Справа № 819/2562/14-а
Суддя: Дерех Н.В.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/2562/14-a

17 грудня 2014 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд, в складі:

головуючої судді
Дерех Н.В.

секретаря
Хребетко І.І.

за участю:

представника позивача
Колодій С.Б.

представника
відповідача Чайнюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
адміністративну справу за
адміністративним позовом Приватного
підприємства "Крос-2003" до
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області про скасування
податкових повідомлень - рішень №
від 25 червня 2014 року, № від 25
червня 2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Крос - 2003» (
надалі позивач, ПП «Крос - 2003»)
звернулося до адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області ( надалі
відповідач, ТОДПІ) про скасування
податкових повідомлень-рішень
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області № від, №
від 25 червня 2014 року.

Представник позивача Приватного
підприємства «Крос - 2003» у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю, просив їх задовольнити та
пояснив, що ПП «Крос - 2003» мало разові
господарські операції з контрагентами
ПП «Воллі» і ТОВ «Крафт ЛВ», а саме: у
травні 2011 р. від ТОВ «Крафт ЛВ»
позивачем було отримано матеріали на
суму 78514 грн. 33 коп. (оплата проведена в
повному обсязі 25.05.2011 p.). ПП «Воллі» у
травні 2011 р. виконало роботи за
договором субпідряду по ремонту ВОЛЗ
на дільниці НРП ЦТП Яворів-РМ-20
(Краківець) на суму 111267 грн. 60 коп.
(оплата проведена в повному обсязі
07.06.2011 р.). Висновки податкових
інспекторів про те, що правочини між
цими підприємствами і ПП «Крос - 2003»
здійснені без мети настання реальних
наслідків, мають статус безтоварних
операцій, не містять у своїй суті
розумних економічних або інших причин
(ділової мета) не ґрунтуються на нормах
чинного податкового законодавства не
відповідають дійсності. Тому підстав
для прийняття оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень не було і їх слід
скасувати.

Представник відповідача
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
просив відмовити у їх задоволенні та
пояснив, що ПП «Крос - 2003» під час
проведення виїзної перевірки не
представило жодних первинних
фінансових документів щодо
господарських правовідносин з ПП
«Воллі» і ТОВ «Крафт ЛВ» (податкові
накладні, видаткові накладні,
товарно-транспортні накладні, акти
виконаних робіт, акти
приймання-передачі товарно
матеріальних цінностей), крім
платіжних доручень №8267 від 25.05.2011 року
та №8307 від 07.06.2011 року. Зважаючи на це, в
ході перевірки не знайдено доказів
факту постачання товарів у розумінні
ст..14 Податкового кодексу України, а
тому вважає, що податкові
повідомлення-рішення Тернопільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Тернопільській області №
від, № від 25 червня 2014 року
винесені правомірно, в межах
компетенції контролюючого органу.

Заслухавши пояснення представника
позивача та представника відповідача,
повно і всебічно з'ясувавши всі
обставини справи в їх сукупності на
підставі чинного законодавства,
перевіривши їх дослідженими у судовому
засіданні доказами, суд вважає, що
позов не підлягає до задоволення,
виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
зокрема: на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК
України органи державної податкової
служби мають право проводити перевірки
платників податків (крім Національного
банку України) в порядку встановленому
цим Кодексом.

Тернопільською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Тернопільській області на підставі
пп.20.1.4, п.20.1, ст.20, пп.75.1, ст.75, пп.78.1.11,
п.78.1, ст.78 Податкового Кодексу України
та наказу Тернопільської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Тернопільській області
проведена документальна виїзна
позапланова перевірка ПП «Крос-2003» (код
за ) з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 01.01.2011 року по 01.12.2011 року під
час взаємовідносин із ТОВ
«Промтехметал» (код за ), ТОВ
«Крафт ЛВ» (код за ), ПП
«Воллі» (код за ).

Результати даної перевірки оформлено
Актом перевірки №2612/22-02/32386985 від
22.04.2014р. «Про результати позапланової
виїзної перевірки ПП «Крос-2003» (код за
) з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.01.2011 року по 01.12.2011 року під час
взаємовідносин із ТОВ «Промтехметал»
(код за ), ТОВ «Крафт ЛВ» (код
за ), ПП «Воллі» (код за
)».

На підставі Акта перевірки,
встановлено порушення п.44.1, ст.44,
п.п.138.1.1 п.138.1, п.138.2, п.п.138.8.1 п.138.8 ст.138,
п.п.139.1.9 п.139.1,ст..139 Податкового кодексу
України, в результаті чого занижено
податок на прибуток, що підлягає сплаті
до бюджету всього у сумі 36375 грн., в тому
числі: за ІІ квартал 2011р. у сумі 36375 грн.,
п.44.1, ст.44, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового
кодексу України, в результаті чого
занижено податок на додану вартість в
сумі 31630 грн. в тому числі: за травень
2011р. у сумі 31630 грн.

