Справа № 826/16200/14
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2014-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 грудня 2014 року 10:00
Окружний адміністративний суд міста
головуючого судді Шулежка В.П.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Д-М Київтранс» до
Департаменту транспортної
інфраструктури виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації), за
участю третьої особи - МКП «Пан і Ко»
про скасування актів, визнання
протиправним та скасування рішення,
зобов'язання вчинити дії,
З позовом до Окружного
адміністративного суду міста Києва
звернулось товариство з обмеженою
відповідальністю «Д-М Київтранс» (далі
- позивач, ТОВ «Д-М Київтранс») до
Департаменту транспортної
інфраструктури виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) (далі
- відповідач, Департамент), за участю
третьої особи - МКП «Пан і Ко» в якому
скасувати акти №1/4 від 17.12.2013 p., №2/4 від
10.02.2014 р. та №3/4 від 17.09.2014 р. по
дотриманню умов договору №4 про
організацію перевезень пасажирів на
міському автобусному маршруті
загального користування м. Києва від
визнати протиправним та скасувати
рішення Департаменту про одностороннє
розірвання договору №4 про організацію
перевезень пасажирів на міському
автобусному маршруті загального
користування м. Києва від 17.09.2013 p., яке
викладене у листі-повідомлені від
24.09.2014 р. вих.№053-7161.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що у відповідача відсутні
законні підстави для розірвання
договору в односторонньому порядку, а
самі акти перевірки складені із
порушеннями умов договору та діючого
законодавства України.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив
позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову
заперечував та зазначив, що дії
відповідача, які полягають у
розірванні договору з позивачем є
правомірними та були проведені у
відповідності до вимог чинного
законодавства України та умов
укладеного з позивачем Договору, а
відтак у задоволенні позову просив
відмовити.

Третя особа в судове засідання не
прибула, про дату, час та місце розгляду
справи повідомлена належним чином,
клопотань про розгляд справи за її
відсутності не надала.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 КАС
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу в
порядку письмового провадження у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

З огляду на вищевикладене, у зв'язку з
неприбуттям в судове засідання третьої
особи та з урахуванням вимог ст. 128 КАС
України, суд прийшов до висновку про
доцільність розгляду справи в порядку
письмового провадження на підставі
наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, суд вважає
встановленими наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

ТОВ «Д-М Київтранс» є переможцем
конкурсу з визначення перевізника на 444
маршруті загального користування в м.
Києві, проведеного 21-30 серпня 2013 року,
організатором якого є Департамент
транспортної інфраструктури
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації).

Відповідно до ст.42 та 43 Закону України
«Про автомобільний транспорт» між
Департаментом та позивачем укладено
договір №4 від 17.09.2013 р. про організацію
перевезень пасажирів на міському
автобусному маршруті загального
користування м. Києва, предметом якого
є право здійснювати перевезення
пасажирів автобусами на 444 автобусному
маршруті загального користування в м.
Києві (вул. Заболотного - ст.м.
«Арсенальна»).

Відповідачем надіслано позивачу 13.10.2014
р. лист-повідомлення від 24.09.2014 р.
вих.№053-7161 про розірвання зазначеного
Договору в односторонньому порядку з
27.10.2014 р.

Згідно цього листа, підставою для
розірвання договору є порушення
позивачем пунктів 1.1, 2.3.11, 2.3.13 Договору
(зміна планової кількості рухомого
складу на маршруті), про що
представниками відповідача складено
акти №3/4 від 17.09.2014 р., №1/4 від 17.12.2013 р. та
№2/4 від 10.02.2014 p.

Позивач, вважаючи, що у відповідача
були відсутні підстави для розірвання
вказаного Договору в односторонньому
порядку, звернувся за захистом своїх
порушених прав та законних інтересів
до суду.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
безпосередньому, всебічному, повному і
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи в їх сукупності, суд дійшов
висновку про необґрунтованість
позовних вимог виходячи з наступного.

Засади організації та діяльності
автомобільного транспорту визначає
Закон України «Про автомобільний
транспорт» від 05.04.2001 року № 2344-III та
регулює відносини між автомобільними
перевізниками, замовниками
транспортних послуг, органами
виконавчої влади та органами місцевого
самоврядування, пасажирами, власниками
транспортних засобів, а також їх
відносини з юридичними та фізичними
особами - суб'єктами підприємницької
діяльності, які забезпечують
діяльність автомобільного транспорту
та безпеку перевезень.

