Справа № 826/12770/14
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
1-й інстанції: Погрібніченко І.М.
Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді: Пилипенко
О.Є.,

суддів: Глущенко Я.Б. та
Романчук О.М.,

при секретарі
Грабовській Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Елсі-А» на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 15 жовтня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Елсі-А» до
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправним та скасування
наказу, визнання протиправними дій,
зобов'язання вчинити певні дії та
утриматися від вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року позивач - Товариство з
обмеженою відповідальністю «Елсі А»
звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного Управління
Міндоходів у м. Києві про:

- визнання протиправним та скасування
наказу Державної податкової інспекції
у Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
(далі - ДПІ у Святошинському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві, відповідач) «Про
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«ЕЛСІ А» ()» від 05.08.2014 р.
№ 1401;

- визнання протиправними дій
відповідача щодо:

1) проведення документальної
позапланової виїзної перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЕЛСІ А» () з питань дотримання вимог
податкового законодавства по податку
на додану вартість по взаємовідносинах
з контрагентами за період з 01.03.2014 р. по
31.03.2014 р.;

2) складання акту від 18.08.2014 р. №
393/2б-57-22-04-10/25269803 «Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЕЛСІ А», код за
з питань дотримання вимог
податкового законодавства по податку
на додану вартість по взаємовідносинах
з контрагентами за період з 01.03.2014 р. по
31.03.2014 р.»;

- зобов'язання відповідача вилучити з
інформаційних баз даних «Система
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України», «Податковий блок»,
«Аудит» інформацію, внесену на
підставі акту від 18.08.2014 р. №
393/2б-57-22-04-10/25269803 «Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЕЛСІ А», код за
з питань дотримання вимог
податкового законодавства по податку
на додану вартість по взаємовідносинах
з контрагентами за період з 01.03.2014 р. по
31.03.2014 р.»;

- зобов'язання відповідача утриматися
від вчинення певних дій, а саме
використовувати факти, викладені в
акті від 18.08.2014 р. № 393/2б-57-22-04-10/25269803 «Про
результати документальної
позапланової виїзної перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЕЛСІ А», код за
з питань дотримання вимог
податкового законодавства по податку
на додану вартість по взаємовідносинах
з контрагентами за період з 01.03.2014 р. по
31.03.2014 р.», в якості доказової
інформації при виявленні порушень
вимог законодавства під час проведення
податкових перевірок ТОВ «ЕЛСІ А» та
його контрагентів.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 15
жовтня 2014 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено
повністю.

Не погоджуючись із судовим рішенням,
позивач звернувся із апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 15 жовтня 2014 року та
прийняти нове рішення, яким
задовольнити адміністративний позов.
Свою вимогу апелянт обґрунтовує тим, що
судом першої інстанції при прийнятті
оскаржуваної постанови було порушено
норми процесуального права, неповно
з'ясовано всіх обставин справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає за необхідне апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Елсі-А» -
задовольнити частково, а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 15 жовтня 2014 року - скасувати,
виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

У відповідності до ст. 202 КАС України
суд апеляційної інстанції скасовує
рішення суду першої інстанції та
ухвалює нове якщо встановить порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що позови
платників податків, спрямовані на
оскарження рішень (у тому числі наказів
про призначення перевірки), дій або
бездіяльності контролюючих органів
щодо призначення та/або проведення
перевірок можуть бути задоволені лише
в тому разі, якщо до моменту винесення
судового рішення не відбулося допуску
посадових осіб контролюючого органу до
спірної перевірки. Відтак визнання
протиправним та скасування Наказу ДПІ
у Святошинському районі ГУ Міндоходів
у м. Києві № 1401 від 05.08.2014 р. про
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«ЕЛСІ А» за умови її проведення не буде
мати наслідком поновлення порушених,
на думку позивача, охоронюваних
законом прав та інтересів.

Крім того, суд дійшов висновку, що
вимоги позивача стосовно визнання
протиправними дій відповідача щодо
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«ЕЛСІ А» () з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по податку на додану
вартість по взаємовідносинах з
контрагентами за період з 01.03.2014 р. по
31.03.2014 р. та складання акту від 18.08.2014 р.
№ 393/2б-57-22-04-10/25269803 «Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЕЛСІ А», код за
з питань дотримання вимог
податкового законодавства по податку
на додану вартість по взаємовідносинах
з контрагентами за період з 01.03.2014 р. по
31.03.2014 р.» задоволеними бути не можуть,
оскільки не мають своїм наслідком
відновлення прав та інтересів позивача
за захистом яких він звернувся до суду.

