Справа № 804/17009/14
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 р. Справа № 804/17009/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді - Коренева А.О.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Управління пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Дніпропетровська до Публічного
акціонерного товариства
«Дніпропетровський трубний завод» про
стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, УПФУ в Ленінському районі м.
Дніпропетровська, звернувся до суду з
позовом до ПАТ «Дніпропетровський
трубний завод» про стягнення коштів в
сумі 306,84 грн. На обґрунтування позову
позивачем зазначено, що відповідач в
порушення Закону України «Про наукову
і науково-технічну діяльність» не
перераховує кошти з витрат на
фінансування різниці між сумою пенсії,
призначеної відповідно до згаданого
закону, і сумою пенсії, обчисленою
відповідно до інших законодавчих
актів, що призначена ОСОБА_1, за період з
01.09.14 по 25.09.14, повідомлення про суми
яких направлені на адресу відповідача
та отримані останнім. В судове
засідання представник позивача не
прибув, за змістом прохальної частини
позову позивач просить розглянути
справи в порядку письмового
провадження.

Відповідач, ПАТ «Дніпропетровський
трубний завод», проти задоволення
позову заперечував, зазначивши, що не є
науковою установою, а тому не нього не
може бути покладений обов'язок з
відшкодування витрат, які склали
спірну суму заборгованості,
передбачений законодавством для
наукових установ. Відповідач просить
розглянути справи без участі
представника в письмовому провадженні.

З огляду на приписи ст.41, ст.122, ч.6 ст.128
КАС України суд вважає за можливе
здійснити судовий розгляд справи в
порядку письмового провадження за
наявними у справі доказами, які повно
та всебічно висвітлюють обставини
спірних правовідносин, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального засобу не
здійснюється.

Суд, вивчивши доводи позову та
заперечень, дослідивши зібрані по
справі докази в їх сукупності,
проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
які врегульовують спірні
правовідносини, при винесені рішення
виходить з наступних підстав та
мотивів.

За даними Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців Відповідач пройшов
передбачену законодавством процедуру
державної реєстрації, набув правового
статусу юридичної особи за
ідентифікаційним кодом 05393122. Основним
видом діяльності відповідача є
виробництво труб, порожнистих профілів
і фітингів зі сталі; крім того - інша
діяльність у сфері спорту,
організування інших видів відпочинку
та розваг, діяльність інших засобів
тимчасового розміщування.

Як вбачається з матеріалів справи,
спірна сума заборгованості в розмірі
306,84 грн. складається з сум витрат на
фінансування різниці між сумою пенсії,
призначеної відповідно до Закону
України «Про наукову і
науково-технічну діяльність» і сумою
пенсій, обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів за вересень 2014р.

Розв'язуючи спір, суд відзначає, що
відповідно до ч.9 ст.24 Закону України
«Про наукову і науково-технічну
діяльність» №1977 різниця між сумою
пенсії, призначеної за цим Законом, та
сумою пенсії, обчисленої відповідно до
інших законодавчих актів, на яку має
право науковий працівник,
фінансується: 1) для наукових
(науково-педагогічних) працівників
державних бюджетних наукових установ,
організацій та вищих навчальних
закладів III - IV рівнів акредитації - за
рахунок коштів державного бюджету; 2)
для наукових (науково-педагогічних)
працівників інших державних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації - за рахунок коштів цих
підприємств, установ, організацій та
закладів, а також коштів державного
бюджету в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України. При цьому
за рахунок коштів державного бюджету
науковим (науково-педагогічним)
працівникам оплачується з розрахунку
на одну особу 50 відсотків різниці
пенсії, призначеної за цим Законом; 3)
для наукових (науково-педагогічних)
працівників недержавних наукових
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації - за рахунок коштів цих
установ, організацій та закладів.

Механізм фінансування різниці між
сумою пенсії, призначеною науковим
(науково-педагогічним) працівникам
державних небюджетних підприємств,
установ, організацій та «Про наукову і
науково технічну діяльність», та сумою
пенсії, обчисленою вищими навчальними
закладами ІІІ-ІV рівнів акредитації
згідно із Законом України відповідно
до інших законодавчих актів, на яку
мають право зазначені особи, визначає
Порядок фінансування різниці між сумою
пенсії, призначеною науковим
(науково-педагогічним) працівникам
державних небюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів
акредитації згідно із Законом України
«Про наукову і науково-технічну
діяльність», та сумою пенсій,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи, затверджений
Постановою КМ України від 24.03.04 №372.
Відповідно до п.9 означеного Порядку
різниця у розмірі пенсій наукових
(науково-педагогічних) працівників
недержавних наукових установ,
організацій та вищих навчальних
закладів ІІІ-ІV рівній акредитації
фінансується за рахунок коштів цих
установ, організацій та закладів
згідно з пунктами 3-8 цього Порядку (п. 9
Порядку № 372).

