Справа № 2а-623/12/1370
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року
Справа №
45998/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді
Довга О.І.,

судді
Ліщинський А.М.

судді
Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м. Самборі та Самбірському
районі Львівської області на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 30.01.2012р. по
справі № 2а-623/12/1370 за позовом
управління Пенсійного фонду України в
м. Самборі та Самбірському районі
Львівської області до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Самбірському
районі про спонукання до вчинення дій,

В С Т А
Н О В И В:

23.01.2012 року управління Пенсійного фонду
України в м. Самборі та Самбірському
районі Львівської області звернулось в
суд першої інстанції з
адміністаритвний позовом до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Самбірському
районі про зобов'язання включити до
відшкодування суму виплаченої
позивачем адресної допомоги за період
з 01.07.2011 року по 31.10.2011 року у розмірі
31004, 99 гривень.

В обгрунтування адміністративного
позову позивач зазначає, що ним
понесено витрати на виплату щомісячної
державної адресної допомоги та
підвищення на загальну суму 31004,99 грн., а
відтак відповідач зобов'язаний
включити в акти звірки вказану суму на
підставі ст. 21 та ст. 24 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 30.01.2012 року
у задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, вважаючи його
необгрунтованим та неправомірним,
прийнятим із порушенням норм
матеріального та процесуального права,
управління Пенсійного фонду України в
м. Самборі та Самбірському районі
Львівської області подало апеляційну
скаргу.

В обгрунтування апеляційної скарги
покликається на те, що відповідно до п.4
Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою і
доставкою пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, відшкодуванню
підлягають суми, що виплачуються
відповідно до Законів України "Про
пенсійне забезпечення", "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та інших
нормативно-правових актів. Зокрема,
Кабінет Міністрів України своєю
постановою від 26.03.2008 року № 265 "Про
деякі питання пенсійного забезпечення
громадян" установив щомісячні державні
адресні допомоги. Отже, державна
адресна допомога до пенсії по
інвалідності від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання також повинна
виплачуватися за рахунок коштів Фонду.
За таких обставин апелянт вважає, що
суд першої інстанції безпідставно
відмовив в задоволенні позову.

Апелянт в судове засідання не з'явився,
повноважного представника не
забезпечив, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений у
встановленому законом порядку.

Відповідач у судове засідання
повноважного представника не
забезпечив, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений у
встановленому законом порядку.

За вказаних обставин суд приходить до
висновку про можливість розгляду
справи у порядку письмового
провадження відповідно до норм статті
197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а оскаржувану постанову
слід залишити без змін.

Даючи правову оцінку покликанням
апелянта на невідповідність висновків
суду першої інстанції обставинам
справи та помилкове застосування норм
процесуального права, колегія суддів
виходить з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, та
підтверджено матеріалами справи, що
між позивачем та відповідачем
складено, за період з липня 2011 року по
жовтень 2011 року, акти щомісячних звірок
витрат по особових справах потерпілих,
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Відповідно до вказаних актів,
відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м.Самборі та
Самбірському районі Львівської
області не прийняло до відшкодування
суми виплаченої щомісячної цільової
грошової допомоги на прожиття, в т.ч.
державної адресної допомоги на
загальну суму 31004 грн,99 коп.

Адресна допомога передбачена
Постановою Кабінету Міністрів України
№265 від 26.03.2008р. "Деякі питання
забезпечення громадян". Згідно п.4
вказаної Постанови виплата щомісячної
державної адресної допомоги
здійснюється за рахунок коштів, з яких
виплачується пенсія або державна
соціальна допомога.

Зазначена вимога Постанови Кабінету
Міністрів України №265 від 26.03.2008р.
"Деякі питання забезпечення громадян"
не вимагає відшкодування Пенсійному
фонду України витрат на виплату і
доставку вказаної адресної допомоги
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України.

Пунктом 5 частини першої статті 24
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" Фонд зобов'язано
співпрацювати з фондами з інших видів
соціального страхування у
фінансуванні заходів, пов'язаних з
матеріальним забезпеченням та
наданням соціальних послуг
застрахованим, у кожному конкретному
випадку спільно приймаючи рішення щодо
того, хто з них братиме участь у
фінансуванні цих заходів.

Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом, передбачений статтею 21 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності".

Відповідно до даної статті Фонд
зобов'язаний у встановленому законом
порядку своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я, в тому числі пенсії по
інвалідності від трудового каліцтва
або професійного захворювання та
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, у разі
настання страхового випадку.

З положень цієї статті видно, що
законом не передбачено обов'язку Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України відшкодувати
Пенсійному фонду витрати, пов'язані з
виплатою державної адресної допомоги.

Порядком відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному Фонду
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
Постановою Правління Пенсійного Фонду
України та Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року
№5-4/4 та зареєстрованого 16.05.2003 року в
Міністерстві юстиції України (далі -
Порядок), визначено механізм
відшкодування на централізованому
рівні витрат Пенсійного Фонду,
пов'язаних з виплатою відповідних
пенсій.

Відповідно до п.4 Порядку відшкодуванню
підлягають суми, що виплачуються
відповідно до Законів України "Про
пенсійне забезпечення", "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" постанов Кабінету
Міністрів, а саме:

- сума основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання;

- щомісячна цільова грошова допомога на
прожиття, якщо така надавалася
пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію;

- допомога на поховання сім'ї померлого
або особі, яка здійснила поховання
особи, яка отримувала вищезазначену
пенсію;

- сума витрат Пенсійного Фонду з
виплати і доставки вищезазначених
пенсій.

Вказаний Порядок також не передбачає
відшкодування державної адресної
допомоги, передбаченої Постановою КМ №
265 від 26.03.2008 р. "Про деякі питання
забезпечення громадян".

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів
України від 26.03.2008 року № 265
установлено, що у разі, коли щомісячний
розмір пенсійних виплат, державної
соціальної допомоги інвалідам з
дитинства і дітям-інвалідам, особам,
які не мають права на пенсію, та
інвалідам (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткових пенсій, цільової
грошової допомоги, сум індексації та
інших доплат, встановлених
законодавством, крім пенсій за
особливі заслуги перед Україною) не
досягає прожиткового мінімуму,
встановленого законом для осіб, які
втратили працездатність, таким особам
надається щомісячна державна адресна
допомога у сумі, що не вистачає до
зазначеного прожиткового мінімуму.

За змістом пункту 4 постанови КМУ від
26.03.2008 року № 265, виплата щомісячної
державної адресної допомоги
здійснюється за рахунок коштів, з яких
виплачується пенсія або державна
соціальна допомога.

Аналіз наведених вище правових норм
дає підстави вважати, що адресна
допомога як окремий вид соціальної
допомоги, не входить до складу розміру
пенсії по інвалідності та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

При цьому, суд апеляційної інстанції
враховує, що страхування від нещасного
випадку є самостійним видом
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, за допомогою
якого здійснюється соціальний захист,
охорона життя та здоров'я громадян у
процесі їх трудової діяльності.

Одним із основних принципів
страхування від нещасного випадку є
цільове використання коштів.
Відповідно до статті 46 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" кошти на здійснення
страхування від нещасного випадку не
формуються за рахунок Державного
бюджету України, не включаються до його
складу та використовуються виключно за
їх прямим призначенням.

Зважаючи на особливості фінансування
страхування від нещасного випадку,
виключно цільове використання цих
коштів та те, що адресна допомога як
окремий вид соціальної допомоги не
входить до складу розміру пенсії по
інвалідності та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, Фонд не може нести
витрати на виплату державної адресної
допомоги.

Дана правова позиція відображена у
практиці Верховного Суду України,
зокрема в постановах від 06.06.2011 року
(справа № 21-57а11), від 20.06.2011 року (справа
№ 21-118а11), від 09.07.2012 р. (справа № 21-180а12).

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права і підстав для
його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

У Х В А Л И
В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Самборі
та Самбірському районі Львівської
області залишити без задоволення, а
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 30.01.2012р. по
справі № 2а-623/12/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів з моменту направлення її
копій особам, що беруть участь у
справі,та може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Довга О.І.

Судді
Запотічний І.І.

Ліщинський
А.М