяць, а також те, що
тимчасово в.о. начальника інспекції
Місюра Ю.В. знаходився у відпустці до
10.06.2014 року, Ісаєвим О.А. було прийнято
рішення про інформування начальника за
вказаним фактом після виходу
останнього з відпустки.

Окрім того, факт отримання заступником
начальника Державної інспекції
нагляду в агропромисловому комплексі
та у соціально - культурній сфері
Держгірпромнагляду України у
Харківській області Ісаєвим О.А.
доповідної записки ОСОБА_1 про відмову
у допуску до перевірки, спростовує
посилання відповідача у п. 1
оскаржуваного наказу про
незафіксування відмови суб'єкта
господарювання в допуску інспектора до
перевірки. Також, в п. 1 наказу № 99-к від
11.06.2014 року відповідач посилається на
те, що доповідна на його ім'я була
датована 03.06.2014 року, однак
безпосередня доповідна записка Ісаєва
О.А. на адресу голови комісії зі
службового розслідування Одаренка О.А.
спростовує вказані обставини та
свідчить про помилковість та
необґрунтованість таких доводів
відповідача.

Щодо висновків комісії про
неправомірне внесення до змісту актів
в якості зауважень, порушень, що не
належать до компетенції
Держгірпромнагляду, що, на думку
комісії з проведення службового
розслідування, є свідченням
недостатнього професійного рівня
державного інспектора у формулюванні
виявлених порушень, колегія суддів
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Як вбачається зі змісту акту
службового розслідування, комісія
дійшла такого висновку, зокрема, у
зв`язку із внесенням до актів та
приписів 4 пунктів з питань організації
нагляду за технічним станом будівель
та споруд, їх паспортизації, які не
відносяться до повноважень
Держгірпромнагляду. Так, за змістом
акту службового розслідування,
керівний лист Держгірпромнагляду від
17.04.2014 року № 3057/0/4.2-6/6/14 стосовно
питання організації нагляду за
технічним станом будівель і споруд, їх
паспортизації було направлено для
ознайомлення інспекторського складу в
державні інспекції 28.04.2014 року, однак,
до актів і приписів було внесено 4
пункти з цього питання.

Разом з тим, слід вказати, що станом на
проведення перевірок (з 19.05.2014 року по
30.05.2014 року) вказаний лист був чинним і
підлягав застосуванню у практичній
діяльності інспекторами
Держгірпромнагляду, у т.ч. і ОСОБА_1

Крім того, здійснення нагляду за
технічним станом будівель і споруд
віднесено до функціональних обов'язків
позивача посадовою інструкцією (п.2.1.5
посадової інструкції). При цьому,
відповідачем не надано ані до суду
першої, ані до суду апеляційної
інстанції доказів внесення будь-яких
змін до вказаної посадової інструкції
до проведення перевірок суб`єктів
господарювання.

Слід відмітити, що наявність в актах
перевірок загальних посилань на
Правила в цілому або окремі розділи
нормативних актів без визначення
конкретних пунктів, на що міститься
вказівка в акті службового
розслідування як на порушення ОСОБА_1
порядку проведення перевірок, може
вважатися свідченням недостатнього
кваліфікаційного рівня перевіряючого
лише за результатами детального
вивчення й аналізу фактичних умов на
перевіреному об'єкті, що комісією з
проведення службового розслідування
не було здійснено.

Також колегія суддів зауважує, що
відповідно до ч.ч.6, 7 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності", за результатами
здійснення планового або
позапланового заходу посадова особа
органу державного нагляду (контролю), у
разі виявлення порушень вимог
законодавства, складає акт, який
повинен містити такі відомості: дату
складення акта; тип заходу (плановий
або позаплановий); вид заходу
(перевірка, ревізія, обстеження, огляд
тощо); предмет державного нагляду
(контролю); найменування органу
державного нагляду (контролю), а також
посаду, прізвище, ім'я та по батькові
посадової особи, яка здійснила захід;
найменування юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи - підприємця, щодо діяльності
яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного
нагляду (контролю) зазначає в акті стан
виконання вимог законодавства
суб'єктом господарювання, а в разі
невиконання - детальний опис
виявленого порушення з посиланням на
відповідну вимогу законодавства.

