Справа № 804/16881/13-а
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

06 листопада 2014 рокусправа № 804/16881/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк
І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.,

представників сторін:

позивача : - ОСОБА_2 (дов від
24.10.2014 року)

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 17
лютого 2014 р. у справі № 804/16881/13-а

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3

до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області

про визнання протиправними та
скасування постанови і припису, -

ВСТАНОВИВ:

"18" грудня 2013 р. Фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області в якому
просив :

- визнати протиправним та скасувати
Припис про усунення порушених вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності будівельних норм, державних
стандартів та правил від 19.11.2013р.,
виданий гр. ОСОБА_3;

- визнати протиправною та скасувати
Постанову Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності №38/3372/61
від 03.12.2013р.

Позовні вимоги обґрунтовані
безпідставністю та протиправністю
винесення спірних постанови та
припису, з порушенням законодавчо
визначеної процедури призначення та
проведення перевірки. Позивач вказує
на те, що відповідачем не встановлено
факт експлуатації всієї будівлі.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 17
лютого 2014 р. у справі № 804/16881/13-а
адміністративний позов Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Дніпропетровській області
про визнання протиправними та
скасування постанови і припису -
задоволено.

Постанову суду мотивовано
протиправністю спірних документів,
оскільки постановою до
адміністративної відповідальності
притягнуто фізичну особу-підприємця, в
той час як перевірку проведено по
відношенню до власника домоволодіння -
фізичної особи.

Не погодившись з постановою суду,
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області подано
апеляційну скаргу, згідно якої особа,
яка подає апеляційну скаргу просить
скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 17 лютого 2014
р. у справі № 804/16881/13-а, як таку що
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Вважає, що суд не в повному обсягу
дослідив обставини по справі та надав
їм невірну правову оцінку. Скаржник
зазначає, що нормами цивільного
законодавства України встановлено
застосування до підприємницької
діяльності нормативно-правових актів,
що регулюють діяльність юридичних
осіб. Крім того, заявником апеляційної
скарги вказано на те, що порушення
законодавства вчинені позивачем саме
при здійсненні підприємницької
діяльності, тому притягнення ФОП
ОСОБА_3 до адміністративної
відповідальності є цілком правомірним
та вмотивованим.

Сторони по справі про час і місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення.

До судового засідання не з'явились
представники відповідача. Жодних
клопотань, повідомлень про причини
неявки до суду не надходило, підстави
відсутності представників відповідача
суду не повідомлені.

З урахуванням наявних в справі
матеріалів, нез'явлення в судове
засідання представників відповідача
не перешкоджає розгляду скарги.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення апеляційної
скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено під час апеляційного
перегляду справи, на підставі наказу
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області №04 ОД від
22.01.2013р. та вимоги прокуратури
Дніпропетровської області від 31.10.2013р.
за №07/1/5-1650 вих. головним державним
інспектором Дніпропетровського
відділу контролю та державного нагляду
територіального управління з контролю
за будівництвом об'єктів, якістю
будівельних матеріалів та державного
ринкового нагляду Лівобережжя Живицею
В.В. проведено позапланову перевірку
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил гр.
ОСОБА_3

За результатами проведеної перевірки
відповідачем складено Акт від 19.11.2013р.,
у якому встановлено, що на момент
перевірки нежитлова будівля за
адресою: АДРЕСА_1, експлуатується
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 як
спортивний клуб "Оранж" не прийнятою в
експлуатацію, що підтверджується
договором оренди нежитлового
приміщення від 25.06.2013 р. № 25-06/2013,
квитанцією про сплату послуг від 19.11.2013
р., та матеріалами фото фіксації (в
приміщенні присутні персонал та
відвідувачі)".

На підставі зазначеного акту
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області від 19.11.2013р.
складено Протокол про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності та
Припис, яким відповідач вимагав
зупинити експлуатацію нежитлової
будівлі за адресою: АДРЕСА_1, не
прийнятою в експлуатацію об'єкта
будівництва.

Постановою Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області №38/3372/61 від
03.12.2013р. фізичну особу-підприємця
ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого п.п 3 п. 6
ч. 2 ст. 2 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності" та
накладено штраф в сумі 109 620 грн.

Не погодившись з рішеннями
відповідача, вважаючи їх
необґрунтованими та такими, що
винесені з порушенням чинного
законодавства України, позивач
звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції дійшов висновку про
відсутність підстав для притягнення
позивача до відповідальності
відповідно до Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності».
Дослідивши обставини по справі,
колегія суддів вважає за можливе
погодитись з висновками суду з
наступних підстав.

Правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються нормами Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності», Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, що затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 23
травня 2011 р. № 553.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 41 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», державний
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
встановлено, що управління у сфері
містобудівної діяльності здійснюється
шляхом контролю за дотриманням
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, вимог будівельних норм,
державних стандартів і правил,
положень містобудівної документації
всіх рівнів, вихідних даних для
проектування об'єктів містобудування,
проектної документації.

Згідно із ч. 2 ст. 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється органами
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 23 травня 2011 р. № 553 затверджений
Порядок здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю.

Згідно п. 1 Порядку № 553 цей Порядок
визначає процедуру здійснення заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил та
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності.

Пунктом 2 Порядку № 553 передбачено, що
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за дотриманням
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, проектної
документації, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
технічних умов, інших нормативних
документів під час виконання
підготовчих і будівельних робіт,
архітектурних, інженерно-технічних і
конструктивних рішень, застосування
будівельної продукції та інших вимог,
установлених законодавством,
будівельними нормами, правилами та
проектною документацією, щодо
створення об'єкта будівництва.

Згідно із п. 3 ч. 4 ст. 41 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» посадові особи інспекцій
державного архітектурно-будівельного
контролю під час перевірки мають право
видавати обов'язкові для виконання
приписи щодо:

а) усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил;

б) зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які не відповідають
вимогам законодавства, зокрема
будівельних норм, містобудівним умовам
та обмеженням, затвердженому проекту
або будівельному паспорту забудови
земельної ділянки, виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт.

Такі ж повноваження посадових осіб
Інспекції визначені п. 11 Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
від 23 травня 2011 р. № 553.

Згідно із п. 16 Порядку за результатами
державного архітектурно-будівельного
контролю посадовою особою інспекції
складається акт перевірки відповідно
до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки,
складається протокол разом з приписом
про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт (п. 17).

Відповідно до матеріалів справи, за
результатами перевірки та виявлених
порушень будівельних норм, 19.11.2013р.
Інспекцією у відношенні позивача
видано припис про усунення порушень
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил, а
саме зобов'язано гр.. ОСОБА_3 зупинити
експлуатацію нежитлової будівлі за
адресою: АДРЕСА_1, не прийнятого в
експлуатацію об'єкта будівництва.

Підставною для видання оскаржуваного
припису стали порушення позивачем
вимог ст. 34, п. 8 ст. 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності». Про що відповідачем
складено відповідний акт.

Як вбачається зі спірних рішень, під
час винесення припису та постанови про
накладення штрафу, відповідач
посилався на наявність договору оренди
нежитлового приміщення, квитанцію про
сплату послуг та матеріали фото
фіксації, як на доказ наявності
виявленого правопорушення, а саме
експлуатацію будівлі, яку не введено в
експлуатацію.

Проте, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів погоджується з
висновком суду про недоведеність факту
порушення позивачем Закону України
«Про відповідальність в сфері
містобудівної діяльності» з огляду на
наступне.

Так, відповідно до договору оренди
нежитлового приміщення від 22.06.2013 року
№25-06/2012 ФОП ОСОБА_3 (Орендодавець) надав
ФОП ОСОБА_7 (Орендар) у тимчасове
користування нежитлове приміщення,
загальною площею 138,3 кв.м., що
розташоване на 1-му поверсі в
нежитловій будівлі (літ.Л-3), що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Проте, згідно до акту перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
від 19.11.2013 року, протоколу про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, спірних припису та
постанови про накладення штрафу
відповідачем встановлено експлуатація
всієї будівлі літ. Л-3, що розташована за
вказаною адресою та відповідно до
даних технічного паспорту
виготовленого КП ДМБТІ
Дніпропетровської обласної ради від
16.07.2012 р. № 12321520 загальна площа якого
становить 1683,1 кв.м.

Таким чином колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що договір оренди 138,3 кв.м.
нежитлового приміщення може
підтвердити факт експлуатації будівлі
площею 1 683,1 кв.м.

Щодо спірного припису, колегія суддів
вважає за необхідне зазначити
наступне. Відповідно до ч..2 ст.19
Конституції України встановлено, що
органи державної влади, їх посадові та
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно до п.п.3, 9 ч.4 ст.41 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» посадові особи органів
державного архітектурно-будівельного
контролю під час перевірки мають право
видавати обов'язкові для виконання
приписи щодо: а) усунення порушення
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил; б)
зупинення підготовчих та будівельних
робіт, які не відповідають вимогам
законодавства, зокрема будівельних
норм, містобудівним умовам та
обмеженням, затвердженому проекту або
будівельному паспорту забудови
земельної ділянки, виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт;
забороняти за вмотивованим письмовим
рішенням керівника органу державного
архітектурно-будівельного контролю чи
його заступника експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, не
прийнятих в експлуатацію.

