Справа № 815/4657/14
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/4657/14

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Цховребова М. Г

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі: судді доповідача -
головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у
Роздільнянському районі Одеської
області на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 06
жовтня 2014 року у справі за
адміністративним позовом управління
Пенсійного фонду України в
Роздільнянському районі Одеської
області до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у
Роздільнянському районі Одеської
області про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року пенсійний орган
звернувся з адміністративним позовом
про стягнення з відповідача на користь
позивача на р/р 021 в філії ТВБВ
№ 10015/0358 Одеського обласного
управління ТВ «Ощадбанк», МФО 328845, код
24531647: витрат на пенсійне забезпечення
громадян, які отримали пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, з січня 2014 року
по липень 2014 року включно, здійснених
управлінням ПФУ в Роздільнянському
районі на загальну суму 555,07 грн.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 06 жовтня 2014
року адміністративний позов було
задоволено.

Стягнуто з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у
Роздільнянському районі Одеської
області на користь управління
Пенсійного фонду України в
Роздільнянському районі Одеської
області на р/р 021 в філії ТВБВ №
10015/0358 Одеського обласного управління
ТВ «Ощадбанк», МФО 328845, код 24531647:
витрати на пенсійне забезпечення
громадян, які отримали пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, з січня 2014 року
по липень 2014 року включно, здійснених
управлінням ПФУ в Роздільнянському
районі на загальну суму 555,07 грн.

Не погоджуючись з даною постановою
суду відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у
Роздільнянському районі Одеської
області подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що
рішення судом першої інстанції
ухвалене з порушенням норм
матеріального права, неповним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, невідповідністю висновків
суду обставинам справи, у зв'язку з чим
просить його скасувати та ухвалити
нову постанову, якою у задоволенні
адміністративного позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність підстав для її
задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно з актами щомісячної звірки
витрат по особовим справам потерпілих,
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання:

1) відповідачем не враховані суми
витрат на виплату пенсій громадянам
держав - учасників СНД та членам їх
сімей, які отримали каліцтво в державах
СНД і переїхали на постійне місце
проживання в Україну, за січень-липень
2014 року щодо 1 особи у загальній сумі
370,02 грн. (52.86 грн. х 7 місяців);

2) відповідачем не враховані суми
витрат на виплату допомоги на
поховання, оскільки смерть потерпілого
не пов'язана із страховим випадком
державного соціального страхування, за
березень 2014 року щодо 1 особи у
загальній сумі 185,05 грн.

Відповідно до розрахунку боргу Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України по відшкодуванню
фактичних витрат Пенсійному фонду
України на виплату пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання та пенсій у зв'язку з
втратою годувальника за період 01.01.2014
року - 01.08.2014 року, загальна сума, що не
відшкодовується - 555,07 грн., у тому числі:

1) щодо ОСОБА_1: всього 370,02 грн., в
тому числі основний розмір - 77,42 грн.,
щомісячна цільова виплата - 292,60 грн.;

2) допомога на поховання, в частині,
що підлягає відшкодуванню відповідно
до п. 4 Порядку щодо ОСОБА_2: всього 185,05
грн., в тому числі розмір допомоги - 183,60
грн., поштовий збір - 1,45 грн.

Згідно довідці про фактично нараховані
виплати ОСОБА_1 та ОСОБА_2:

1) за період з січня по липень 2014
року виплата пенсії ОСОБА_1 проводилась
на розрахунковий рахунок, відкритий в
установі ПАТ «Державний ощадний банк
України», сума пенсії 949,00 грн., в тому
числі підлягає відшкодуванню фондом
соціального страхування від нещасних
випадків - 52,86 грн., де основний розмір
пенсії - 11,06 грн., щомісячна цільова
доплата - 41,80 грн.;

2) виплата допомоги на поховання
ОСОБА_2 проведена у розмірі двомісячної
пенсії, яку отримував пенсіонер на день
смерті, відповідно до ст. 53 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1
а/з № 252, допомогу на поховання отримано
26.03.2014 року у сумі 1898,00 грн., в тому числі
підлягає відшкодуванню фондом
соціального страхування від нещасних
випадків - 185,05 грн., де основний розмір
пенсії - 137,82 грн., щомісчна цільова
доплата - 45,78 грн., поштовий збір - 1,45 грн.