Якщо суб'єкт господарювання не
погоджується з актом, він підписує акт
із зауваженнями.

Зауваження суб'єкта господарювання
щодо здійснення державного нагляду
(контролю) є невід'ємною частиною акта
органу державного нагляду (контролю).

На підставі акта, складеного за
результатами здійснення заходу, в ході
якого виявлено порушення вимог
законодавства, орган державного
нагляду (контролю) за наявності підстав
для повного або часткового зупинення
виробництва (виготовлення), реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг звертається у порядку та строки,
встановлені законом, з відповідним
позовом до адміністративного суду. У
разі необхідності вжиття інших заходів
реагування орган державного нагляду
(контролю) протягом п'яти робочих днів з
дня завершення здійснення заходу
державного нагляду (контролю) складає
припис, розпорядження, інший
розпорядчий документ щодо усунення
порушень, виявлених під час здійснення
заходу, а у випадках, передбачених
законом, також звертається у порядку та
строки, встановлені законом, до
адміністративного суду з позовом щодо
підтвердження обґрунтованості вжиття
до суб'єкта господарювання заходів
реагування, передбачених відповідним
розпорядчим документом.

Тобто, фактично в акті перевірки
викладається суб'єктивна думка
перевіряючого, його оціночні судження,
щодо наявності з боку перевіреного
суб'єкта господарювання порушень
податкового та іншого законодавства.

Законний інтерес юридичної особи в
проведенні посадовою особою
Держгірпромнагляду, в даному випадку
ОСОБА_1, перевірки діяльності суб'єкта
господарювання з дотриманням умов,
встановлених законом, захищений
наділенням його правом не допустити
посадових осіб Інспекції до перевірки,
закріпленим у ст.10 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності".

В разі, коли особа не скористалася цим
правом і перевірка проведена,
підконтрольний суб'єкт господарювання
має право оскаржити рішення органу
Держгірпромнагляду, прийняте за
результатами перевірки, з підстав
невідповідності рішення закону чи
компетенції перевіряючого органу.

Разом з тим, прийняті ОСОБА_1 за
результатами спірних перевірок
приписи не лише не були оскаржені, а й
частково виконані керівниками
перевірених шкіл.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що складання акту та фіксування
в ньому певних порушень чинного
законодавства у тому вигляді, в якому
вважає за потрібне перевіряючий, в
даному випадку не порушує прав та
охоронюваних законом інтересів
підконтрольних суб'єктів
господарювання, а тому посилання
відповідача на недостатньо детальне
викладення порушень в актах перевірки
не є підставою для притягнення ОСОБА_1
до дисциплінарної відповідальності.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем як суб'єктом владних
повноважень не доведено ані суду
першої, ані суду апеляційної інстанції
правомірності відображення в акті
перевірки вищезазначених порушень
ОСОБА_1 та притягнення позивача у
зв'язку з цим до дисциплінарної
відповідальності.

Положеннями cт. 149 КЗпП України
передбачено, до застосування
дисциплінарного стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен
зажадати від порушника трудової
дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни
може бути застосовано лише одне
дисциплінарне стягнення. При обранні
виду стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен
враховувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок, і попередню роботу
працівника.

Колегія суддів зазначає, що незважаючи
на вимоги закону, відповідачем
фактично не перевірялася та не
оцінювалася робота позивача на
займаній посаді, не враховувались
професійні якості, строк перебування
на посаді і т.п., оскільки відповідні
вказівки в акті службового
розслідування відсутні.

Окрім того, наказ про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
повинен, крім іншого, містити чітке
формулювання суті та обставин вчинення
допущеного працівником проступку,
підстав прийняття рішення про
притягнення його до дисциплінарної
відповідальності із вказівкою у
необхідному випадку на час вчинення та
час виявлення самого проступку, а також
обґрунтування обрання певного виду
стягнення, який застосовується до
порушника, з урахуванням передбачених
у законі обставин.

