Справа № 199/4968/14 (2а/199/159/14)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2014-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"24" жовтня 2014 р. справа № 199/4968/14
(2а/199/159/14)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Іванова С.М.

суддів: Чабаненко С.В.
Шлай А.В.

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Амур - Нижньодніпровського районного
суду м.
Дніпропетровська від 04 липня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Амур - Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська про
визнання дій неправомірними,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Амур - Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська, в якому
просив визнати незаконними дії
відповідача при розрахунку
коефіцієнту заробітної плати після
оптимізації; зобов'язати відповідача
провести перерахунок пенсії починаючи
з січня 2009 року за весь період 60 місяців
із застосуванням показника середньої
заробітної плати в Україні за
календарний рік, що передує рокам
перерахунку пенсії, та застосуванням
коефіцієнту заробітної плати після
оптимізації 2, 6997775.

Постановою Амур - Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
04 липня 2014 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим рішенням, позивач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій вказує на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
останньої, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач перебуває на обліку у відділі з
призначення пенсій в УПФУ в Амур -
Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська та отримує з 14.08.2000
року по теперішній час пенсію по
інвалідності третьої групи від
загального захворювання, згідно Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Пенсію позивачу обчислено від
середньомісячного заробітку за період
роботи з 01 липня 2000 року по 27 грудня 2002
року, з 09 червня 2003 року по 26 січня 2004
року, з 01 лютого 2004 року по 31 травня 2006
року, з 01 липня 2007 року по 31 липня 2007
року, з 01 вересня 2008 року, 28 лютого 2014
року. З періоду, за який враховано
заробітну плату, виключено період з 01
червня 2010 року по 31 грудня 2013 року.
Коефіцієнт заробітку до оптимізації
складав 2,37710, після оптимізації 2,699775.

Встановлено, що позивач звернувся до
УПФУ в Амур - Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська з заявою про
перерахунок пенсії з 01 січня 2009 року по
31.12.2013 року відповідно до статті 40
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058 шляхом внесення в
розрахунок періодів з 01.06.2010 року по
31.12.2010 року та грудень 2013 року.

Відповідач повідомив ОСОБА_1, що
включити в розрахунок пенсії заробітну
плату тільки за період з 01.01.2009 року по
31.12.2013 року немає законних підстав.

Статтею 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що для
обчислення пенсії враховується
заробітна плата (дохід) за весь
період страхового стажу починаючи з 1
липня 2000 року. За бажанням пенсіонера
та за умови підтвердження довідки про
заробітну плату первинними
документами у період до 1 січня 2016 року
або в разі, якщо страховий стаж
починаючи з 1 липня 2000 року становить
менше 60 місяців, для обчислення пенсії
також враховується заробітна плата
(дохід) за будь-які 60 календарних
місяців страхового стажу підряд до 1
липня 2000 року незалежно від перерв.

За вибором особи, яка звернулася за
призначенням пенсії, з періоду, за який
враховується заробітна плата (дохід)
для обчислення пенсії, виключаються
періоди до 60 календарних місяців
страхового стажу, з урахуванням
будь-яких періодів незалежно від
перерв, що включаються до страхового
стажу згідно з частиною третьою статті
24 цього Закону, та будь-якого періоду
страхового стажу підряд за умови, що
зазначені періоди в сумі складають не
більш як 10 відсотків тривалості
страхового стажу, врахованого в
одинарному розмірі. Додатково за
бажанням особи можуть бути виключені
періоди строкової військової служби,
навчання, догляду за інвалідом І групи
або дитиною-інвалідом віком до 16 років,
за пансіонером, який за висновком
медичного закладу потребує постійного
стороннього догляду, догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, за період з 1 липня 2000 року до 1
січня 2005 року, а також періоди, коли
особа підлягала загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню
відповідно до пунктів 8, 13 і 14 статті 11
цього Закону.

У всіх випадках, крім випадку,
передбаченого абзацом другим цієї
частини, період, за який враховується
заробітна плата, не може бути меншим,
ніж 60 календарних місяців.

Колегія суддів зазначає, що позивачу
заробітну плату було враховано у
відповідності зі ст. 40 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", виключаючи
періоди до 60 календарних місяців
страхового стажу, з урахуванням
будь-яких періодів незалежно від
перерв, що включаються до страхового
стажу згідно з частиною третьої статті
24 цього Закону, та будь-якого періоду
страхового стажу підряд за умови, що
зазначені періоди в сумі складають не
більш як 10 відсотків тривалості
страхового стажу, врахованого в
одинарному розмірі. В ході розрахунку
середньомісячного заробітку за період
з 01.07.2000 року по 28.02.2014 року було
застосовано право на оптимізацію,
тобто вилучення з розрахунку до 10%
місяців з невигідними коефіцієнтами,
що становило 44 місяці. Після
оптимізації в розрахунку залишилось 88
місяців, а саме: з 01.07.2000 року по 31.01.2001
року та з 01.04.2005 року по 28.02.2014 року, при
цьому розрахунковий індивідуальний
коефіцієнт заробітної плати для
обчислення склав 2,37813, з якого було
розраховано розмір пенсії, починаючи з
16.04.2014 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції, що відповідач,
відмовляючи позивачу в задоволенні
його заяви, діяв на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції і не дають
підстав для висновку про помилкове
застосування судом першої інстанції
норм матеріального або процесуального
права, яке призвело б до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку про
залишення оскаржуваного рішення суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 199, ст.
200, ст. 205, ст. 206 КАС України,суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Амур - Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
04 липня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Амур - Нижньодніпровському районі
м. Дніпропетровська про
визнання дій неправомірними - залишити
без змін.

Ухвала суду є остаточною і оскарженню
не підлягає.

Головуючий:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко

Суддя:
А.В. Шлай