Справа № 823/3765/14
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року
справа № 823/3765/14

м. Черкаси

15 год. 05 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого-судді Орленко В.І.,

при секретарі - Дудці Г.О.

за участю представника позивача
комунального підприємства "Аеропорт
Черкаси" Третяк І.П. - за довіреністю,

представника відповідача Соснівського
відділу державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції Шаригіної Н.М. - за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси адміністративну
справу за позовом комунального
підприємства "Аеропорт Черкаси" до
Соснівського відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції про
скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного
адміністративного суду з позовом
звернулося комунальне підприємство
"Аеропорт Черкаси", в якому просить
скасувати постанову головного
державного виконавця Соснівського
відділу державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції Шкрябай Ю.Ю. від 27.11.2014 про арешт
коштів боржника по зведеному
виконавчому провадженню №40536380 від
25.10.2013 про стягнення з КП "Аеропорт
Черкаси" заборгованості на користь
держави, фізичних і юридичних осіб.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю, обґрунтовуючи їх тим, що
постановою головного державного
виконавця Соснівського відділу
державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції Шкрябай Ю.Ю. від 27.11.2014 при
примусовому виконанні зведеного
виконавчого провадження №40536380 від
25.10.2013, накладено арешт на кошти, що
містяться на рахунках боржника в межах
суми 2873070,74 грн.

Позивач вважає, що для задоволення
вимог стягувачів у зведеному
виконавчому провадженні достатньо
буде провести реалізацію майна, що
належить боржнику; арешт коштів
боржника в банківських установах не
сприяє виконанню рішень судів, а,
навпаки, ще більш перешкоджає їх
виконанню та ускладнює і так скрутне
становище позивача, позбавляючи його
можливості вести свою господарську
діяльність.

Представник відповідача проти
заявленого адміністративного позову
заперечує, мотивуючи тим, що відповідно
до абз. 2 ч. 2 ст. 11 Закону №606-XIV,
державний виконавець: здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Частина 2 ст. 52 Закону №606-XIV визначає, що
стягнення за виконавчими документами
звертається в першу чергу на кошти
боржника у гривнях та іноземній валюті,
інші цінності, у тому числі кошти на
рахунках і вкладах боржника у банках та
інших фінансових установах, на рахунки
в цінних паперах у депозитарних
установах.

Заслухавши пояснення та доводи
представників сторін, розглянувши
подані документи і матеріали, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що позов не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на виконанні у
Соснівському відділі державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції перебуває
зведене виконавче провадження №40536380
про стягнення з комунального
підприємства «Аеропорт-Черкаси» на
користь держави, фізичних і юридичних
осіб заборгованості з виконання
виконавчих документів, а саме:

- виконавчий лист №2-3085/12, виданий
21.02.2013 Соснівським районним судом
м.Черкаси, про стягнення з комунального
підприємства «Аеропорт-Черкаси»
заборгованості на користь ОСОБА_5;

- судовий наказ №2н-2157/11, виданий
26.09.2011 Соснівським районним судом
м.Черкаси, про стягнення з комунального
підприємства «Аеропорт-Черкаси»
заборгованості на користь ОСОБА_6;

- виконавчий лист №823/2726/13-а, видатий
07.10.2013 Черкаським окружним
адміністративним судом, про стягнення
з комунального підприємства
«Аеропорт-Черкаси» заборгованості на
користь УПФУ в м. Черкаси та ін.

Загальна сума заборгованості разом з
виконавчим збором та витратами на
проведення виконавчих дій становить
2873070,74 грн.

Судом встановлено, що 26.09.2014 державним
виконавцем Соснівського відділу
державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції Шкрябай Ю.Ю. при примусовому
виконанні зведеного виконавчого
провадження №40536380 від 25.10.2013 описано і
накладено арешт на таке майно:
котельню, має 2 поверхи, загальною
площею 707,3 м2 , перший поверх 670,7 м2,
другий - 99,6 м2; заборонено відчужувати у
будь-який спосіб; майно прийняв на
відповідальне зберігання в.о.
директора КП «Аеропорт-Черкаси»
Качуріна О.Л.

