Справа № 379/2510/14-а
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2014-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
379/2510/14-а Головуючий у
1-й інстанції: Василенко О.М.
Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
У Х В А Л А

Іменем України

25 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
Аліменко В.О.,

суддів
Кобаля М.І., Кучми А.Ю.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
відповідача Управління Пенсійного
фонду України в Таращанському районі
Київської області на Постанову
Таращанського районного суду
Київської області від 25 листопада 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Таращанському районі Київської
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Таращанському районі Київської
області, в якому просила визнати
неправомірною відмову управління
Пенсійного фонду України у
Таращанському районі Київської
області включити до заробітної плати, з
якої обчислювалась пенсія суми
індексації, матеріальної допомоги та
допомоги на оздоровлення та
зобов'язати управління ПФУ у
Таращанському районі Київської
області провести з 07.11.2014 року
перерахунок пенсії, включивши в
розрахунок заробітку для обчислення
пенсії допомогу на оздоровлення в сумі
3532,00 грн., матеріальну допомогу в сумі
1515,09 грн. та індексацію в сумі 149,31 грн.

Постановою Таращанського районного
суду Київської області від 25 листопада
2014 року зазначений адміністративний
позов - задоволено.

Не погоджуючись з вказаною Постановою,
відповідачем подано апеляційну скаргу,
в якій просить скасувати Постанову
суду першої інстанції та постановити
нову, якою у задоволенні позовних вимог
відмовити в повному обсязі. Свої вимоги
апелянт аргументує тим, що оскаржуване
рішення прийняте при неповному
з'ясуванні обставин, що мають значення
для справи та з порушенням норм
матеріального права та процесуального
права.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Оскільки апеляційна скарга подана на
рішення суду першої інстанції,
прийняте в порядку скороченого
провадження, то колегія суддів
приходить до висновку про розгляд
справу у порядку письмово провадження
у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними у справі доказами, колегія
суддів приходить до наступного.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції прийшов до
висновку про протиправність дій
відповідача та, виходячи з
встановлених обставин справи, вважає
наявними законні підстави для
задоволення вимог.

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується і колегія
суддів.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що згідно довідок про
заробітну плату №378/05-05 від 07.11.2014,
виданих комунальною установою
Таращанської районної ради «Трудовий
архів» у 2005-2006 роках заробітна плата
позивачки складалася втому числі з:
індексація 149,31 грн.; матеріальна
допомога 1515,09 грн. та допомога на
оздоровлення 3532 грн..

Позивачка 07.11.2014 року звернулася до
відповідача з проханням провести
перерахунок її пенсії з урахуванням
сум індексації та матеріальної
допомоги, згідно вищезазначених
довідок, проте, листом від 11.11.2014 року
№8269/03, управління ПФУ у Таращанському
районі Київської області відмовило їй
в такому перерахунку.

Вирішуючи даний спір, колегія суддів
Київського апеляційного
адміністративного суду звертає увагу
на таке.

Згідно п.3 Постанови Кабінету Міністрів
України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі
питання вдосконалення визначення
розмірів заробітку для обчислення
пенсії» посадовий оклад, надбавка за
ранг або кваліфікаційні класи, класний
чин або спеціальне звання, вислугу
років при призначенні пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» враховується в
розмірах, що виплачуються на день
звільнення з роботи, що дає право на
відповідний вид пенсії.

Згідно ч.6 ст.33 Закону України «Про
державну службу» державним службовцям
можуть установлюватися надбавки за
високі досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

Тобто, надбавки, запроваджені
нормативно-правовими актами, які
вказані позивачем, та матеріальна
допомога в розумінні статті 33 Закону
України «Про державну службу» належать
до додаткових видів грошового
забезпечення і приймаються при
нарахуванні пенсії лише особам, які
отримували такі надбавки під час
перебування на державній службі та
були звільненні зі служби після їх
запровадження.

Відповідно до вимог ст.37-1 Закону
України «Про державну службу» у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям, а
також у зв'язку із набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій. Перерахунок
пенсії здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР
«Про оплату праці» (далі - Закон №
108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата
- це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про
пенсійне забезпечення» (далі - Закон №
1788-XII) врегульовано види оплати праці,
що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Вказана правова позиція відображена у
Постанові Верховного Суду України від
20 лютого 2012р. по справі №21-430а11 та, на
підставі ст.244-2 КАС України, є
обов'язковою для застосування.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що види оплати
праці та інших виплат, які враховуються
при обчисленні середньомісячної
заробітної плати для перерахунку
пенсії, не повинні виходити із
складової заробітної плати, яку
отримував державний службовець на час
виходу на пенсію, оскільки таке
звуження суперечить ст.37-1 Закону
України «Про державну службу».

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 2, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача
Управління Пенсійного фонду України в
Таращанському районі Київської
області на Постанову Таращанського
районного суду Київської області від 25
листопада 2014 року - залишити без
задоволення.

Постанову Таращанського районного
суду Київської області від 25 листопада
2014 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
В.О. Аліменко

Судді
М.І. Кобаль

А.Ю. Кучма

.

Головуючий суддя
Аліменко В.О.

Судді:
Кобаль М.І.

Кучма А.Ю.