Аналогічні повноваження посадових
осіб органів державного
архітектурно-будівельного контролю
передбачені п.п.3, 10 п.11 Порядку.

Аналіз положень п.п.3, 9 ч.4 ст.41 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та п.п.3, 10 п.11
Порядку зумовлює висновок, що
прийняття рішення про заборону
експлуатації закінченого будівництвом
об'єкту, не прийнятого в експлуатацію,
належать до компетенції керівника
органу державного
архітектурно-будівельного контролю
або його заступника, інші посадові
особи не повноважні вирішувати це
питання.

Судом встановлено, що оскаржуваний
припис виданий головним державним
інспектором Дніпропетровського
відділу контролю та державного нагляду
територіального управління з контролю
за будівництвом об'єктів, якістю
будівельних матеріалів та державного
ринкового нагляду Лівобережжя Живицею
В.В., тобто посадовою особою, не
уповноваженою приймати рішення про
заборону експлуатації закінченого
будівництвом об'єкту, не прийнятого в
експлуатацію. Крім того, матеріали
справи не містять доказів наявності
вмотивованого письмового рішення
керівника органу державного
архітектурно-будівельного контролю
щодо заборони експлуатації
закінченого будівництвом об'єкта, не
прийнятого в експлуатацію.

Відповідно до пп. 6 п. 2 ст. 2 Закону
України "Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності" суб'єкти містобудування,
які є замовниками будівництва об'єктів
(у разі провадження містобудівної
діяльності), або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу за такі правопорушення
як експлуатація або використання
об'єктів будівництва, не прийнятих в
експлуатацію, а також наведення
недостовірних даних у декларації про
готовність об'єкта до експлуатації чи
акті готовності об'єкта до
експлуатації:

об'єктів I категорії складності - у
розмірі вісімнадцяти мінімальних
заробітних плат;

об'єктів II категорії складності - у
розмірі сорока п'яти мінімальних
заробітних плат;

об'єктів III категорії складності - у
розмірі дев'яноста мінімальних
заробітних плат;

об'єктів IV категорії складності - у
розмірі трьохсот сімдесяти
мінімальних заробітних плат;

об'єктів V категорії складності - у
розмірі дев'ятисот мінімальних
заробітних плат.

Відповідно до постанови про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності,
відповідачем, з огляду на розмір штрафу
109 620 грн. (90 мінімальних заробітних
плат), будівля, що розташована за
адресою АДРЕСА_1 віднесено до об'єкту
ІІІ категорії складності, проте, не
надано жодних доказів на підтвердження
того, що дана споруда відноситься саме
до ІІІ категорії складності, а отже
колегія суддів доходить висновку, що
відповідачем безпідставно визначено
категорію будівлі та розмір штрафу.

Крім того, встановлено, що постановою
від 03.12.2013 року штраф застосовано до
позивача, як до суб'єкта
підприємницької діяльності, тоді як
статтею 2 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності"
передбачено застосування штрафу до
суб'єктів містобудування, які є
замовниками будівництва об'єктів (у
разі провадження містобудівної
діяльності), або тих, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
постановою від 03.12.2013 року,
відповідачем неправомірно застосовано
штрафи до позивача, саме як фізичної
особи-підприємця, а не фізичної особи.

З огляду на викладене, колегія суддів
доходить висновку, що відповідачем, як
суб'єктом владних повноважень, на якого
в розумінні ст.. 72 КАС України покладено
тягар доведення правомірності
оспорюваних рішень, не надано доказів
щодо обґрунтованості та правомірності
винесення спірних Припису та
Постанови.

З огляду на викладене, судова колегія
вважає, що рішення першої інстанції
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права і не може бути
скасовано чи змінено з підстав, що
наведені в апеляційній скарзі, судом
першої інстанції дано доводам сторін
вірну оцінку, постанова суду першої
інстанції є законною і обґрунтованою,
доводами апеляційної скарги висновки
викладені в судовому рішенні не
спростовуються, підстави для
скасування постановленого по справі
судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Дніпропетровській області
на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
17 лютого 2014 р. у справі № 804/16881/13-а -
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
17 лютого 2014 р. у справі № 804/16881/13-а -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Я.В. Семененко