Справа № 824/2741/14-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/2741/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Левицький В.
К.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

18 грудня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Боровицького О. А. Сапальової
Т.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 08 жовтня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Кіцманської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Чернівецькій області про
скасування рішення ,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2014 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 звернулася до
суду адміністративним позовом до
Кіцманської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Чернівецькій області, в якому просила
скасувати рішення №000003/26-06-22/НОМЕР_2 про
застосування фінансових санкцій від
10.06.2014 р., яким застосовано фінансову
санкцію у вигляді штрафу в розмірі 6800,00
грн.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 08 жовтня 2014
року в задоволенні позову відмовлено
повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції від та прийняти нову, якою
задовольнити позовні вимоги повністю,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
судом при ухваленні рішення норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином
повідомленими про час, дату та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явились.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження, відповідно до пунктів 1, 2
частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, а також
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, давши правову
оцінку обставинам у справі, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову Чернівецького
окружного адміністративного суду від 08
жовтня 2014 року - без змін, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 зареєстрована 16.06.2010 р.
Заставнівською районною
адміністрацією Чернівецької області
як фізична особа - підприємець , а 27.06.2013
р. нею отримано ліцензію серії НОМЕР_1
на право здійснення роздрібної
торгівлі тютюновими виробами з 05.07.2013 р.
по 05.07.2014 р., згідно якої місце торгівлі
визначено за адресою: АДРЕСА_1,
магазин-бар.

За умовами договору оренди об'єкта
нерухомості № 9 від 31.12.2011 р., укладеного
між Заставнівською райспоживспілкою
та позивачкою, а також акту приймання -
передачі в оренду об'єкту нерухомого
майна від 31.12.2011 р., остання прийняла у
тимчасове платне користування
приміщення магазину в с. Вербівці
загальною площею 272,2 кв.м, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

01.01.2014 р. ОСОБА_2 передала безоплатно в
суборенду половину приміщення
магазину в с. Вербівці своєму
чоловікові ОСОБА_3, який зареєстрований
як суб'єкт підприємницької діяльності
21.04.2008 р., для здійснення торгівлі
продовольчими та непродовольчими
товарами терміном на 1 рік.

12.04.2014 р. співробітниками
Заставнівського РВ УМВС України в
Чернівецькій області встановлено факт
реалізації в приміщенні магазину в с.
Вербівці ОСОБА_3 тютюнових виробів
неповнолітньому ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
про що 12.04.2014 р. складено протокол серії
ЧВ № 005171 про адміністративне
правопорушення за ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Постановою адміністративної комісії
при виконавчому комітеті
Малокучурівськї сільської ради від
19.05.2014 р. № 3/14-АК, визнано ОСОБА_3 винним
у скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156
КУпАП та накладено на нього
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 340,00 грн.

29.05.2014 р. ОСОБА_3 сплачено накладений на
нього штраф у розмірі 340,00 грн., що
підтверджується матеріалами справи.

За результатами розгляду
адміністративного матеріалу, Головним
управлінням Міндоходів у Чернівецькій
області прийнято розпорядження № 270 - р
від 26.05.2014 р. про анулювання ліцензії на
право роздрібної торгівлі тютюновими
виробами НОМЕР_1 від 27.06.2013 р.,
реєстраційний номер 54 терміном
дії з 05.07.2013 р. до 05.07.2014 р. суб'єкту
господарювання: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2,
юридична адреса: АДРЕСА_1, магазин-бар) у
зв'язку із встановленням факту
реалізації тютюнових виробів особам,
які не досягли 18-ти років.

04.07.2014 р. позивачка отримала ліцензію
серії НОМЕР_3 на право здійснення
роздрібної торгівлі тютюновими
виробами терміном дії з 05.07.2014 р. по
05.07.2015 р.

Також з матеріалів справи вбачається,
що 27.05.2014 р. Головним управлінням
Міндоходів у Чернівецькій області
направлено на адресу Кіцманської ОДПІ
матеріали Заставнівського РВ УМВС
України в Чернівецькій області щодо
приватного підприємця ОСОБА_2 для
прийняття рішення про застосування
фінансових санкцій за порушення вимог
ст. 15 Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів".

