Справа № 817/3205/14
Суддя: Щербаков В. В.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/3205/14

09 грудня 2014 року 15год. 35хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Щербакова В. В. за
участю секретаря судового засідання
Таргоній А.В. та сторін і інших осіб, які
беруть участь у справі:

позивача: представник Смоловик О.Ю.

відповідача: представник не з'явився

третьої особи відповідача: представник
не прибув

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Дулокомерс"
до Відділ державної
виконавчої служби Дубровицького
районного управління юстиції
третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Товариство з
обмеженою відповідальністю фірма
"Рекорд" про визнання
протиправною бездіяльність, визнання
нечинною постанови, -

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Дулокомерс" (далі -
ТОВ "Дулокомерс", позивач) звернулось до
Рівненського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому
просить визнати протиправною
бездіяльність Відділ державної
виконавчої служби Дубровицького
районного управління юстиції в частині
невиконання вимог чинного

законодавства по порядку об'єднання
виконавчих проваджень у зведене
виконавче провадження та подальшого
виконання зведеного виконавчого
провадження; визнати нечинною
постанову винесену Відділом
державної виконавчої служби
Дубровицького районного управління
юстиції в межах виконавчого
провадження №35196291 від 16.11.2012 року про
об'єднання у зведене виконавче
провадження виконавчих проваджень
№35196291 та № 32871042.

На обгрунтування позовних вимог
вказує, що 20.10.2014 року позивачу стало
відомо про винесення старшим державним
виконавцем Відділу державної
виконавчої служби Дубровицького
районного управління юстиції Галушко
В.В. постанови від 16.11.2012 року про
об'єднання у зведене виконавче
провадження виконавчих проваджень
№35196291 та №32871042 та постанови від 22.11.2012
року про приєднання виконавчого
провадження №35196291 до зведеного
виконавчого провадження №40905535.
Позивач вказує, що постанови винесені
з порушенням вимог чинного
законодавства, зокрема відповідно до
ч.1 ст.33 Закону України "Про виконавче
провадження" при об'єднанні кількох
виконавчих проваджень у зведене, на
майно боржника не накладено арешт у
межах загальної суми стягнення, а також
відповідно до «Інструкції з
організації примусового виконання
рішень» затвердженої Наказом Мінюсту
№512/5 від 02.04.2012 року не дотримано норм
щодо зазначення повного найменування
боржника, не вказано дати об'єднання
виконавчих проваджень у зведене та
вказані постанови відсутні в єдиному
державному реєстрі виконавчих
проваджень в відомостях про виконавче
провадження №32871042.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримала викладену у
позовній заяві позицію, просила позов
задовольнити повністю.

Відповідач заперечень на
адміністративний позов не подав, в
судове засідання не прибув. Подав
клопотання про розгляд справи без
участі представника відповідача.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача, ТОВ фірми
"Рекорд" заперечень проти позову не
подав, в судове засідання не прибув,
причини неявки суду не повідомив. Про
дату, час та місце проведення судового
засідання повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши позовну заяву,
встановивши фактичні обставини справи,
перевіривши їх доказами, дослідженими
в судовому засіданні, оцінивши їх в
сукупності, відповідно до вимог закону,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення частково, з
огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
виконавче провадження" № 606 від 21.04. 1999
року (далі - Закон України № 606 від 21.04.
1999 року), виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону
України від 21.04. 1999 року №606, державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Судом встановлено, що 05.06. 2012 року
державним виконавцем Відділу ДВС
Дубровицького РУЮ прийнято постанову
про відкриття виконавчого провадження
№32871042, якою відкрито виконавче
провадження з виконання Наказу
Господарського суду Рівненської
області №5019/2785/11, виданого 16.05.2012 року.

В межах даного виконавчого провадження
виконавець здійснив ряд виконавчих
дій, які були оформлені у вигляді
постанов.

Зокрема, постановою від 16.11.2012 року
об'єднано у зведене виконавче
провадження виконавчі провадження
№35196291 та №32871042.

