Справа № 826/17264/14
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2014-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 грудня 2014 року № 826/17264/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі колегії суддів:
головуючого судді Келеберди В.І.,
суддів Данилишин В.М. Качура І.А.
розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Айпі-Світ" до
Державної фіскальної служби України
третя особа без самостійних вимог на
предмет спору: Державна податкова
інспекція у Подільському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві провизнання протиправними дій,
зобо'язати вчинити дії О Б С Т А В И Н И С
П Р А В И:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «АЙПІ-СВІТ»
звернулось до суду з позовом до
Державної фіскальної служби України,
третя особа без самостійних вимог на
предмет спору: Державна податкова
інспекція у Подільському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про визнання протиправними дій
щодо відмови у прийнятті ат реєстрації
податкових накладних №70 від 08.09.2014, №88
від 23.09.2014, №100, №101, №102, №103, №104 від
25.09.2014, №105 від 30.09.2014, зобов'язання
зареєструвати вказані податкові
накладні датою направлення їх як
електронних документів.

В обґрунтування позовних вимог
позивач зазначає, що податкові
накладні оформлені відповідно до п. 201
ст. 201, п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу
України, отже відповідач безпідставно
відмовив у їх реєстрації.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог.

Третя особа без самостійних вимог на
предмет спору - Державна податкова
інспекція у Подільському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві - заперечувала проти задоволення
позовних вимог з підстав викладених у
письмових запереченнях, які долучено
до матеріалів справи, проте явку
уповноваженого представника в судове
засідання не забезпечив, хоча був
належним чином повідомлений про час,
дату та місце судового вирішення
справи.

Відповідно до положень п.1 ст.6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, кожен має право
на справедливий і публічний розгляд
його справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення. Більше того, відповідно
до рішень Європейського суду з прав
людини, що набули статусу остаточного,
зокрема "Іззетов проти України", "Пискал
проти України", "Майстер проти України",
"Субот проти України", "Крюков проти
України", "Крат проти України", "Сокор
проти України", "Кобченко проти
України", "Шульга проти України", "Лагун
проти України", "Буряк проти України",
"ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик
проти України" суду потрібно
дотримуватись розумного строку для
судового провадження.

Згідно з ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
але прибули не всі особи, які беруть
участь у справі, хоча і були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у різі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

В судовому засіданні на підставі ч. 6 ст.
128 КАС України ухвалено про вирішення
справи в порядку письмового
провадження.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд м. Києва,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «АЙПІ-СВІТ» засобами електронного
зв'язку було подано до Державної
фіскальної служби України для
реєстрації у Єдиному державному
реєстрі податкових накладних
податкові накладні: №70 від 08.09.2014, №88
від 23.09.2014, №100, №101, №102, №103, №104 від
25.09.2014, №105 від 30.09.2014.

Судом встановлено, що відповідно до
квитанції №1 відповідачем документи
прийнято не було з підстав, що для
платника податків заборонено прийом
звітності по електронній пошті,
оскільки можливо відсутній договір з
МДЗУ.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового
кодексу України платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, складену за
вибором покупця (отримувача) в один з
таких способів:

а) у паперовому вигляді;

б) в електронній формі з дотриманням
умови щодо реєстрації у порядку,
визначеному законодавством,
електронного підпису уповноваженої
платником особи та умови реєстрації
податкової накладної у Єдиному реєстрі
податкових накладних. У такому разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді не є обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в
окремих рядках такі обов'язкові
реквізити: а) порядковий номер
податкової накладної; б) дата
виписування податкової накладної; в)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
продавця товарів/послуг; г) податковий
номер платника податку (продавця та
покупця); ґ) місцезнаходження юридичної
особи - продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку; д)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг; е)
опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг; є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку; и) вид
цивільно-правового договору; і) код
товару згідно з УКТ ЗЕД (для
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

З матеріалів справи вбачається, що
податкові накладні №70 від 08.09.2014, №88
від 23.09.2014, №100, №101, №102, №103, №104 від
25.09.2014, №105 від 30.09.2014 містять всі
реквізити визначені п. 201.1 ст. 201
Податкового кодексу України.

Згідно із п. 201.10 ст. 201 Податкового
кодексу України податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття
його податкової накладної та/або
розрахунку коригування до Єдиного
реєстру податкових накладних є
квитанція в електронному вигляді у
текстовому форматі, яка надсилається
протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової
накладної та/або розрахунку
коригування в електронному вигляді до
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику, є
дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні
та/або розрахунки коригування
сформовано з порушенням вимог,
передбачених відповідно пунктом 201.1
статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192
цього Кодексу, протягом операційного
дня продавцю надсилається квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі про неприйняття їх в
електронному вигляді із зазначенням
причин.

Якщо протягом операційного дня не
надіслано квитанції про прийняття або
неприйняття, така податкова накладна
вважається зареєстрованою в Єдиному
реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або
розрахунків коригування до податкових
накладних у Єдиному реєстрі податкових
накладних здійснюється не пізніше
п'ятнадцяти календарних днів,
наступних за датою їх складання.

Порядок ведення Єдиного реєстру
податкових накладних встановлюється
Кабінетом Міністрів України. Покупець
має право звіряти дані отриманої
податкової накладної на відповідність
із даними Єдиного реєстру податкових
накладних.

Відсутність факту реєстрації
платником податку - продавцем
товарів/послуг податкових накладних в
Єдиному реєстрі податкових накладних
та/або порушення порядку заповнення
податкової накладної не дає права
покупцю на включення сум податку на
додану вартість до податкового кредиту
та не звільняє продавця від обов'язку
включення суми податку на додану
вартість, вказаної в податковій
накладній, до суми податкових
зобов'язань за відповідний звітний
період.