За результатами розгляду Акта
перевірки від 22.04.2014 №2612/22-02/32386985 ТОДПІ
прийнято податкові повідомлення -
рішення від 25.06.2014: №, яким
визначено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість в розмірі
31630 грн. та, застосовано 1 грн. штрафних
санкцій; №, яким визначено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток в розмірі 36375 грн.

Судом встановлено, що за період з 01.01.2011.
по 01.12.2011 між ПП «Крос- 2003» та ТОВ «Крафт
ЛВ» здійснено одну операцію, а саме в
травні 2011 року отримано товарно -
матеріальні цінності на суму 78514,33 грн.,
в т.ч. ПДВ 13085,72 грн., за які в повному
обсязі проведено оплату, згідно
платіжного доручення №8267 від 25.05.2011.

Між ПП «Крос-2003» та ПП «Воллі» протягом
цього ж періоду було здійснено також
одну операцію, а саме в травні 2011 року
постачальником виконано субпідрядні
роботи по капремонту ВОЛЗ на дільниці
НРП ЦТП Яворів-РМ-20 (Краківець) на суму
111267,6 грн., в т.ч. ПДВ 18544,6 грн., оплата
вартості робіт проведена згідно
платіжного доручення №8307 від 07.06.2011 в
повному обсязі.

Вищевказані господарські операції
укладались в усній формі.

На підтвердження реальності виконання
вищевказаних господарських операцій
ПП «Крос-2003» не представлено, а судом не
здобуто жодних доказів, які б
підтвердили реальність виконання
зазначених господарських операцій, так
як у ПП «Крос-2003» на момент проведення
перевірки відсутні первинні
бухгалтерські документи, на підставі
яких суд міг би встановити реальне
виконання договірних зобов'язань
позивача та його контрагентів ПП
«Воллі» та ТзОВ «Крафт ЛВ» (відсутні
податкові накладні, видаткові
накладні, товарно-транспортні
накладні, акти виконаних робіт, акти
приймання-передачі товарно -
матеріальних цінностей, рух
товарно-матеріальних цінностей на
підприємстві ПП «Крос-2003»).

При цьому слід зазначити, що на лист
контролюючого органу від 11.04.2014 року,
направленого в порядку п.п.20.1.6, п.20.1 ст.
20, п. 85.4 п. 85.8 ст. 85 ПК України, ПП «
Крос-2003» не надало жодних завірених
належним чином копій документів щодо
господарських операцій проведених за
період з 01.01.2011 року по 01.12.2011 року з ПП
«Воллі» та ТзОВ «Крафт ЛВ», а тому суд
не приймає до уваги подані позивачем у
судовому засіданні рахунок-фактуру №
СФ-5-25002 від 25 травня 2011 року, договір
підряду № 7 від 09 березня 2011 року з
додатком « Договірна ціна», Договір №
0111-А про надання адвокатських послуг
від 01 листопада 2011 року, акт прийому -
передачі документів ПП « Крос02003» від
01листопада 2011 року з описом документів
№1 та Додатковою угодою. Крім того,
дані документи не підтверджують
транспортування продукції,
відображення операцій із придбання
товаро- матеріальних цінностей в
складському, бухгалтерському та
податковому обліку ПП « Крос-2003», а
також не відображують інформацію щодо
проведення операцій у складі звітності
з податку на прибуток ( у складі валових
доходів/валових витрат).

Наявність платіжних доручень №8267 від
25.05.2011 року та №8307 від 07.06.2011 року
підтверджують лише рух коштів від ПП
«Крос-2003» до ПП «Воллі» та ТзОВ «Крафт
ЛВ» через ПАТ «АКТА БАНК», однак не
підтверджують рух
товарно-матеріальних цінностей.
Економічним результатом
документального оформлення платіжних
доручень було, на думку суду,
безпідставне завищення податкового
кредиту у підприємств-вигодонабувачів,
що надавало контрагенту-покупцю ПП «
Крос - 2003» змогу мінімізувати свої
податкові зобов'язання зі сплати
податку на додану вартість та податку
на прибуток.

При цьому суд враховує вирок
Сихівського районного суду м. Львова
від 26.12.2012 року у справі № 1319/5265/2012, з
мотивувальної частини якого
вбачається, що ПП «Воллі» та ТзОВ
«Крафт ЛВ», які є контрагентами ПП «
Крос-2003», є фіктивними підприємствами,
які здійснювали безтоварні
господарські операції.