Згідно ч. 1 статті 33 Закону України "Про
виконавче провадження" у разі якщо в
органі державної виконавчої служби
відкрито кілька виконавчих проваджень
про стягнення коштів з одного боржника,
вони об'єднуються у зведене виконавче
провадження і на майно боржника
накладається арешт у межах загальної
суми стягнення, виконавчого збору і
можливих витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій.

Також, згідно з пп. 3.8.1 п. 3.8 розділу ІІІ
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України № 512/5 від
02.04. 2012 року (далі - Інструкція),
виконання зведеного виконавчого
провадження розпочинається постановою
про об'єднання виконавчих проваджень у
зведене виконавче провадження. Про
приєднання виконавчого провадження до
зведеного виконавчого провадження
виноситься постанова, копія якої
зберігається у зведеному виконавчому
провадженні.

Підпунктом 3.8.2 п.3.8 розділу ІІІ
Інструкції встановлено, що за зведеним
виконавчим провадженням арешт на майно
боржника накладається у межах
загальної суми стягнення, виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій. Виконавчий збір за
зведеним виконавчим провадженням
стягується окремо за кожним виконавчим
провадженням, об'єднаним у зведене, у
розмірі 10 відсотків суми, виплаченої
стягувачу за таким окремим виконавчим
провадженням.

З матеріалів справи вбачається, що
державним виконавцем Відділу ДВС
Дубровицького РУЮ виносилися
постанови від 18.02.20124 року про арешт
майна боржника та оголошення заборони
його відчуження, від 15.09.2014 року про
арешт коштів боржника, від 17.09.2014 року
про арешт майна боржника та оголошення
заборони його відчуження, від 10.10.2014
року про арешт коштів боржника.
Вказані постанови були винесені в
рамках виконавчого провадження №32871042.
Суду не надано жодних доказів на
підтвердження накладення арешту на
майно боржника у межах загальної суми
стягнення, виконавчого збору і витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій в рамках
зведеного виконавчого провадження
№40905535.

Виходячи із аналізу вищезазначених
норм та враховуючи надані сторонами
докази, суд вважає бездіяльність
державного виконавця Відділу
виконавчої служби Дубровицького
районного управління щодо накладення
арешту на майно боржника у межах
загальної суми стягнення , виконавчого
збору і можливих витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій протиправною, а тому
позовні вимоги в цій частині
підлягають задоволенню.

Щодо решти позовних вимог, суд зазначає
наступне.

Відповідно до п. 1.5. ч.1 «Інструкції з
організації примусового виконання
рішень», державний виконавець під час
здійснення виконавчого провадження
приймає рішення шляхом винесення
постанов, попереджень, внесення подань,
складання актів та протоколів, надання
доручень, розпоряджень, вимог, подання
запитів, заяв, повідомлень або інших
процесуальних документів у випадках,
передбачених Законом та іншими
нормативно-правовими актами.

Так, п. 1.5.1. ч. 1 «Інструкції з
організації примусового виконання
рішень» визначено, що постанова, як
окремий документ містить такі
обов'язкові реквізити:

а) вступну частину із зазначенням:
назви постанови, дати видачі постанови
та місця її винесення; найменування
органу ДВС, прізвища, імені та по
батькові державного виконавця, який
виніс постанову; назви виконавчого
документа, коли та ким виданий,
резолютивної частини документа (далі -
реквізити виконавчого документа); за
зведеним виконавчим провадженням -
прізвища, імені та по батькові боржника
- фізичної особи, повного найменування
боржника - юридичної особи та дати
об'єднання виконавчих проваджень у
зведене;

б) мотивувальну частину із зазначенням
мотивів, з яких державний виконавець
прийняв відповідне рішення (дійшов
певних висновків), і посилання на закон
чи інший нормативно-правовий акт
(статтю, її частину, абзац, пункт,
підпункт, на підставі якого видано
постанову);

в) резолютивну частину із зазначенням:
прийнятого рішення державного
виконавця; прізвища, імені, по батькові
фізичних осіб, повного найменування
юридичних осіб, яким надсилається
копія постанови; строку і порядку
оскарження постанови;

г) до постанов можуть вноситись також
інші відомості, визначені Законом, цією
Інструкцією та іншими
нормативно-правовими актами;

ґ) постанова складається і
підписується державним виконавцем у
необхідній кількості примірників
(копій), один з яких (оригінал)
залишається у виконавчому провадженні,
а інші (копії) направляються за
належністю і у випадках, встановлених
Законом або цією Інструкцією,
затверджуються начальником відділу
або його заступником та скріплюються
печаткою.