За результатами розгляду матеріалів
Заставнівського РВ УМВС України в
Чернівецькій області, 10.06.2014 р.
Кіцманською ОДПІ прийнято рішення №
000003/24-06-22/НОМЕР_2, з урахуванням листа
про внесення змін до рішення від 07.07.2014
р. № 2644/9/24-06/22, про застосування до
позивачки штрафних санкцій в сумі 6800,00
грн. за продаж алкогольних напоїв
особі, яка не досягла 18 років.

Не погоджуючись з прийнятим
відповідачем рішенням про
застосування штрафних санкцій,
позивачка оскаржила його до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про відмову в задоволенні позовних
вимог, з чим погоджується і суд
апеляційної інстанції з огляду на
наступне.

Частиною 11 ст. 15 Закону України "Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів" від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР
встановлено, що роздрібна торгівля
алкогольними напоями (крім столових
вин) або тютюновими виробами може
здійснюватися суб'єктами
господарювання всіх форм власності, у
тому числі їх виробниками, за наявності
у них ліцензій.

Відповідно до п. 2 ст. 15-3 Закону № 481/95-ВР
забороняється продаж пива (крім
безалкогольного), алкогольних,
слабоалкогольних напоїв, вин столових
та тютюнових виробів особам, які не
досягли 18 років.

Судом на підставі наявних письмових
доказів та пояснень свідків
встановлено, що 12.04.2014 р.
співробітниками Заставнівського РВ
УМВС України в Чернівецькій області
виявлено факт реалізації в приміщенні
магазину в с. Вербівці, яке орендується
позивачкою, ОСОБА_3 тютюнових виробів
неповнолітньому ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
прожив. с. Вербівці, Заставнівського
району, Чернівецької області, про що
складено протокол серії ЧВ № 005171 про
адміністративне правопорушення за ч. 2
ст. 156 КУпАП на ОСОБА_3

Так, свідок ОСОБА_3 підтвердив факт
реалізації тютюнових виробів
неповнолітньому ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.,
за обставин, викладених в протоколі про
адміністративне правопорушення та
письмових поясненнях від 12.04.2014 року.

Також свідок зазначив, що постанову у
справі про адміністративне
правопорушення від 19.05.2014 р. про
визнання його винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП та
накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу у розмірі
340,00 грн. ним не оскаржувалась, сума
штрафу сплачена.

Крім того, свідок ОСОБА_3 пояснив, що
сигарети, які були продані
неповнолітньому ОСОБА_4
належали позивачці, а кошти від їх
реалізації передані в касу позивачки,
яка є суб'єктом підприємницької
діяльності; операцію, пов'язану із
продажем неповнолітньому тютюнових
виробів, через РРО не проводив, факт
реалізації тютюнових виробів
неповнолітньому ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.,
за обставни, які викладені в протоколі
про притягнення його до
адміністративної відповідальності та
письмових поясненнях від 12.04.2014 р.

Частиною. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР
передбачено, що до суб'єктів
господарювання застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафів у
разі порушення вимог статті 15-3 цього
Закону - 6800 гривень.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону № 481/95-ВР
рішення про стягнення штрафів,
передбачених частиною другою цієї
статті, приймаються органами державної
податкової служби та/або органом, який
видав ліцензію на право виробництва і
торгівлі спиртом етиловим, коньячним і
плодовим, спиртом етиловим
ректифікованим виноградним, спиртом
етиловим ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями і тютюновими виробами, та
іншими органами виконавчої влади у
межах їх компетенції визначеної
законами України.

Колегія суддів погоджується з позицією
суду першої інстанції в тій частині, що
доводи позивачки та її представника
щодо розбіжностей в кількості
проданих неповнолітньому ОСОБА_4 пачок
сигарет не спростовує факту продажу
неповнолітньому тютюнових виробів та
правомірності прийнятого рішення.

Враховуючи наведені вище норми права, а
також встановлені обставини справи,
колегія суддів вважає, що відповідач
правомірно застосував до позивачки
фінансову санкцію в розмірі 6800,00 грн.,
відтак підстави для задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги не викликають сумнівів щодо
правильності висновків суду першої
інстанції та застосування норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Чернівецького
окружного адміністративного суду від 08
жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Граб Л.С.

Судді
Боровицький О. А.

Сапальова Т.В.