Однак, оскаржуваний наказ № 99-к не
містить чіткого і конкретного
формулювання як суті, так і обставин
вчинення певного дисциплінарного
проступку, які саме негативні наслідки
настали для установи внаслідок
вчинення проступку, і яким чином це
вплинуло на стабільність роботи
установи.

Відповідачем ані в акті службового
розслідування, ані в оскаржуваному
наказі не зазначив, які саме норми
порушено позивачем по справі. Так,
зміст порушень в акті службового
розслідування та у наказі № 99-к від
11.06.2014 року викладено без посилань на
будь-які нормативні акти.

Оскаржуваний наказ лише містить
перелік недотримання позивачем вимог
Положення № 826, які викладені в
узагальненій формі.

Отже, як вірно зазначено судом першої
інстанції, накладення на позивача
дисциплінарного стягнення у вигляді
догани без посилання на порушення
конкретних пунктів посадової
інструкції та ненаведення суті
порушення посадових обов'язків
суперечить вимогам cт. 147 КЗпП України.

Як встановлено пунктом 1 Порядку
проведення службового розслідування
стосовно осіб, уповноважених на
виконання функцій держави або
місцевого самоврядування,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 13.06.2000 року N 950
(надалі-Порядок № 950), відповідно до
цього Порядку стосовно осіб,
уповноважених на виконання функцій
держави або місцевого самоврядування,
може бути проведено службове
розслідування: у разі невиконання або
неналежного виконання ними службових
обов'язків, перевищення своїх
повноважень, що призвело до людських
жертв або заподіяло значну матеріальну
чи моральну шкоду громадянинові,
державі, підприємству, установі,
організації чи об'єднанню громадян; у
разі недодержання ними законодавства
про державну службу, службу в органах
місцевого самоврядування,
антикорупційного законодавства,
порушення етики поведінки; на вимогу
особи, уповноваженої на виконання
функцій держави або місцевого
самоврядування, з метою зняття
безпідставних, на її думку, звинувачень
або підозри; з метою виявлення причин
та умов, що призвели до вчинення
корупційного правопорушення або
порушення вимог Закону України "Про
засади запобігання і протидії
корупції", за поданням спеціально
уповноваженого суб'єкта у сфері
протидії корупції за рішенням
керівника органу, в якому працює особа,
яка вчинила таке правопорушення.

Рішенням щодо проведення службового
розслідування визначається голова
комісії з проведення службового
розслідування, інші члени комісії, мета
і дата початку та закінчення
службового розслідування. Термін
службового розслідування не може
перевищувати двох місяців.(п.3 Порядку
№ 950).

Відповідно до п.8 Порядку № 950, за
результатами службового розслідування
члени комісії складають акт, у якому
зазначаються: факти і суть звинувачень
або підозри, які стали підставою для
проведення службового розслідування,
посада, прізвище, ім'я та по батькові,
рік народження, освіта, термін служби у
органі державної влади і перебування
на займаній посаді особи,
уповноваженої на виконання функцій
держави або місцевого самоврядування,
стосовно якої проведено службове
розслідування, результати щорічної
оцінки виконання особою, уповноваженою
на виконання функцій держави або
місцевого самоврядування, покладених
на неї завдань та обов'язків, види
заохочення та дисциплінарного
стягнення, а також ступінь участі у
виконанні окремих доручень (завдань);
заяви, клопотання, пояснення та
зауваження особи, уповноваженої на
виконання функцій держави або
місцевого самоврядування, стосовно
якої проведено службове розслідування,
обґрунтована інформація про їх
відхилення чи задоволення; висновки
службового розслідування, обставини,
що пом'якшують або обтяжують
відповідальність, причини та умови, що
призвели до порушення, вжиті або
запропоновані заходи для їх усунення
чи обставини, що знімають з особи,
уповноваженої на виконання функцій
держави або місцевого самоврядування,
безпідставні звинувачення або підозру;
обґрунтовані пропозиції щодо усунення
виявлених порушень та притягнення у
разі необхідності винних осіб до
відповідальності згідно із
законодавством.

У разі прийняття рішення щодо
притягнення особи, уповноваженої на
виконання функцій держави або
місцевого самоврядування, до
відповідальності комісія пропонує вид
дисциплінарного стягнення,
передбаченого законодавством.