Крім того, суд першої інстанції дійшов
висновку, що інформація викладена в
Акті № 393/26-57-22-04-10/25269803 від 18.08.2014 р. та
його висновки знайшли своє
підтвердження під час розгляду даної
адміністративної справи, в зв'язку із
чим в задоволенні вимоги щодо
зобов'язання відповідача вилучити з
інформаційних баз даних «Система
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України», «Податковий блок»,
«Аудит» інформацію, внесену на
підставі акту від 18.08.2014 р. №
393/2б-57-22-04-10/25269803 «Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЕЛСІ А», код за
з питань дотримання вимог
податкового законодавства по податку
на додану вартість по взаємовідносинах
з контрагентами за період з 01.03.2014 р. по
31.03.2014 р.», слід відмовити повністю.

Колегія суддів з такими висновками
суду першої інстанції погоджується не
в повному об'ємі та вважає, що вони
частково суперечать вимогам чинного
законодавства виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
було встановлено судом, Товариство з
обмеженою відповідальністю «ЕЛСІ А»
(ідентифікаційний код юридичної особи
25269803) зареєстроване 13.10.1997 р.
Оболонською районною у м. Києві
державною адміністрацією (Свідоцтво
про державну реєстрацію юридичної
особи серії А01 № 680568). Вказане
товариство розташоване за адресою: 03170,
м. Київ, бульвар Ромена Роллана, будинок
13-В.

ТОВ «ЕЛСІ А» взято на податковий облік
в органах державної податкової служби
17.10.1997 р. за № 15-119/25269803, на час перевірки
товариство перебувало на обліку в ДПІ у
Святошинському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві.

Згідно Свідоцтва № 100320779 від 04.02.2011 р.
ТОВ «ЕЛСІ А» є платником податку на
додану вартість з 21.10.1997 р.
(індивідуальний податковий номер
40).

05 серпня 2014 року В.о. начальника ДПІ у
Святошинському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві на підставі пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78
Податкового кодексу України від 02.12.2010
р. № 2755-VI (із змінами та доповненнями)
прийнято Наказ «Про проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «ЕЛСІ А» ()» № 1401 (далі - Наказ № 1401), на
підставі якого, начальнику управління
податкового аудиту необхідно провести
документальну позапланову виїзну
перевірку ТОВ «ЕЛСІ А» ()
з питань правильності нарахування,
повноти та своєчасності внесення до
бюджету податку на додану вартість по
взаємовідносинах з контрагентами за
період з 01.03.2014 р. по 31.03.2014 р., тривалістю
5 робочих днів з « 05» серпня 2014 року.

На підставі пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78
Податкового кодексу України від 02.12.2010
р. № 2755-VI (із змінами та доповненнями) та
Наказу № 1401 від 05.08.2014 р. контролюючим
органом оформлено направлення на
перевірку № 1388/26-57-22-04-21 П від 05.08.2014 р.
(далі - Направлення № 1388/26-57-22-04-21 П).

В період з 05.08.2014 р. по 11.08.2014 р. ДПІ у
Святошинському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві проведено документальну
позапланову виїзну перевірку ТОВ «ЕЛСІ
А», код за з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по податку на додану
вартість по взаємовідносинах з
контрагентами за період з 01.03.2014 р. по
31.03.2014 р., за результатами якої складено
Акт № 393/26-57-22-04-10/25269803 від 18 серпня 2014
року (далі - Акт № 393/26-57-22-04-10/25269803).

В ході перевірки контролюючим органом
встановлено порушення наступних вимог:

- п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п.
201.1 та п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 р. № 2755-VI, зі змінами і
доповненнями, в результаті чого,
завищено податкові зобов'язання за
березень 2014 року на суму 4 952 728,00 грн.;

- п. 44.1 ст. 44, п. п. 201.1, 201.6 та 201.10 ст. 201, п.
198.6 ст. 198 Податкового кодексу України
від 02.12.2010 р. № 2755-VI (із змінами і
доповненнями), наказу Міністерства
фінансів України «Про затвердження
форми податкової накладної та Порядку
заповнення податкової накладної» від
01.11.2011 р. № 1379, який зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 22.11.2011 р.
№ 1333/20071, пунктів 1 та 2 статті 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» від 16
липня 1999 року № 996-XIV (із змінами і
доповненнями), підпункту 2.5 пункту 2
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року № 88,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 05 червня 1995 року за №
168/704 (із змінами і доповненнями), в
результаті чого, завищено податковий
кредит за березень 2014 року в сумі 4 785
275,00 грн.