На доведення обставин, на яких
ґрунтуються вимоги, позивачем суду
також надано копії, зокрема:

- списку померлих осіб і осіб,
знятих з обліку з інших причин, які
отримували пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання в березні 2014 року,
відповідно до якого дата смерті ОСОБА_2:
ІНФОРМАЦІЯ_1;

- актів про нещасні випадки на
виробництві від 15.02.1996 року щодо ОСОБА_1
та від 29.07.1984 року щодо ОСОБА_2;

- свідоцтва про смерть ОСОБА_2 23
березня 2014 року, Серія НОМЕР_1, виданого
25.03.2014 року;

- заяви від 25.03.2014 року про виплату
допомоги на поховання ОСОБА_2;

- талону до разового доручення № 206
про виплату допомоги на поховання
ОСОБА_2 26.03.2014 року в сумі 1898,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
органи Фонду соціального страхування
від нещасних випадків, як самостійні
юридичні особи, зобов'язані
відшкодувати витрати по виплаті та
доставці пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві органам Пенсійного Фонду,
як самостійним юридичним особам, які
проводять відповідні виплати пенсій.

Колегія суддів вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71 КАС України, Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» передбачено, що
громадяни України мають право на
державне пенсійне забезпечення за
віком, по інвалідності, в зв'язку з
втратою годувальника та в інших
випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до преамбули Закону України
«Про загальнообов`язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», який набрав чинності 1
квітня 2001 року з наступними змінами та
доповненнями, цей закон визначає
правову основу, економічний механізм
та організаційну структуру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
призвели до втрати працездатності або
загибелі застрахованих на виробництві
(далі - страхування від нещасного
випадку). Страхування від нещасного
випадку є самостійним видом
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, за допомогою
якого здійснюється соціальний захист,
охорона життя та здоров'я громадян у
процесі їх трудової діяльності.

Статтею 21 Закону України «Про
загальнообов`язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» передбачено, зокрема,
що у разі настання страхового випадку
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків зобов'язаний у
встановленому законодавством порядку
своєчасно та в повному обсязі
відшкодувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті,
виплачуючи йому або особам, які
перебували на його утриманні, пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсію в
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

За змістом п. 5 ст. 24 Закону України «Про
загальнообов`язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», зокрема, закріплене
аналогічне правило, якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування він нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (крім осіб, зазначених
у п. 2 ст. 8 цього Закону), у тому числі
добровільно застраховані, та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язані з виконанням
ними трудових обов'язків визначено
Порядком відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій в
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (надалі - Порядок), який
затверджено постановою правління
Пенсійного фонду України та правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від
04.03.2003 року № 5-4/4 та зареєстровано у
Міністерстві юстиції України 16.05.2003
року за № 376/7697.

Згідно п. 3 Порядку відшкодуванню
підлягають пенсії, призначені
відповідно до пунктів «а», «в», «г»
статті 26, статей 37, 38, та пенсії,
виплачені відповідно до статей 91, 92
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» в разі настання
страхових випадків, визначених
Переліком обставин, за яких настає
страховий випадок державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України № 1094 від 21.01.2001 року
«Деякі питання розслідування та обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві».

Пунктом 4 Порядку передбачено, що
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України «Про пенсійне забезпечення»,
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів, а саме:

- сума основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання;

- щомісячна цільова грошова
допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію;

- допомога на поховання сім'ї
померлого або особі, яка здійснила
поховання особи, яка отримувала
вищезазначену пенсію;

- сума витрат Пенсійного фонду з
виплати і доставки вищезазначених
пенсій.

Водночас слід зазначити, що перелік
сум, що виплачуються відповідно до
Законів України «Про пенсійне
забезпечення», «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів та
підлягають відшкодуванню відповідно
до п. 4 Порядку, є вичерпним та
розширеному тлумаченню не підлягає.

На підставі статей 8, 10, 81 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», пенсійне
забезпечення громадян, призначення
пенсій і оформлення документів для їх
виплати здійснюється органами
Пенсійного фонду України з виплатою
пенсій за рахунок його коштів.

За правилами ст.ст. 23, 26 цього Закону
одним з видів пенсій, що призначаються
і виплачуються Пенсійним Фондом, є
пенсія по інвалідності внаслідок
трудового каліцтва або професійного
захворювання.

Статтею 25 Основ визначений чіткий
перелік видів соціальних послуг за
загальнообов'язковим соціальним
страхуванням, в тому числі, і пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання. Відповідно
ст. 26 Основ якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюються
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право,
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
витрат. З урахуванням тих обставин, що
пенсія по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві є
наслідком страхування від нещасного
випадку на виробництві, то належним
страховиком, хто має надавати
застрахованій особі матеріальні
допомоги чи послуги згідно ст. 25 Основ,
являється Фонд соціального
страхування від нещасних випадків.

В контексті наведених норм, сфера дії
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» поширюється на
категорію інвалідів, які отримали
інвалідність внаслідок нещасного
випадку на виробництві.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України
«Про загальнообов`язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» особи, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону. При цьому право на таке
забезпечення, яке встановлено в
Україні, не залежить від того, у якій з
колишніх республік СРСР стався
нещасний випадок на виробництві з
застрахованою особою або виникло
професійне захворювання, пов'язане з
виконанням нею трудових обов'язків.

