Справа № 2а-25349/10/0570
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 р.Справа № 2а-25349/10/0570Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бартош Н.С.

Суддів: Мельнікової Л.В. , Донець Л.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
03.03.2011р. по справі № 2а-25349/10/0570

за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції
у м. Краматорську Донецької області

про скасування рішення про
застосування штрафних санкцій,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, фізична особа підприємець
ОСОБА_1, звернувся з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Краматорську, з урахуванням уточнень,
просив визнати протиправними та
скасувати рішення про застосування
штрафних фінансових санкцій від 31.08.2010
року № НОМЕР_1 та №.

Ухвалою суду від 01.03.11 позовні вимоги
позивача в частині визнання
протиправним та скасування рішення про
застосування штрафних фінансових
санкцій від 31.08.10 № НОМЕР_1 було
залишено без розгляду, у зв'язку з
клопотанням позивача.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 03.03.2011 р. у
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Фізична особа підприємець ОСОБА_1, не
погоджуючись з вказаним рішенням суду,
в апеляційній скарзі вказує, що рішення
є необґрунтованим та незаконним,
прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
03.03.2011 р. та прийняти нову, якою
задовольнити позовні вимоги.

У відповідності до положень ст. 197 КАС
України, зазначена адміністративна
справа розглянута в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено судом апеляційної
інстанції, що державною податковою
інспекцією у Соломянському районі м.
Києва проведено перевірку за
дотриманням суб'єктом господарювання
порядку проведення розрахунків за
товари (послуги), вимоги з регулювання
обігу готівки, наявності торгових
патентів і ліцензій.

Перевірка проводилась на підставі
плану-графіку у травні 2010 року,
затвердженого керівником ДПІ у
Соломянському районі м. Києва 23 квітня
2010 року та направлення від 05.05.10
№262/23-05(а.с. 58,59).

За наслідками перевірки складено акт
перевірки, який зареєстровано в
інспекції за місцем здійснення
діяльності 11.05.10 № 00355/26/58/23/НОМЕР_2, та
17.08.10 №0354/05/15/23/НОМЕР_2 в ДПІ у м.
Краматорську, як органі ДПС за місцем
державної реєстрації позивача.

В ході перевірки встановлено, що за
наявності договору - поставки від 07.11.09
№2/137 на суму 22010,00 грн., рахунку №2/137,
встановлено факт проведення
розрахунку 21.01.10 на суму 4500,00 грн. без
застосування РРО.

На час перевірки свідоцтво про сплату
єдиного податку на 2010 рік не надано, РРО
відсутній. Факт розрахунку
підтверджується підписом представника
позивача та завірено штампом з
відповідними реквізитами (а.с. 42).

Згідно з додатком до акту перевірки від
08.05.10 відповідачем встановлено
здійснення господарської діяльності
надання послуг з купівлі продажу між
кімнатних вхідних дверей, побутових
послуг за 11.01.10 без придбання торгового
патенту вартістю 320 грн.

На підставі акту перевірки ДПІ у м.
Краматорську винесено рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 31.08.10 №, яким за
порушення п.1 ст.3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі громадського харчування та
послуг» (далі Закон про РРО)
застосовано суму штрафних санкцій 22500,00
грн. (а.с. 9, 27,28).

Судовим розглядом встановлено, що 09.11.09
між позивачем та ОСОБА_2 укладено
договір поставки № 2/137.

На підставі цього договору позивач
зобов'язувався на умовах, встановлених
цим договором поставить у власність, а
ОСОБА_2 - надати заявку, прийняти у
власність та сплатити за товар - двері
міжкімнатні - 22010,00 грн. Умови оплати:
перша частина оплати 15510,00 грн., друга
частини в розмірі 6500,00 грн.
здійснюється замовником не пізніше ніж
за один день до узгодженої або
фактичної дати поставки (передачі)
постачальником товару замовнику (а.с.47
).

Згідно з рахунком від 09.11.09 №2/137 ОСОБА_2
внесено оплату за договором №2/137 в
розмірі 4500,00 грн. На рахунку є штамп
позивача, місце проведення розрахунку -
магазин «Переней», що належить
позивачу, та відмітка про оплату 11.01.10
(а.с.46).

Відповідачем зазначено в акті
перевірки, що 11.01.2010 року на дату
отримання коштів зазначену у
розрахунку, позивач не був платником
єдиного податку.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
правомірно дійшов до висновку , що
відбулась розрахункова операція на
місці реалізації товару без
застосування реєстратору
розрахункових операцій, тобто з
порушенням п. 1ст. 3 Закону про РРО.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ст.3 Закону про РРО
суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок.

Ст. 2 Закону про РРО встановлено, що
розрахункова операція приймання від
покупця готівкових коштів, платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо
за місцем реалізації товарів (послуг),
видача готівкових коштів за повернутий
покупцем товар (ненадану послугу), а у
разі застосування банківської
платіжної картки - оформлення
відповідного розрахункового документа
щодо оплати в безготівковій формі
товару (послуги) банком покупця або, у
разі повернення товару (відмови від
послуги), оформлення розрахункових
документів щодо перерахування коштів у
банк покупця.

Судовим розглядом встановлено, що
ОСОБА_3 перебуває в трудових відносинах
із позивачем, про що свідчить довідка
про трудові відносини фізичної особи з
платником єдиного податку від 05.07.2006
року. Позивач не спростовує факт
надання коштів, але зазначає, що він
безпосередньо їх не отримував.

Судова колегія не бере до уваги
посилання позивача на те, що позивач не
мав відношення до передачі коштів
ОСОБА_3, з огляду на те, що вона є
працівником позивача, а кошти приймала
безпосередньо в рахунок сплати
передплати за договором поставки. Ця
операція у книзі обліку доходів та
витрат позивачем не відображена.

Посилання позивача, що оплата
відбулась 11.01.10, а не 21.01.10, як вказано
відповідачем в акті перевірки,
оскільки рахунок має виправлення, є
необґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що відповідач
правомірно виніс рішення № про
застосування штрафних фінансових
санкцій.

Отже, переглянувши постанову суду
першої інстанції, в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що при її прийнятті суд першої
інстанції у повному обсязі з'ясував
обставини справи і правильно
застосував до спірних правовідносин
норми матеріального та процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 03.03.2011р. по
справі № 2а-25349/10/0570 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Бартош Н.С.Судді
Мельнікова Л.В. Донець Л.О.