Статтю 7 Закону України «Про
автомобільний транспорт» передбачено,
що забезпечення організації
пасажирських перевезень покладається,
зокрема, на міських автобусних
маршрутах загального користування - на
виконавчий орган сільської, селищної,
міської ради відповідного населеного
пункту.

Відносини автомобільного перевізника,
що здійснює перевезення пасажирів на
автобусних маршрутах загального
користування, із органами виконавчої
влади та органами місцевого
самоврядування визначає ст. 31 Закону
України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до ч. 1 вказаної статті,
відносини автомобільного перевізника,
що здійснює перевезення пасажирів на
автобусних маршрутах загального
користування міських, приміських та
міжміських, які не виходять за межі
території області (внутрішньообласні
маршрути), із органами виконавчої влади
та органами місцевого самоврядування
визначаються договором про
організацію перевезень пасажирів на
автобусному маршруті загального
користування, у якому встановлюються:
перелік маршрутів загального
користування, які буде обслуговувати
автомобільний перевізник, умови
організації перевезень, показники
якості транспортного обслуговування
населення, термін роботи
автомобільного перевізника,
зобов'язання органів виконавчої влади
та органів місцевого самоврядування
щодо облаштування маршруту, підтримки
проїзної частини автомобільної дороги
та під'їзних шляхів у належному стані
(тільки для міських автобусних
маршрутів), розмір компенсації витрат
автомобільного перевізника внаслідок
перевезення пільгових пасажирів та
регулювання тарифів, механізм їх
виплати.

Згідно з п.п. 53, 56 Порядку проведення
конкурсу з перевезення пасажирів на
автобусному маршруті загального
користування, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 03.12.2008 р. № 1081 (далі - Порядок № 1081),
організатор не пізніше ніж через 30 днів
з моменту набрання чинності рішенням
конкурсного комітету укладає з
переможцем конкурсу договір (на
міському та внутрішньообласному
автобусних маршрутах) або видає дозвіл
(на міжобласному автобусному маршруті)
згідно з обов'язковими умовами
визначеного конкурсу та додатковими
умовами обслуговування маршруту,
наданими перевізником-претендентом.

Контроль за виконанням умов договору
(дозволу) здійснює організатор та інші
органи виконавчої влади згідно з
компетенцією, за наявності
відповідного звернення або доручення
організатора.

Як вбачається з матеріалів справи,
розпорядженням виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) від
22.05.2013 р. № 757 «Про здійснення функцій
замовника (організатора) проведення
конкурсів з визначення автомобільних
перевізників» Департамент
транспортної інфраструктури
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) уповноважили:

здійснювати функції замовника
(організатора) проведення конкурсів з
визначення автомобільних перевізників
на міських автобусних маршрутах
загального користування та
автобусному маршруті загального
користування прямого сполучення місто
Київ - міжнародний аеропорт
«Бориспіль»;

затверджувати обов'язкові умови
конкурсу відповідно до вимог статті 44
Закону України «Про автомобільний
транспорт»;

затверджувати додаткові умови
конкурсу за погодженням із заступником
голови Київської міської державної
адміністрації відповідно до розподілу
обов'язків;

укладати договори про організацію
перевезень пасажирів на автобусному
маршруті загального користування з
автомобільними перевізниками в
установленому порядку;

здійснювати інші функції замовника
(організатора), передбачені
законодавством у сфері автомобільних
перевезень.

За результатами проведення конкурсу з
визначення перевізника на міському
автобусному маршруті загального
користування № 444, 17.09.2013 р. між
позивачем (Перевізник) та відповідачем
(Організатор) укладено договір № 4 про
організацію перевезень пасажирів на
міському автобусному маршруті
загального користування м. Києва.

Відповідно до п. 1.1 Договору
Організатор надає Перевізнику право на
перевезення пасажирів на міському
автобусному маршруті загального
користування № 444.

Пунктом 1.2. Договору визначено, що
Перевізник зобов'язується надавати
безпечні та якісні транспортні послуги
населенню на умовах, передбачених цим
Договором.

Відповідно до п. 6.27 Положення про
Департамент транспортної
інфраструктури виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації),
затвердженого розпорядженням
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) від 10.11.2010 р. № 939,
відповідач виконує функції замовника
(організатора) перевезень пасажирів
автобусними маршрутами загального
користування. Проводить конкурси на
визначення перевізника пасажирів на
автобусних маршрутах загального
користування.

Згідно з п. 6.28 Положення, відповідач
укладає договори перевезень на
автобусних маршрутах загального
користування з автомобільними
перевізниками - переможцями конкурсу
на міських автобусних маршрутах
загального користування та забезпечує
контроль за виконанням умов договору.