Під час визначення виду
дисциплінарного стягнення члени
комісії повинні враховувати ступінь
тяжкості вчиненого проступку і
заподіяну ним шкоду, обставини, за яких
вчинено проступок, і попередню роботу
працівника.

Згідно з п.10 Порядку № 950 за матеріалами
службового розслідування особа,
уповноважена на виконання функцій
держави або місцевого самоврядування,
може бути притягнута до
відповідальності згідно із
законодавством.

З вищенаведених норм вбачається, що
саме висновок службового
розслідування є підставою для
притягнення до дисциплінарної
відповідальності державного
службовця, в даному випадку ОСОБА_1

Слід відмітити, що наказом ТУ
Держгірпромнагляду від 06.06.2014 року №
97-к, продовжено термін службового
розслідування до 17.06.2014 року, однак,
06.06.2014 року вже було складно акт
службового розслідування за фактом
перевірки дій головного державного
інспектора з охорони праці державної
інспекції нагляду в агропромисловому
комплексі та у соціально-культурній
сфері ОСОБА_1, а 11.06.2014 року винесено
наказ про притягнення останнього до
дисциплінарної відповідальності.

Тобто, відповідачем складено акт
службового розслідування та
притягнуто позивача до
відповідальності до закінчення
встановленого строку службового
розслідування, що свідчить про
порушення відповідачем прав позивача
як особи, щодо якої проводиться
розслідування, закріплених у Порядку №
950.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
підставою для проведення службового
розслідування у розумінні п.1 Порядку №
950 є таке невиконання або неналежного
виконання ними службових обов'язків,
перевищення своїх повноважень, яке
призвело до людських жертв або
заподіяло значну матеріальну чи
моральну шкоду громадянинові, державі,
підприємству, установі, організації чи
об'єднанню громадян.

Слід відмітити, що обставини, викладені
в акті службового розслідування, які
відповідач вважає порушеннями у
виконанні службових обов'язків з боку
позивача, за своєю сутністю не призвели
та не могли призвести до людських жертв
або заподіяння значної матеріальної чи
моральної шкоди підконтрольним
об'єктам.

Доказів вчинення позивачем інших дій,
які у розумінні п.1 Порядку № 950 є
підставами для проведення службового
розслідування та, як наслідок,
притягнення особи до відповідальності,
- недодержання законодавства про
державну службу, службу в органах
місцевого самоврядування,
антикорупційного законодавства,
порушення етики поведінки; вчинення
корупційного правопорушення або
порушення вимог Закону України "Про
засади запобігання і протидії
корупції", відповідачем не надано ані
до суду першої, ані до суду апеляційної
інстанції.

Колегія суддів зауважує, що за змістом
п.18 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 06.11.1992 року № 9 "Про практику
розгляду судами трудових спорів"
підставами захисту порушеного права
звільненої особи може бути не тільки
звільнення без законних підстав, а й
порушення порядку його проведення.

Як визначено статтею 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч.2 ст.19 органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцію та
законами України.

Відповідно до вимог частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

З огляду на встановлені у справі
фактичні обставини та досліджені
докази, колегія суддів вважає, що
відповідач при винесенні
оскаржуваного наказу № 99-к від 11.06.2014
року "Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
головного державного інспектора з
охорони праці державної інспекції
нагляду в агропромисловому комплексі
та у соціально-культурній сфері
ОСОБА_1." діяв не на підставі та не у
спосіб, що передбачені Законом України
«Про державну службу», Кодексом
законів про працю України, без
дотримання вимог ч.3 ст.2 КАС України, а
тому погоджується з висновком суду
першої інстанції про визнання
протиправним та скасування цього
наказу.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справа
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції в частині задоволення
позовних вимог, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Територіального
управління Державної служби гірничого
нагляду та промислової безпеки України
у Харківській області залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 14.10.2014р. по
справі № 820/13550/14 в частині задоволення
позову залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Перцова
Т.С.Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В.
Жигилій С.П. Повний текст ухвали
виготовлений та підписаний 22.12.2014 р.