Постановою державного виконавця
Соснівського відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції Шкрябай
Ю.Ю. від 07.10.2014 . при примусовому
виконанні зведеного виконавчого
провадження №40536380 від 25.10.2013
призначено суб'єкта оціночної
діяльності ПП «Ажіо» в особі ОСОБА_8 для
оцінки майна: лабораторії КВПіА, до
складу якої входять два нежитлові
приміщення; об'єкт незавешеного
будівництва (командно-диспетчерський
пункт) та двоповерхова котельня.

13.10.2014 державним виконавцем
Соснівського відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції Шкрябай
Ю.Ю. винесено постанову про призначення
суб'єкта оціночної діяльності ПП
«Ажіо» в особі ОСОБА_8 для оцінки майна:
9 автомобілів, 1 розкидувач.

Постановою головного державного
виконавця Соснівського відділу
державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції Шкрябай Ю.Ю. від 27.11.2014 при
примусовому виконанні зведеного
виконавчого провадження №40536380 від
25.10.2013, накладено арешт на кошти, що
містяться на рахунках боржника в межах
суми 2873070,74 грн.

27.11.2014 постанова про арешт коштів
боржника направлена банківським
установам.

Позивач вважає, що для задоволення
вимог стягувачів у зведеному
виконавчому провадженні достатньо
буде провести реалізацію майна, що
належить боржнику; арешт коштів
боржника в банківських установах не
сприяє виконанню рішень судів, а,
навпаки, ще більш перешкоджає їх
виконанню та ускладнює і так скрутне
становище позивача, позбавляючи його
можливості вести свою господарську
діяльність.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи, суд виходить з
наступного.

Спеціальним законом, який визначає
умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, є Закон України «Про виконавче
провадження» №606-XIV від 21.04.1999р. (далі -
Закон №606-XIV).

Відповідно до статті 1 Закону № 606-XIV
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 2 Закону №606-XIV,
примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені
Законом України «Про державну
виконавчу службу» (далі - державні
виконавці).

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 11 Закону
№606-XIV, державний виконавець: здійснює
заходи, необхідні для своєчасного і в
повному обсязі виконання рішення,
зазначеного в документі на примусове
виконання рішення (далі - виконавчий
документ), у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Згідно п. 6 ч. 3 ст. 11 Закону №606-XIV,
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право: накладати арешт на кошти та
інші цінності боржника, зокрема на
кошти, які перебувають на рахунках і
вкладах у банках, інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах,
а також опечатувати каси, приміщення і
місця зберігання грошей.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 52 Закону №606-XIV,
звернення стягнення на майно боржника
полягає в його арешті, вилученні та
примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами
звертається в першу чергу на кошти
боржника у гривнях та іноземній валюті,
інші цінності, у тому числі кошти на
рахунках і вкладах боржника у банках та
інших фінансових установах, на рахунки
в цінних паперах у депозитарних
установах.

Частина 4 ст. 52 Закону №606-XIV визначає, що
на кошти та інші цінності боржника, що
знаходяться на рахунках, вкладах та на
зберіганні у банках чи інших
фінансових установах, накладається
арешт. Арешт поширюється також на кошти
на рахунках, які будуть відкриті після
винесення постанови про накладення
арешту.

Відповідно до ст. 57 Закону №606-XIV, арешт
майна боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом: винесення постанови про арешт
коштів та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах; винесення
постанови про арешт коштів, що
перебувають у касі боржника або
надходять до неї; винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження;
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.

Згідно ч. 5 ст. 60 Закону №606-XIV, у випадках
незавершеного виконавчого провадження
арешт з майна чи коштів може бути
знятий за рішенням суду.

Аналіз норм чинного законодавства
України свідчить про те, що державний
виконавець зобов'язаний здійснювати
заходи, необхідні для своєчасного і в
повному обсязі виконання рішення,
зазначеного в документі на примусове
виконання рішення (далі - виконавчий
документ), у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом №606-XIV.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що постанова державного
виконавця від 27.11.2014 про арешт коштів
боржника у ЗВП №40536380 від 25.10.2013
прийнята на підставі, у межах
повноважень, та у спосіб, визначений
законом.

При цьому, суд вважає безпідставними і
такими, що не грунтуються на нормах
права, посилання позивача на
недоцільність накладення арешту на
кошти боржника на рахунках в банках.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, яка може бути подана до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
проголошення постанови. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
В.І. Орленко

Повний текст постанови виготовлений
22.12.2014.