Вважаючи наказ про проведення
перевірки, дії щодо її проведення та
складання акту протиправними, позивач
звернувся до адміністративного суду з
даним позовом.

Обговорюючи правомірність вимог
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до наступного.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК
України контролюючі органи мають право
проводити відповідно до законодавства
перевірки і звірки платників податків
(крім Національного банку України), у
тому числі після проведення процедур
митного контролю та/або митного
оформлення.

В статті 75 ПК України визначені види
перевірок.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України
контролюючі органи мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України
документальною перевіркою вважається
перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
платників податків.

Документальна позапланова перевірка
не передбачається у плані роботи
контролюючого органу і проводиться за
наявності хоча б однієї з обставин,
визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
за місцезнаходженням платника
податків чи місцем розташування
об'єкта права власності, стосовно якого
проводиться така перевірка.

Статтею 78 ПК України встановлено
порядок проведення документальних
позапланових перевірок.

Відповідно до п.п. 78.1.1 п.78.1 ст. 78 ПК
України документальна позапланова
перевірка здійснюється за наявності
хоча б однієї з таких обставин, зокрема:

- за наслідками перевірок інших
платників податків або отримання
податкової інформації виявлено факти,
що свідчать про можливі порушення
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, якщо
платник податків не надасть пояснення
та їх документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит
контролюючого органу, в якому
зазначаються можливі порушення цим
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства
протягом 10 робочих днів з дня отримання
запиту.

Згідно з п. 78.4 ст. 78 ПК України про
проведення документальної
позапланової перевірки керівник
контролюючого органу приймає рішення,
яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної
позапланової перевірки платника
податків надається лише у випадку, коли
йому до початку проведення зазначеної
перевірки вручено під розписку копію
наказу про проведення документальної
позапланової перевірки.

Тобто, з наведених норм випливає, що
обов'язковою передумовою для прийняття
податковим органом рішення про
проведення перевірки за наявності
факту, що свідчить про можливі
порушення платником податків
податкового, валютного та іншого
законодавства, є обов'язкове вручення
письмового запиту контролюючого
органу та відмова платника податків
надати на нього пояснення та їх
документальні підтвердження.

Разом з тим, відповідачем не надано
суду доказів направлення позивачу у
відповідності до п.п. 78.1.1 п.78.1 ст. 78 ПК
України відповідно запиту, а також
відмови позивача у наданні податковому
органу відповідних пояснень та
документів.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що у діях відповідача, як
суб'єкта владних повноважень, що
виразились у не направленні на адресу
позивача запиту про надання пояснень
та їх документарного підтвердження,
вбачаються ознаки протиправності, що в
свою чергу, свідчить про
протиправність дій відповідача під час
проведення перевірки ТОВ «Елсі А».

Відтак суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про те, що вимоги
позивача стосовно визнання
протиправними дій відповідача щодо
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«ЕЛСІ А» () з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по податку на додану
вартість по взаємовідносинах з
контрагентами за період з 01.03.2014 р. по
31.03.2014 р. задоволеними бути не можуть.

Разом з тим, визнання протиправними дій
податкового органу щодо проведення
документальної позапланової перевірки
відповідача, не можуть стати підставою
для визнання протиправним та
скасування спірного наказу про
проведення такої перевірки.

Так, пунктом 78.5. ст. 78 Податкового
кодексу України передбачено, що допуск
посадових осіб органів податкової
служби до проведення документальної
позапланової виїзної перевірки
здійснюється згідно із статтею 81 цього
Кодексу.

Вказана норма регламентує умови та
порядок допуску посадових осіб органів
державної податкової служби до
проведення документальних виїзних та
фактичних перевірок.

Так, відповідно до п. 81.1. ст.81 ПК України,
посадові особи органу державної
податкової служби мають право
приступити до проведення
документальної виїзної перевірки,
фактичної перевірки за наявності
підстав для їх проведення, визначених
цим Кодексом, та за умови пред'явлення
або надіслання у випадках, визначених
цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої
перевірки, в якому зазначаються дата
видачі, найменування органу державної
податкової служби, реквізити наказу
про проведення відповідної перевірки,
найменування та реквізити суб'єкта
(прізвище, ім'я, по батькові фізичної
особи - платника податку, який
перевіряється) або об'єкта, перевірка
якого проводиться, мета, вид
(документальна планова/позапланова або
фактична), підстави, дата початку та
тривалість перевірки, посада та
прізвище посадової (службової) особи,
яка проводитиме перевірку. Направлення
на перевірку у такому випадку є дійсним
за наявності підпису керівника органу
державної податкової служби або його
заступника, що скріплений печаткою
органу державної податкової служби;

