Справа № 810/4103/14
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 810/4103/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

16 грудня 2014 року
м. Київ

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду,
апеляційну скаргу державної
податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 22
вересня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українсько-німецьке спільне
підприємство «Шмайсер» до Державної
податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Українсько-німецьке
спільне підприємство «Шмайсер» (далі -
позивач, ТОВ «УНСП «Шмайсер»)
звернулось до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області (далі - ДПІ у
Києво-Святошинському районі,
відповідач, податковий орган) про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
04.06.2014 № , № та № .

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 22 вересня
2014 року адміністративний позов було
задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції, у
зв'язку із порушенням судом першої
інстанції норм процесуального та
матеріального права та прийняти нову,
якою у задоволенні позовних вимог
відмовити в повному обсязі.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст.12, ч. 1 ст.41, ч. 4 ст. 196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції
та свідчать матеріали справи, у період
з 14.05.2014 по 19.05.2014 на підставі наказу від
14.05.2014 № 398 посадовою особою ДПІ у
Києво-Святошинському районі проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку ТОВ «УНСП «Шмайсер» з питань
повноти нарахування та своєчасності
сплати податку на додану вартість та
податку на прибуток підприємств при
взаємовідносинах із ПП «Безпека
Комплекс» (код ЄДРПОУ 3608201), ТОВ
«Юридична компанія «Астра-Інвест» (), ТОВ «Сельта» (), ПП «Андата» (), ПП
«Бісмарк плюс» (), ТОВ
«Живий Хліб» (), ТОВ
«ССК» (), ТОВ
«Алмаз-Олма» (), ТОВ
«Еколан» (), ПП «Лєпта»
(), ПП «Юридична
компанія «Форт» (), ТОВ
«Атлас-компані» (), ТОВ
«Алві-Груп» (), ТОВ
«Компанія Талісман «Київ» (), ТОВ «Бастіон К» (),
ТОВ «Бізкомтрейд» (), ПП
«Марсбуд» (), ТОВ «Відео
Арт» (), ТОВ
«Вікома-Трейд» (), ТОВ
«Континент-Стиль» (), ТОВ
«Престиж Буд» (), ТОВ
«Бекор Груп» (), ТОВ
«Компані Контроль» (),
ТОВ «Гронінген» (), ТОВ
«Сігма компані» (), ТОВ
«Діджитал Технолоджи» (), ТОВ «Дельта-трейд» () за період з 01.01.2011 по 01.01.2014.

За результатами перевірки складений
акт від 19.05.2014 № 206/10-13-22-01-121/20042911 (надалі
- Акт перевірки), який містить висновки
про порушення позивачем вимог:

- пунктів 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 201.4,
201.6, 201.10 статті 201 Податкового кодексу
України, що призвело до заниження
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість на суму 14897,00 грн., у
тому числі за березень 2011 року на суму
1548,00 грн., за квітень 2011 року на суму 1730,00
грн., за серпень 2011 року на суму 552,00 грн.,
за вересень 2011 року на суму 1562,00 грн., за
жовтень 2011 року на суму 4205,00 грн., за
листопад 2011 року на суму 2856,00 грн. та за
грудень 2011 року на суму 2444,00 грн.;

- пункту 5.1 статті 5, підпункту 5.3.9 пункту
5.3. статті 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
пункту 138.1, підпункту 138.5.1 пункту 138.5
статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1
статті 139 Податкового кодексу України,
що призвело до заниження податкових
зобов'язань з податку на прибуток
підприємств на суму 17286,00 грн., у тому
числі за І квартал 2011 року на суму 1935,00
грн., за ІІ квартал 2011 року на суму 1989,00
грн., за ІІІ квартал 2011 року на суму 2431,00
грн. та за ІV квартал 2011 року на суму
10931,00 грн.

На підставі Акта перевірки, відповідно
до підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54,
пункту 123.1 статті 123 Податкового
кодексу України, ДПІ у
Києво-Святошинському районі прийняті
податкове повідомлення-рішення від
04.06.2014: № , згідно з яким позивачу
збільшено податкове зобов'язання з
податку на прибуток підприємств на
суму 19189,00 грн., у тому числі, за основним
платежем - 15351,00 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) - 3838,00
грн.; № , згідно з яким позивачу
збільшено податкове зобов'язання з
податку на додану вартість на суму 3745,00
грн., у тому числі, за основним платежем
- 2996,00 грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) - 749,00 грн.; № ,
згідно з яким позивачу зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 5767,00 грн.

В обґрунтування правомірності спірних
рішень відповідач посилається на
протокол допиту свідка ОСОБА_3 від
21.09.2013року, що надійшов на його адресу
від Броварської ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Київській
області, у якому, зокрема, зазначено, що
громадянка ОСОБА_3 зареєструвала дане
підприємство за грошову винагороду та
не має жодного відношення до його
фінансово-господарської діяльності.

У зв'язку із зазначеним, податковий
орган дійшов висновку, що угода,
укладена позивачем з ТОВ «ССК», має
протиправний характер, а первинні
документи складенні у ході її
виконання не мають юридичної сили.
Тому, надані до перевірки
первинно-бухгалтерські документи
позивача не взято до уваги, що в свою
чергу призвело до встановлення
недостатнього документального
підтвердження виконання умов за
договором.

Позивач, не погоджуючись з вказаними
податковими повідомленнями-рішеннями,
звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що подані позивачем
документи є належними і допустимими
доказами, які підтверджують факт
здійснення господарських операцій.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому, відповідно до підпункту 139.1.9
пункту 139.1 статті 139 Податкового
кодексу України не включаються до
складу витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Порядок формування податкового
кредиту, підстави його виникнення та
порядок визначення сум податку на
додану вартість, що підлягають
відшкодуванню з Державного бюджету
України, встановлено статтею 198
Податкового кодексу України.