Механізм внесення відомостей, що
містяться у податковій накладній
та/або розрахунку коригування
кількісних і вартісних показників до
неї (далі - податкова накладна та/або
розрахунок коригування), до Єдиного
реєстру податкових накладних (далі -
Реєстр) платників податку на додану
вартість - продавців товарів (послуг),
звіряння даних, що містяться у виданих
платникам такого податку - покупцям
товарів (послуг) податковій накладній
та розрахунку коригування з
відомостями, які містяться у Реєстр
визначено Порядком ведення Єдиного
реєстру податкових накладних
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі -
порядок).

Відповідно до п. 1 Порядку, подання
податкової накладної та/або розрахунку
коригування Державній податковій
службі в електронній формі
здійснюється відповідно до Порядку
підготовки і подання податкових
документів в електронній формі
засобами телекомунікаційного зв'язку,
затвердженого Державною податковою
службою.

Згідно з п. 2 Порядку N 1246 внесення
відомостей, що містяться у податковій
накладній та/або розрахунку
коригування, до Реєстру (далі -
реєстрація) здійснюється шляхом
подання протягом операційного дня
зазначених документів в електронній
формі Державній податковій службі з
використанням електронного цифрового
підпису та внесення відповідних
відомостей до Реєстру. Наказом ДПА
України від 10.04.2008 N 233, який
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 16.04.08 за N 320/15011, затверджено
Інструкцію з підготовки і подання
податкових документів в електронному
вигляді засобами телекомунікаційного
зв'язку (далі - Інструкція).

Згідно з п. 1 р. III Інструкції податкові
документи в електронному вигляді
можуть бути надіслані до органів ДПС
засобами телекомунікаційного зв'язку
за звітні періоди у терміни, визначені
законодавством для відповідних
податкових документів у паперовій
формі.

Відповідно до п. 1 р. II Інструкції
платник податків здійснює формування
та подання податкових документів в
електронному вигляді відповідно до
законодавства із застосуванням
спеціалізованого програмного
забезпечення формування податкових
документів, засобу криптографічного
захисту інформації (далі - КЗІ),
керуючись цією Інструкцією та
договором.

Відповідно до п. 2 р. II Інструкції для
подання податкових документів до
органів ДПС в електронному вигляді
платник податків повинен мати:
спеціалізоване програмне забезпечення
для формування податкових документів в
електронному вигляді у затвердженому
форматі (стандарті); доступ до мережі
Інтернет та можливість
відправлення/приймання електронних
повідомлень по електронній пошті; КЗІ
(сумісний за форматами даних із
засобами КЗІ, що використовуються в
органах ДПС); чинні посилені
сертифікати відкритих ключів,
сформованих акредитованим центром
сертифікації ключів для платника
податків та уповноважених посадових
осіб платника податків, підписи яких є
обов'язковими для податкової звітності
у паперовій формі.

Враховуючи вищевикладене, платник
податку (в тому числі, який належить до
великих, середніх або малих
підприємств) може подати податкову
накладну та/або розрахунок коригування
контролюючим органам в електронній
формі виключно засобами
телекомунікаційного зв'язку, за умови,
що з контролюючим органом укладено
договір про визнання електронних
документів, а також проведено обмін
посиленими сертифікатами відкритих
ключів, сформованими акредитованим
центром сертифікації ключів.

З матеріалів справи вбачається, що між
позивачем та Державною податковою
інспекцією у Подільському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві було укладено договір від 14.03.2014
№140320141 про визнання електронних
документів, предметом якого є визнання
податкових документів поданих
платником податків в електронному
вигляді із застосуванням електронного
цифрового підпису до органу ДПС
засобами телекомунікаційного зв'язку
або на електронних носіях.

Судом встановлено, що листом від 15.08.2014
№6565/10/20-56-10-05 податковий орган
повідомив позивача про розірвання
вказаного договору.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою Окружного
адміністративного суду м. Києві від
24.09.2014у справі №826/12645/14 задоволено
позов ТОВ «АЙВІ-Світ» до Державної
податкової інспекції у Подільському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві та, зокрема,
визнано протиправними дії щодо
розірвання договору від 14.03.2014 №140320141
проте визнання електронних документів;
зобов'язано виконувати умови договору
від 14.03.2014 №140320141 про визнання
електронних документів.

Проте, станом на час виникнення спірних
правовідносин (вересень 2014 року)
вказана постанова не набрала законної
сили.

На час вирішення справи також відсутні
відомості про набрання вказаною вище
постановою законної сили.

Враховуючи, що на час подачі позивачем
в електронному вигляді податкових
накладних, договір від 14.03.2014 №140320141 про
визнання електронних документів було
розірвано, оскільки відповідачем
відмовлено у прийнятті та реєстрації
податкових накладних з підстав, що для
платника податків заборонено прийом
звітності по електронній пошті,
оскільки можливо відсутній договір з
МДЗУ, отже при відмові у прийнятті та
реєстрації податкових накладних у
електронному вигляді відповідач діяв
відповідно до норм Законів України "Про
електронний цифровий підпис", «Про
електронні документи та електронний
документообіг» та Податкового кодексу
України, що свідчить про відсутність
підстав для задоволення позовних
вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України визначено, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, доведено та підтверджено
належними доказами правомірність
оскаржених дій.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 128, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий Суддя
В.І. Келеберда

Судді
В.М. Данилишин

І.А. Качур