копії наказу про проведення перевірки;

службового посвідчення осіб, які
зазначені в направленні на проведення
перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у
випадках, визначених цим Кодексом,
платнику податків (його посадовим
(службовим) особам або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції) цих документів
або пред'явлення зазначених
документів, що оформлені з порушенням
вимог, встановлених цим пунктом, є
підставою для недопущення посадових
(службових) осіб органу державної
податкової служби до проведення
документальної виїзної або фактичної
перевірки.

Так, з аналізу наведених норм випливає,
що платник податків, який вважає
порушеним порядок та підстави
призначення податкової перевірки щодо
нього, має захищати свої права шляхом
недопуску посадових осіб
контролюючого органу до такої
перевірки. Якщо ж допуск до проведення
перевірки відбувся, в подальшому
предметом розгляду в суді має бути лише
суть виявлених порушень податкового та
іншого законодавства, дотримання якого
контролюється контролюючими органами.

Тобто саме на етапі допуску до
перевірки платник податків може
поставити питання про
необґрунтованість її призначення та
проведення, реалізувавши своє право на
захист від безпідставного та
необґрунтованого здійснення
податкового контролю щодо себе.
Водночас допуск до перевірки нівелює
правові наслідки процедурних порушень,
допущених контролюючим органом при
призначенні податкової перевірки.

Відтак, з огляду на наведене позов
платника податків, спрямований на
оскарження рішень (у тому числі наказу
про призначення перевірки), дій або
бездіяльності контролюючих органів
щодо призначення та/або проведення
перевірок може бути задоволений лише в
тому разі, якщо до моменту винесення
судового рішення не відбулося допуску
посадових осіб контролюючого органу до
спірної перевірки.

В іншому разі в задоволенні
відповідного позову має бути
відмовлено, оскільки правові наслідки
оскаржуваних дій за таких обставин є
вичерпаними, а отже, задоволення позову
не може призвести до відновлення
порушених прав платника податків,
оскільки після проведення перевірки
права платника податків порушують лише
наслідки проведення відповідної
перевірки.

Наведені висновки узгоджуються, також
з позицією Верховного Суду України,
викладеною в постанові від 24 грудня 2010
року.

Як свідчать матеріали перевірки,
направлення на документальну
позапланову перевірку від 05.08.2014 р. №
1388/26-57-22-04-21 П та копію наказу від 05.08.2014
р. № 1401 вручено 05.08.2014 р. під розписку
директору ТОВ «ЕЛСІ А» Белетеєву
Олексію Юрійовичу. Перевірку проведено
з відома директора підприємства
позивача Белетеєва Олексія Юрійовича.

Тобто, позивач допустив податковий
орган до проведення перевірки за
результатами якої складено акт від 18
серпня 2014 року складено акт №
393/26-57-22-04-10/25269803 перевірки та, як вірно
зазначив суд першої інстанції, мета що
ставилась в оскаржуваному наказі
виконана.

Таким чином, визнання протиправним та
скасування Наказу ДПІ у Святошинському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві № 1401 від
05.08.2014 р. про проведення документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«ЕЛСІ А» за умови її проведення не буде
мати наслідком поновлення порушених,
на думку позивача, охоронюваних
законом прав та інтересів.

Отже судом першої інстанції правильно
встановлено, що підстави для
задоволення вимоги позивача про
визнання протиправним та скасування
Наказу від 05 серпня 2014 року № 1401
відсутні.

Водночас колегія суддів погоджується
із висновками суду першої інстанції
стосовно вимог позивача про визнання
протиправними дій відповідача щодо
складання за наслідками перевірки акту
перевірки № 393/2б-57-22-04-10/25269803.

Згідно з п. 78.8 ст. 78 ПК України порядок
оформлення результатів документальної
позапланової перевірки встановлено
статтею 86 цього Кодексу.

У відповідності до п. 86.1 ст. 86 ПК України
результати перевірок (крім камеральних
та електронних перевірок) оформлюються
у формі акта або довідки, які
підписуються посадовими особами
контролюючого органу та платниками
податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка.

Акт (довідка), складений за
результатами перевірки та підписаний
посадовими особами, які проводили
перевірку, у строки визначені цим
Кодексом, надається платнику податків
або його законному представнику, який
зобов'язаний його підписати.