Статтею 198 Податкового кодексу України,
визначено, що право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з, в тому
числі придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг,
при цьому датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше, а саме дата списання
коштів з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 цього Кодексу
не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

Згідно п. 201.6 ст. 201 цього Кодексу
податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Пунктом 201.10 статті 201 цього Кодексу
передбачено, що податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
що між покупцем - ТОВ «УНСП «Шмайсер» та
продавцем - ТОВ «ССК» було укладено
договір поставки товару.

На підтвердження поставки товарів від
ТОВ «ССК» позивачем до перевірки та
матеріалів справи надані
рахунки-фактури від 09.08.2011 № 1/0908, 16.09.2011
№ СФ 1/1609, 22.09.2011 № СФ 1/2209, 03.10.2011 № СФ 1/0310,
13.10.2011 № СФ 1/1310, 26.10.2011 № СФ 1/2610, 03.11.2011 №
СФ 2/0311, 24.11.2011 № СФ 1/2411, 01.12.2011 № СФ 1/0112 та
видаткові накладні від 21.03.2011 № РН /1803,
05.04.2011 № РН 2/0403, 14.04.2011 № РН 2/1204, 19.04.2011 №
РН 2/1504, 12.08.2011 № РН 1/0908, 19.09.2011 № РН 1/1609,
23.09.2011 № РН 1/2209, 04.10.2011 № РН 1/0310, 14.10.2011 №
РН 1/1310, 27.10.2011 № РН 1/2610, 04.11.2011 № РН 2/0311,
25.11.2011 № РН 1/2411, 05.12.2011 № РН 1/0112.

За результатами господарських
операцій ТОВ «ССК» видано на користь
ТОВ «УНСП «Шмайсер» податкові накладні
від 18.03.2011 № б/н, 04.04.2011 № б/н, 13.04.2011 № б/н,
15.04.2011 № б/н, 10.08.2011 № б/н, 19.09.2011 № б/н,
23.09.2011 № 15, 04.10.2011 № 2,14.10.2011 № 7, 27.10.2011 № 16,
04.11.2011 № б/н, 25.11.2011 № 34, 05.12.2011 № 5.

Як вбачається із змісту Акта перевірки,
розрахунки між позивачем та ТОВ «ССК»
здійснювались у безготівковій формі та
дебіторська/кредиторська
заборгованість за поставлений товар
відсутня.

Крім цього, оплата придбаного товару
підтверджується наявними у матеріалах
справи витягами по банківському
рахунку позивача.

Судом першої інстанції встановлено, що
придбані у ТОВ «ССК» товари (шарики та
ковпачки) були в подальшому
використані для виготовлення
продукції - патрон АЕ9, що
підтверджується калькуляцію вартості
виробництва продукції.

Із витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців вбачається, що станом
на 01.01.2011 ОСОБА_3 є засновником ТОВ
«ССК», разом з цим особою,
уповноваженою представляти юридичну
особу у правовідносинах з третіми
особами та яка має право вчиняти дії
від імені юридичної особи без
довіреності, у тому числі підписувати
договори, починаючи з 01.10.2010 є Велінська
- Лур'є Мілана-Естель Володимирівна.

Отже, усі зазначені вище первинні
документи підписані зі сторони ТОВ
«УНСП «Шмайсер» - Капіляном А.А., зі
сторони ТОВ «ССК» - Велінською - Лур'є
Міланою-Естель Володимирівною, які
відповідно до даних Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, станом на дату
виникнення та реалізації спірних
правовідносин, були керівниками ТОВ
«УНСП «Шмайсер», ТОВ «ССК» та мали
право підпису.

З огляду на наведене, судом першої
інстанції вірно визнано
необґрунтованим посилання податкового
органу, як на доказ безтоварності
господарських операцій, на наявність
пояснень засновника ТОВ «ССК» ОСОБА_3,
оскільки на момент виникнення та
виконання спірних зобов'язань вона не
була керівником вказаної юридичної
особи.

Поряд з цим, колегія суддів звертає
увагу, що акт перевірки не містить
доказів невідповідності наданих
позивачем під час перевірки первинних
документів бухгалтерського та
податкового обліку приписам п.2 ст.3, ст.
4, п.1, 2 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні».

Досліджені документи бухгалтерського
та податкового обліку мають
обов'язкові реквізити відповідно до
нормативних документів, які
регламентують порядок їх складання.

Колегія суддів зазначає, що надані
позивачем первинні документи за
змістом і формою є первинними
документами у розумінні положень
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» та містять інформацію про
здійснені господарські операції.

Таким чином, вивчивши матеріали справи,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
реальність господарських операцій,
здійснених між позивачем та ТОВ «ССК»
за період, що перевірявся.

Враховуючи зазначене, та оскільки
судом не було встановлено ознак
фіктивності укладених між позивачем та
його контрагентами правочинів,
необґрунтованими є висновки викладені
відповідачем в акті перевірки про
порушення позивачем податкового
законодавства.

А як наслідок, колегія суддів приходить
до висновку про неправомірність
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень відповідача.

Таким чином, є вірним висновок суду
першої інстанції про задоволення
даного адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються встановленими судом
першої інстанції обставинами, наявними
в матеріалах справи доказами та
нормами права, зазначеними в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення суду.

Отже, оскільки суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та постановив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, судова колегія
залишає його без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу державної
податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області залишити без задоволення, а
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 22 вересня
2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Федотов І.В.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.