Підпунктом «а» ст. 27 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
встановлено, що громадянам України -
переселенцям з інших держав, які не
працювали в Україні, пенсії по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання призначаються незалежну
від стажу роботи.

Згідно п. 3 розділу XI Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов`язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» відшкодування шкоди,
медична, професійна та соціальна
реабілітація провадяться Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків також зазначеним у статті 8
цього Закону особам, які потерпіли до
набрання ним чинності та мали право на
зазначені страхові виплати і соціальні
послуги; уся заборгованість потерпілим
на виробництві та членам їх сімей, яким
до набрання чинності цим Законом
підприємства, установи та організації
не відшкодували матеріальної шкоди,
заподіяної ушкодженням здоров'я,
виплачується цими підприємствами,
установами і організаціями, а в разі їх
ліквідації без правонаступника -
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків. Фонд соціального
страхування від нещасних випадків є
правонаступником державного,
галузевих та регіональних фондів
охорони праці, передбачених статтею 21
Закону України "Про охорону праці", які
ліквідуються.

За змістом ст.ст. 80, 85 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
нарахування та виплата пенсій
проводиться органами Пенсійного Фонду
за місцем проживання пенсіонера.

У відповідності до ст. 18 Закону України
«Про загальнообов`язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», зокрема, робочими
органами виконавчої дирекції Фонду є
її управління в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі, відділення в районах і
містах обласного значення. Робочі
органи виконавчої дирекції Фонду є
юридичними особами, мають самостійні
кошториси, печатку із зображенням
Державного Герба України та своїм
найменуванням.

Пунктами 1.2 та 1.4 Порядку призначення,
перерахування та проведення страхових
виплат, затвердженого постановою Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, передбачено, що у разі
настання страхового випадку
управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України (далі - Фонд) в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі,
відділення виконавчої дирекції Фонду в
районах та містах обласного значення
(далі - робочі органи виконавчої
дирекції Фонду) зобов'язані своєчасно
та в повному обсязі відшкодовувати
шкоду, заподіяну працівникові
внаслідок ушкодження його здоров'я або
в разі його смерті, виплачуючи йому або
особам, які мають на це право. Робочі
органи виконавчої дирекції Фонду
розглядають справу про страхові
виплати на підставі заяви потерпілого
або осіб, які мають право на страхові
виплати, за наявності усіх необхідних
документів, перелік яких визначений у
пунктах 2.7, 2.8, 3.1, 5.3, 6.1.1 цього Порядку, і
приймають відповідні рішення у
десятиденний строк, не враховуючи дня
надходження останнього документа.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі
норми, органи Фонду соціального
страхування від нещасних випадків, як
самостійні юридичні особи, зобов'язані
відшкодувати витрати по виплаті та
доставці пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві органам Пенсійного Фонду,
як самостійним юридичним особам, які
проводять відповідні виплати пенсій,
тому орган Пенсійного Фонду має право
на відшкодування органом Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків сум витрат на виплату та
доставку вказаних пенсій. Оскільки
відповідач відмовився відшкодувати
спірні витрати, позивач правомірно
звернувся в суд з позовом про стягнення
суми виплаченої пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві.

Аналогічна правова позиція викладена у
постановах Верховного Суду України,
зокрема, від 12 червня 2012 року № 21-165а12 та
21 травня 2013 № 21-129а13 та ін.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В ході розгляду справи позивач не довів
суду ті обставини, на які він посилався
в обґрунтування заявлених вимог, а
відповідачем надано докази
правомірності прийнятого рішення про
застосування економічних санкцій за
порушення державної дисципліни цін.

Надаючи оцінку правомірності дій та
рішень органів владних повноважень,
суд керується критеріями, закріпленими
у ст.2 КАС України, які певною мірою
відображають принципи
адміністративної процедури,
встановлюючи при цьому чи прийняті
(вчинені) ним рішення (дії): на підставі,
у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; з використанням повноваження
з метою, з якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються
на суб'єктивній оцінці фактичних
обставин справи та доказів, а також на
невірному тлумаченні норм
матеріального права. Зазначені доводи
не містять посилань на конкретні
обставини чи факти або на нові докази,
які б давали підстави для скасування
рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в
ході судового розгляду обставин, суд
першої інстанції правильно дійшов
висновку, що позовні вимоги управління
Пенсійного фонду України в
Роздільнянському районі Одеської
області є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин,
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.
200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у
Роздільнянському районі Одеської
області залишити без задоволення, а
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 06 жовтня 2014
року у справі № 815/4657/14 - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
О.І. Шляхтицький

Суддя:
О.В. Джабурія

Суддя:
А.В. Крусян