При цьому, згідно з п.п. 2.2.1 п. 2.2
Договору, Організатор має право
вимагати від Перевізника належного
виконання зобов'язань за цим Договором.

Підпунктом 2.2.2 п. 2.2 Договору визначено
право Організатора забезпечувати
організацію перевірок щодо дотримання
Перевізником умов цього Договору, в
тому числі із залученням представників
відповідних контролюючих органів,
міських служб та уповноважених
Організатором представників.

Відповідно до п.п. 2.2.8 п. 2.2 Договору,
також визначено право Організатора
здійснювати контроль дотримання
Перевізником умов Договору в порядку,
передбаченому Договором та чинним
законодавством України.

Розділом 4 Договору визначено порядок
здійснення контролю відповідачем за
виконанням умов Договору.

Так, згідно п. 4.1 Договору, контроль за
виконанням умов Договору, здійснюється
Організатором (уповноваженими
представниками) на підставі п. 56
Порядку №1081 у порядку, передбаченому
цим Договором.

Відповідно до п. 4.2 Договору,
Організатор має право здійснювати
чергові та позачергові перевірки
дотримання умов Договору.

Згідно з п.4.3 Договору, чергові
перевірки дотримання умов Договору
здійснюються Організатором
(уповноваженими представниками
Організатора) на підставі графіку
перевірок виконання умов Договорів,
затвердженого Організатором. Графік
перевірок виконання умов Договорів
затверджується Організатором на кожен
квартал поточного року. Перевізник
може також бути включений до графіку
перевірок дотримання умов Договорів
щодо готовності роботи у
весняно-літній та/або осінньо-зимовий
період, про яку Перевізник
повідомляється у порядку,
передбаченому п. 4.4. Договору.

Пунктом 4.4. Договору визначено, що про
проведення чергової перевірки
виконання умов Договору Організатор
попереджає, у порядку, передбаченому п.
4.17. Договору, Перевізника не пізніше як
за 10 (десять) календарних днів до
передбачуваної дати проведення
перевірки.

Відповідно до пункту 4.5. Договору
визначено, що про проведення
позачергової перевірки Перевізник
заздалегідь не попереджається.

Пунктом 4.6. Договору визначено порядок
проведення позачергових перевірок
дотримання умов Договору, які
здійснюються Організатором
(уповноваженими представниками
Організатор) у випадках:

подання Перевізником заяви Замовнику
про здійснення перевірки дотримання
умов Договору, в тому числі заяви про
призначення тимчасовим перевізником
на іншому маршруті, заяви про зміну
умов Договору;

виявлення подання Перевізником
недостовірних або не в повному обсязі
даних, які Перевізник зобов'язаний
подавати відповідно до умов Договору;

перевірки виконання Перевізником
листів-повідомлень про усунення
виявлених порушень умов Договору,
виданих за результатами проведення
чергових, позачергових перевірок та
перевірок дотримання умов Договорів
щодо готовності роботи у
весняно-літній та/або осінньо-зимовий
період;

надходження звернень фізичних та/або
юридичних осіб, та/або органів
державної влади або місцевого
самоврядування про порушення
Перевізником умов Договору;

неподання у встановлений термін
Перевізником документів, обов'язок
подання яких передбачений умовами
цього Договору без поважних причин;

отримання від Перевізника листа про
розірвання Договору або направлення
Перевізнику листа-повідомлення про
розірвання Договору, перевірка в
даному випадку здійснюється до дати
закінчення строку дії Договору
відповідно до листа (повідомлення) про
розірвання Договору;

в інших випадках, при яких не
здійснення негайного втручання
Замовника, може призвести до
погіршення надання послуг
пасажирського автомобільного
транспорту в м. Києві.

Відповідно до п. 4.11 Договору, виявлені
під час перевірок порушення умов
Договору (невиконання або неналежне
виконання зобов'язань Перевізника за
цим Договором) фіксуються Замовником
(уповноваженим представником (-ами)) у
Акті.

Згідно з п. 4.12. Договору, Акт
складається у 2 (двох) примірниках в
останній день проведення перевірки.
Кожен з примірників Акта підписується
уповноваженим представником (ами)
Замовника, який проводив перевірку та
представником Перевізника.
Представник Перевізника має право
письмово викласти свої пояснення та
зауваження щодо змісту Акта. Ці
пояснення і зауваження додаються до
Акту і є його невід'ємною частиною.