Аналіз наведених законодавчих
положень дає підстави для висновку, що
обов'язок з фінансування різниці між
сумами пенсій, обчисленими за Законом
України «Про наукову і
науково-технічну діяльність» та іншими
законодавчими актами, покладений на
державні бюджетні наукові установи,
організації, інші державні
підприємства, установи, організації,
вищі навчальні заклади III - IV рівнів
акредитації, а також недержавні
наукові установи, організації.

За змістом Повідомлення про суму
витрат на фінансування різниці між
сумою пенсії, призначеної відповідно
до ЗУ «Про наукову і науково-технічну
діяльність», і сумою пенсій, обчисленою
відповідно до інших законодавчих
актів, на 2014 рік, надісланого позивачем
на адресу відповідача, останньому
визначено до сплати частку різниці у
розмірі пенсії, що фінансується за
рахунок даного підприємства у розмірі
50 %.

Суд відмічає, що відповідно до ст.1
Закону №1977
науково-дослідною(науково-технічною)
установою (далі - науковою установою) - є
юридична особа незалежно від форми
власності, що створена в установленому
законодавством порядку, для якої
наукова або науково-технічна
діяльність є основною і становить
понад 70 відсотків загального річного
обсягу виконаних робіт. Згідно зі ст. 7
Закону №1977 наукова установа діє на
підставі статуту (положення), що
затверджується в установленому
порядку.

За змістом положень ст.12 Закону №1977 для
надання державної підтримки наукових
установ усіх форм власності,
діяльність яких має важливе значення
для науки, економіки та виробництва,
створюється Державний реєстр наукових
установ, яким надається підтримка
держави. Положення про Державний
реєстр наукових установ
затверджується Кабінетом Міністрів
України. Наукові установи включаються
центральним органом виконавчої влади у
сфері наукової, науково-технічної та
інноваційної діяльності до Державного
реєстру наукових установ за умови
проходження державної атестації.
Наукові установи, включені до
Державного реєстру наукових установ: -
користуються податковими пільгами
відповідно до законодавства України; -
не можуть змінювати наукову і
науково-технічну діяльність на інші
види діяльності; - зобов'язані не менш
як 50 відсотків доходу від своєї
діяльності спрямовувати на проведення
ініціативних науково-дослідних робіт
та розвиток дослідницької
матеріально-технічної бази. Наукові
установи, включені до Державного
реєстру наукових установ, виключаються
з нього у разі недодержання ними вимог,
передбачених цим Законом.

Також, за змістом листа Міністерства
освіти і науки України № 15/05-152 від 04.03.03
належність організації (в тому числі
проектної) до наукових установ
засвідчується статутними документами,
відповідною реєстрацією та звітністю в
органах державної статистики (форма
1-наука) та може бути підтверджена
результатами атестації цієї
організації згідно з постановою Уряду
«Про затвердження Положення про
державну атестацію науково-дослідних
(науково-технічних установ)» від 07.04.98
№469.

Відповідно до листа Міністерства
освіти і науки України від 16.02.07 №
15/16-214/1 однією з ознак наукової установи
є наявність вченої ради, також не менш
одного разу на п'ять років провадиться
державна атестація наукових установ
(згідно з постановою КМУ від 07.04.98 № 469),
діяльність установи, організації може
бути віднесена до наукової на підставі
статутних документів, відповідної
реєстрації та звітності в органах
державної статистики (форми 1.2 - наука).

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач не займається науковою
діяльністю, доказів його внесення до
Реєстру наукових установ України,
наявності у нього вченої ради, подання
до органів державної статистики
звітності форми 1.2 - наука, проходження
атестації згідно з постановою КМУ від
07.04.98 № 469 позивачем до суду не надано, в
матеріалах справи такі докази
відсутні.

За викладених обставин суд доходить до
висновку, що ПАТ «Дніпропетровський
трубний завод» не є науковою установою
в розумінні Закону України «Про
наукову та науково-технічну
діяльність».

Одним з принципів адміністративного
судочинства, передбачених ст.7 КАС
України, є принцип законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із ст.69 КАС України доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Виходячи з викладеного та наведених
обставин справи, суд доходить до
висновку, що позовні вимоги
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.7-11, 122, 128, ст.ст.158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволені
адміністративного позову Управління
пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Дніпропетровська до
Публічного акціонерного товариства
«Дніпропетровський трубний завод» про
стягнення коштів.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку за правилами,
визначеними ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова набирає законної сили згідно
зі ст.254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя А.О. Коренев