У разі недобросовісності контрагентів
покупець несе певний ризик не лише
невиконання цивільно-правового
договору, але й в рамках податкових
правовідносин, позаяк в силу вимог
податкового законодавства
позбавляється можливості скористатися
правом на податковий кредит в силу
відсутності документів, що мають силу
первинних документів.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 ПК України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів ( у тому числі в разі їх
ввезення на митну територію України) та
послуг.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198
Податкового кодексу України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу. У разі коли на момент
перевірки платника податку
контролюючим органом суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу ( п. 198.6 ст.198 Податкового
кодексу України).

З наведених законодавчих положень
вбачається, що обов'язковою умовою
виникнення у платника права на
податковий кредит та на зменшення
оподатковуваного доходу на суму
понесених витрат є реальне здійснення
операцій з придбання товарів (робіт,
послуг) з метою їх використання в
оподатковуваних операціях, а також
оформлення зазначених операцій
необхідними документами первинного
обліку (у тому числі податковими
накладними), що містять достовірні
відомості про обсяг та зміст
господарської операції.

Слід зазначити, що обов'язок
підтвердити правомірність та
обґрунтованість сформованого
податкового кредиту та валових витрат
належними документами первинного
обліку покладається на
платника-покупця товарів (робіт,
послуг), позаяк саме він є суб'єктом,
який зменшує суму податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість та з податку на прибуток, що
підлягав перерахуванню до бюджету, на
суму податкового кредиту, визначеного
постачальником, та на суму понесених
витрат.

Відповідно до підпункту 138.8.1 пункту 138.8
статті 138 Податкового Кодексу України
до складу прямих матеріальних витрат
включаться вартість сировини та
основних матеріалів, що утворюють
основу виготовленого товару, виконаної
роботи, наданої послуги, придбаних
напівфабрикатів та комплектувальних
виробів, допоміжних та інших
матеріалів, які можуть бути
безпосередньо віднесені до
конкретного об'єкта витрат. Прямі
матеріальні витрати зменшуються на
вартість зворотних відходів, отриманих
у процесі виробництва, які оцінюються у
порядку, визначеному в положеннях
(стандартах) бухгалтерського обліку.

Витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу (п. 138.2 ст.138 ПКУ).

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1
статті 139 Податкового кодексу України,
не включаються до складу витрат,
зокрема, витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

У разі коли на момент перевірки
платника податку контролюючим органом
суми податку, попередньо включені до
складу податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до Податкового кодексу
України.

Пунктом 6 підрозділу 10 розділу ХХ
Податкового кодексу України
передбачено, що не застосовуються
фінансові санкції до платників податку
на прибуток підприємств та платників
податків, що перейшли на загальну
систему оподаткування, за порушення
податкового законодавства за
наслідками діяльності у другому -
четвертому календарних кварталах 2011
року. Згідно з п. 7 підрозділу 10 розділу
ХХ Податкового кодексу України,
штрафні санкції за порушення
податкового законодавства за період з
01 січня по 30 червня 2011 року
застосовуються у розмірі не більше 1
гривні за кожне порушення.

Оскільки судом встановлено
відсутність у позивача ПП « Крос - 2003»
розрахункових, платіжних та інших
первинних документами щодо
господарських операцій з
контрагентами ТзОВ "Крафт ЛВ» та ПП
„Воллі", обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку, відповідно, суд
приходить до переконання, що у ПП «
Крос- 2003» не було підстав для
формування витрат та податкового
кредиту по фінансово-господарських
операціях із ТзОВ "Крафт ЛВ» та ПП
„Воллі", а тому 25.06.2014 року контролюючим
органом правомірно прийнято податкові
повідомлення - рішення №, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість в розмірі
31630 грн. та, застосовано 1 грн. штрафних
санкцій та №, яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток в розмірі 36375 грн.

З огляду на вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позов
Приватного підприємства «Крос - 2003» не
є підставним, не ґрунтується на вимогах
чинного законодавства, а тому позовні
вимоги позивача є необґрунтованими та
такими, що не підлягають до
задоволення.

Керуючись
ст. ст. 2, 6, 7, 72, 86,160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. У позові Приватного підприємства
«Крос - 2003» до Тернопільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Тернопільській області
про скасування податкових
повідомлень-рішень № , №
від 25 червня 2014 року - відмовити.

2. Стягнути з Приватного підприємства
«Крос - 2003» в дохід Державного бюджету
України 1644 ( одну тисячу шістсот сорок
чотири) грн. 30 коп. судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд в порядку і
строки, передбачені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Дерех Н.В.

копія вірна:

Суддя
Дерех Н.В.