У п. 4.13 Договору зазначено, що сторони
домовились, що:

- у разі відмови представника
Перевізника від ознайомлення з Актом
або від його підписання, уповноважений
представник(и) Замовника, який проводив
перевірку, робить про це запис в Акті;

- один примірник Акта передається
представнику Перевізника чи
надсилається поштою за
місцезнаходженням (юридичною адресою)
Перевізника, у порядку, передбаченому
п. 4.17. Договору, інший зберігається у
Організатора;

- не підписаний представником
Перевізника Акт вважається дійсним і
зберігає юридичну силу у випадку
підписання його не менше як двома
представниками Організатора.

- для підписання Акту уповноважений
представник Перевізника зобов'язаний
з'явитися за адресою і в строк, вказаний
в повідомленні про проведення
перевірки або у повідомленні про
необхідність прибуття для підписання
Акту.

Зокрема, акт № 1/4 перевірки дотримання
Перевізником вимог умов договору про
організацію перевезень пасажирів на
міському автобусному маршруті
загального користування м. Києва від
17.12.2013 р. складено за наслідками
виявлення порушення п. 2.3.1 та п. 2.3.21.
Договору за результатами проведеної
відповідачем позачергової перевірки,
за наслідками якої позивачеві було
направлено лист-пропозицію про
усунення порушень умов Договору від
24.12.2013 р. № 053-11134.

Як пояснив представник відповідача та
не спростовано позивачем, відповідачем
отримано лист-відповідь від позивача
від 14.01.2014 р. № 3 щодо складеного Акту №
1/4, однак, жодної інформації про
усунення виявлених порушень умов
укладеного Договору позивачем у
вищезазначеному листі викладено не
було, виявлені порушення не були
усунуті позивачем.

В подальшому, відповідачем згідно
затвердженого Графіку перевірок
виконання умов договорів
перевізниками на лютий 2014 року було
складено акт № 2/4 перевірки дотримання
Перевізником вимог умов договору про
організацію перевезень пасажирів на
міському автобусному маршруті
загального користування м. Києва від
10.02.2014 р. за наслідками виявлених
порушень пунктів 1.1., 2.3.11., 2.3.13., 2.3.26. та
2.3.28 Договору та разом з зазначеним
актом направлено позивачу
лист-пропозицію про усунення порушень
умов Договору від 19.02.2014 р. №053-1254.

Також, 17.09.2014 р. за результатами
проведення позачергової перевірки
виконання умов укладеного договору,
Відповідачем було складено акт № 3/4
перевірки дотримання Перевізником
вимог умов договору про організацію
перевезень пасажирів на міському
автобусному маршруті загального
користування м. Києва, яким було
зафіксовано порушення позивачем
пунктів 1.1., 2.3.11., 2.3.13 та направлено
22.09.2014 р. позивачеві лист № 053-7161 про
розірвання Договору з 27.10.2014 р.

Пунктом 4.15. Договору визначено, що у
разі виявлення 3 (третього) порушення
(невиконання або неналежного
виконання) зобов'язань Перевізника за
цим Договором, зафіксованого Актом,
допущеного протягом 365 (трьохсот
шестидесяти п'яти) днів з дати
складання першого Акту, Організатор
має право розірвати Договір в
односторонньому порядку, шляхом
направлення листа-повідомлення про
розірвання Договору.

Відповідно до п. 5.6. Договору, підставою
для розірвання Договору Організатором
в односторонньому порядку є 3 (третє)
порушення (невиконання або неналежне
виконання) Перевізником зобов'язань за
цим Договором, зафіксоване Актом,
допущене протягом 365 (трьохсот
шестидесяти п'яти ) днів з дати
складання першого Акту.

Згідно з п. 55 Порядку № 1081, Організатор
має право, окрім іншого:

3) достроково розірвати договір
(позбавити дозволу) з автомобільним
перевізником у разі:

порушення ним умов договору (дозволу). У
такому разі для роботи на маршруті
призначається автомобільний
перевізник, який за результатами
конкурсу визнаний таким, що зайняв
друге місце, на строк до закінчення дії
договору (дозволу), який було розірвано
(позбавлено), а в разі його відмови чи
відсутності - призначати до проведення
конкурсу іншого автомобільного
перевізника один раз на строк не більш
як три місяці;

надходження від органів виконавчі
влади письмової інформації, що
підтверджує факт подання ним
недостовірної інформації;

порушення ним умов договору (дозволу)
під час виконання перевезень на
маршруті як перевізника, який за
результатами конкурсу визнаний таким,
що зайняв друге місце.