З досліджених матеріалів справи
вбачається, що постанова від 16.11.2012 року
про об'єднання у зведене виконавче
провадження виконавчих проваджень
№35196291 та №32871042 не містить таких
реквізитів як повного найменування
боржника; номеру зведеного виконавчого
провадження; найменування осіб, яким
надсилається копія постанови.

Відповідно до ст.4 Закону України "Про
виконавче провадження", з метою
забезпечення електронного
документообігу в органах державної
виконавчої служби, ведення обліку
виконавчих проваджень, контролю за
дотриманням державними виконавцями
вимог законодавства під час
здійснення виконавчих дій, надання
оперативного доступу сторонам
виконавчого провадження до його
матеріалів Міністерство юстиції
України забезпечує функціонування
Єдиного державного реєстру виконавчих
проваджень. Порядок ведення такого
реєстру, умови доступу до нього та
отримання інформації встановлюються
Міністерством юстиції України.

Зокрема порядок внесення до Єдиного
реєстру відомостей щодо здійснення
виконавчого провадження
регламентований статтею 3 Положення
про Єдиний державний реєстр виконавчих
проваджень затвердженим наказом
Міністерства юстиції України №43/5 від
20.05.2003 року.

Зокрема п. 3.1 ст. 3 вказано, що до
Єдиного реєстру обов'язково вносяться
відомості про проведення всіх
виконавчих дій.

Відповідно до п.3.3 ст. 3 Відомості про
проведення виконавчих дій вносяться
до Єдиного реєстру одночасно з
виготовленням документа, на підставі
якого вчиняється виконавча дія.

Матеріали справи не містять відомостей
про внесення постанови від 16.11.2012 року
про об'єднання у зведене виконавче
провадження виконавчих проваджень
№35196291 та №32871042 до Єдиного державного
реєстру виконавчих проваджень.

Проаналізувавши вищезазначені норми
та дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що відсутність
певних реквізитів та невнесення
постанови до Єдиного реєстру, тобто
невідповідність формальним вимогам, не
тягне за собою правових наслідків у
вигляду скасування правильної по суті
постанови.

Відтак, у задоволенні цієї частини
позовних вимог слід відмовити.

Щодо строку звернення до
адміністративного суду, слід зазначити
наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачу стало відомо про винесення
старшим державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Дубровицького районного управління
юстиції Галушко В.В. постанови від
16.11.2012 року про об'єднання у зведене
виконавче провадження виконавчих
проваджень №35196291 та №32871042 під час
ознайомлення з матеріалами
виконавчого провадження лише 20.10.2014
року, що підтверджується відміткою
представника позивача Смоловик О.Ю. на
заяві про ознайомлення з матеріалами
виконавчого провадження №32871042.

Законодавець визначив, що строк
звернення до суду за захистом
порушеного права може бути пропущено,
як з об'єктивних, так і з суб'єктивних
причин, проте у кожному випадку потреба
у зверненні до суду не зникає, відтак
виникає необхідність у поновленні
строків. З точки зору дотримання права
заявника на доступ до правосуддя,
проголошеного ст. 55 Конституції
України та ст. 6 Конвенції про захист
прав людини та основоположних свобод,
суд дійшов до висновку про пропущення
позивачем строків звернення до
адміністративного суду поважними.

Судовий збір згідно з ст. 94 КАС України
присуджується на користь позивача в
частині відповідно до задоволених
вимог.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльністю
Відділу виконавчої служби
Дубровицького районного управління
юстиції в частині невиконання вимог ч.1
ст.33 Закону України "Про виконавче
провадження", а саме накладення
арешту на майно боржника у межах
загальної суми стягнення, виконавчого
збору і можливих витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Присудити на користь позивача
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Дулокомерс" із
Державного бюджету судовий збір у
розмірі 36,54 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Щербаков В. В.