Справа № 2а-0870/7121/11
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 року
м. Київ К/800/3636/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого
Степашка О.І.

суддів:
Островича С.Е.

Вербицької О.В.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Запорізької митниці Державної митної
служби України

та постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 05.07.2012

у справі № 2а-0870/7121/11

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бізон-Імпорт»

до Запорізької митниці Державної
митної служби України

за участю Прокуратури
Запорізької області

про скасування
податкових повідомлень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Бізон-Імпорт» (далі
по тексту - позивач, ТОВ «Бізон-Імпорт»)
звернулось до суду з позовом до
Запорізької митниці Державної митної
служби України (далі по тексту -
відповідач, Запорізька митниця) про
скасування податкових повідомлень від
11.08.2011: №54, яким донараховано позивачу
ввізне мито в сумі 29117,54 грн. та штрафу
1477,47 грн., а всього - 30595,01 грн.; №55, яким
донараховано позивачу ПДВ з товарів,
увезених на територію України
суб'єктами підприємницької діяльності
на суму 6120,62 грн., з яких 5823,52 грн. -
основний платіж та 297,10 грн. - штрафні
санкції.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 17.10.2011 в
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 05.07.2012 скасовано рішення суду
першої інстанції та прийнято нове
рішення, яким позов задоволено.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідачем було
проведено невиїзну документальну
перевірку стану дотримання позивачем
законодавства з питань митної справи.
За результатами проведеної перевірки
було встановлено порушення позивачем
положень Закону України «Про митний
тариф України». На підставі вказаного
прийняті спірні податкові
повідомлення.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем було допущено помилку при
складанні декларації, яка полягає у
неправильному визначення коду товару
УКТЗЕД, і як наслідок, неправильному
застосування ставки оподаткування та
визначення податкового зобов'язання.

Задовольняючи позовні вимоги суд
апеляційної інстанції виходив з
наступних обставин, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, при
ввезенні товарів на митну територію
України, відповідач здійснив перевірку
митної вартості товарів, що ввозилися,
і прийняв без зауважень подані
декларації.

За змістом ст. 313 Митного кодексу
України класифікація товарів, тобто
віднесення товарів до класифікаційних
групувань, зазначених в Українській
класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності, є
виключною компетенцією митних органів.

Незалежно від закінчення операцій
митного контролю, оформлення та
пропуску товарів і транспортних
засобів митний контроль за ними може
здійснюватися, якщо є достатні
підстави вважати, що мають місце
порушення законодавства України чи
міжнародного договору України,
укладеного в установленому законом
порядку, контроль за виконанням яких
покладено законом на митні органи.
Такий контроль здійснюється на
підставі письмового розпорядження
керівника митного органу або особи, яка
його заміщує (ст. 69 Митного кодексу
України).

Аналіз зазначених норм свідчить про
можливість митного контролю після
завершення митного оформлення за умови
обґрунтованої підозри, що під час
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
було допущено порушення законодавства
України. Таких обставин у цій справі не
встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
дійшов вірного висновку про те, що якщо
митний орган, приймаючи вантажні митні
декларації, відніс товар до певного
коду товарної номенклатури та
пропустив товар на митну територію
України (після сплати імпортером
передбачених законом податків і
зборів), то в подальшому він не мав
правових підстав для прийняття
податкових повідомлень про
донарахування податкових зобов'язань у
зв'язку з виявленням помилки у
класифікації товару, зокрема, з
посиланням на результати перевірки.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд дійшов обґрунтованого
висновку щодо наявності підстав для
задоволення позову.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що судом апеляційної
інстанції належним чином з'ясовані
обставини справи та надано їм
відповідну правову оцінку. Порушень
норм матеріального та процесуального
права, які могли призвести до зміни чи
скасування рішення суду апеляційної
інстанції не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 220-1, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Запорізької митниці
Державної митної служби України
відхилити.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 05.07.2012 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)С.Е. Острович (підпис)О.В.
Вербицька