На підставі викладених положень,
відповідачем було видано наказ від
28.10.2014 р. № Н-66 «Про організацію
перевезень пасажирів на міському
автобусному маршруті загального
користування №444», яким було
достроково розірвано договір з
позивачем та повідомлено його про це
листом від 24.09.2014 р. № 053-7161.

Разом з тим, суд зазначає, що при
розмежуванні способів захисту
порушеного права особи (визнання акта
протиправним або скасування
відповідного акта суб'єкта владних
повноважень) необхідно враховувати
наступне.

Визнання акта суб'єкта владних
повноважень протиправним як способу
захисту порушеного права позивача
застосовується у тих випадках, коли
спірний акт не породжує жодних
правових наслідків від моменту
прийняття такого акту.

Згідно ч.1 ст.6 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, діє чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

Зазначений принцип полягає у захисті
порушеного права від порушення, що вже
відбулося, тобто в наявності
матеріально-правового інтересу
позивача відносно дій (бездіяльності)
та рішень суб'єкта владних повноважень.

Частиною 1 ст.17 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
правовідносини, що виникають у зв'язку
з здійсненням суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій, а також у зв'язку з публічним
формуванням суб'єкта владних
повноважень шляхом виборів або
референдуму.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 Кодексу
адміністративного судочинства
України, юрисдикція адміністративних
судів поширюється на публічно-правові
спори, зокрема, спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Таким чином, акти №1/4 від 17.12.2013 p., №2/4
від 10.02.2014 р. та №3/4 від 17.09.2014 р. по
дотриманню умов договору №4 про
організацію перевезень пасажирів на
міському автобусному маршруті
загального користування м. Києва від
17.09.2013 р. не є рішеннями суб'єкта владних
повноважень у розумінні п.1 ч.2 ст.17
Кодексу адміністративного судочинства
України, а є виключно службовим
документом, який лише фіксує обставини,
встановлені під час проведення
перевірки, факти виявлених порушень та
не є остаточним документом,
зобов'язуючим до вчинення будь-яких
дій, оскільки наслідком складення
актів є видача наказу, який може бути
оскаржено в судовому порядку.

Таким чином, вказані акти перевірки не
породжують для позивача правових
наслідків, не є підставою для
виникнення у нього будь-яких прав та
обов'язків, отже ніяким чином не
порушують охоронюваних законом прав та
інтересів позивача.

З урахуванням викладеного, позовні
вимоги про скасування актів №1/4 від
17.12.2013 p., №2/4 від 10.02.2014 р. та №3/4 від
17.09.2014 р. по дотриманню умов договору №4
про організацію перевезень пасажирів
на міському автобусному маршруті
загального користування м. Києва від
17.09.2013 р. задоволенню не підлягають.

Застосування вищезазначених положень
стосується й оскаржуваного рішення
Департаменту про одностороннє
розірвання договору №4 про організацію
перевезень пасажирів на міському
автобусному маршруті загального
користування м. Києва від 17.09.2013 p., яке
викладене у листі-повідомлені від
24.09.2014 р. вих.№053-7161, оскільки права та
обов'язки для позивача, щодо якого
проведено перевірку, та обмежено у
здійсненні перевезень на міському
автобусному маршруті загального
користування, в даному випадку,
породжує саме рішення, прийняте на
підставі складених за результатами
перевірки актів.

За таких обставин, у межах викладених
позовних вимог, на підставі системного
аналізу норм та обставин у справі,
враховуючи, що відповідач при
розірванні договору №4 від 17.09.2013 р. про
організацію перевезень пасажирів на
міському автобусному маршруті
загального користування м. Києва діяв
на підставі, в межах наданих йому
повноважень у спосіб, передбачених
чинним на той час законодавством
України, суд дійшов висновку, що
необґрунтованість позовних вимог та
відсутність підстав для їх
задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого вирішує справи відповідно до
Конституції України та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України. Суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 цього Кодексу
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, доведена правомірність та
обґрунтованість прийнятих ним рішень
та вчинення дій.

В той же час, позивачем не доведено факт
порушення відповідачем положень
чинного законодавства України, якими
могли бути порушені його права та
інтереси.

Системно проаналізувавши приписи
законодавства України, надавши оцінку
наявним в матеріалах справи доказам в
їх сукупності, суд дійшов висновку, що
адміністративний позов задоволенню не
підлягає.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а доказів понесення ним інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи, суду не
надано, судові витрати стягненню з
відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог
товариства з обмеженою
відповідальністю «Д-М Київтранс»
відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Окружного адміністративного суду
міста Києва апеляційної скарги на
постанову протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст. 186 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Суддя
В.П. Шулежко