Строк складення акта (довідки) про
результати перевірки не зараховується
до строку проведення перевірки,
встановленого цим Кодексом (з
урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з
висновками акта такий платник
зобов'язаний підписати такий акт
перевірки із зауваженнями, які він має
право надати разом з підписаним
примірником акта або окремо у строки,
передбачені цим Кодексом.

Пунктом 86.3 ст. 86 ПК України визначено,
що акт (довідка) документальної виїзної
перевірки, що визначено статтями 77 і 78
цього Кодексу, складається у двох
примірниках, підписується посадовими
особами контролюючого органу, які
проводили перевірку, та реєструється у
контролюючому органі протягом п'яти
робочих днів з дня, що настає за днем
закінчення установленого для
проведення перевірки строку (для
платників податків, які мають філії
та/або перебувають на консолідованій
сплаті, - протягом 10 робочих днів).

У разі відмови платника податків або
його законних представників від
підписання акта (довідки) посадовими
особами контролюючого органу
складається відповідний акт, що
засвідчує факт такої відмови. Один
примірник акта або довідки про
результати виїзної планової чи
позапланової документальної перевірки
у день його підписання або відмови від
підписання вручається або
надсилається платнику податків чи його
законному представнику.

Відмова платника податків або його
законних представників від підписання
акта перевірки або отримання його
примірника не звільняє платника
податків від обов'язку сплатити
визначені контролюючим органом за
результатами перевірки грошові
зобов'язання.

У разі відмови платника податків або
його законних представників від
отримання примірника акта або довідки
про результати перевірки або
неможливості його вручення та
підписання у зв'язку з відсутністю
платника податків або його законних
представників за місцезнаходженням
такий акт або довідка надсилається
платнику податків у порядку,
визначеному статтею 58 цього Кодексу
для надсилання (вручення) податкових
повідомлень-рішень. У зазначених у
цьому абзаці випадках контролюючим
органом складається відповідний акт.

У відповідності до п. 86.7 ст. 86 ПК України
у разі незгоди платника податків або
його законних представників з
висновками перевірки чи фактами і
даними, викладеними в акті (довідці)
перевірки, вони мають право подати свої
заперечення до контролюючого органу за
основним місцем обліку такого платника
податків протягом п'яти робочих днів з
дня отримання акта (довідки). Такі
заперечення розглядаються
контролюючим органом протягом п'яти
робочих днів, що настають за днем їх
отримання (днем завершення перевірки,
проведеної у зв'язку з необхідністю
з'ясування обставин, що не були
досліджені під час перевірки та
зазначені у зауваженнях), та платнику
податків надсилається відповідь у
порядку, визначеному статтею 58 цього
Кодексу для надсилання (вручення)
податкових повідомлень-рішень. Платник
податку (його уповноважена особа та/або
представник) має право брати участь у
розгляді заперечень, про що такий
платник податку зазначає у
запереченнях.

У разі якщо платник податку виявив
бажання взяти участь у розгляді його
заперечень до акта перевірки,
контролюючий орган зобов'язаний
повідомити такого платника податків
про місце і час проведення такого
розгляду. Таке повідомлення
надсилається платнику податків не
пізніше наступного робочого дня з дня
отримання від нього заперечень, але не
пізніше ніж за два робочих дні до дня їх
розгляду.

Участь керівника відповідного
контролюючого органу (або
уповноваженого ним представника) у
розгляді заперечень платника податків
до акта перевірки є обов'язковою. Такі
заперечення є невід'ємною частиною
акта (довідки) перевірки.

Рішення про визначення грошових
зобов'язань приймається керівником
контролюючого органу (або його
заступником) з урахуванням результатів
розгляду заперечень платника податків
(у разі їх наявності). Платник податків
або його законний представник може
бути присутнім під час прийняття
такого рішення.

Згідно з п. 86.8 ст. 86 ПК України податкове
повідомлення-рішення приймається
керівником контролюючого органу (його
заступником) протягом десяти робочих
днів з дня, наступного за днем вручення
платнику податків акта перевірки у
порядку, передбаченому статтею 58 цього
Кодексу, для надсилання (вручення)
податкових повідомлень-рішень (за
результатами фактичної перевірки - з
дня реєстрації (надходження) акта такої
перевірки до контролюючого органу за
основним місцем обліку платника
податків), а за наявності заперечень
посадових осіб платника податків до
акта перевірки приймається з
урахуванням висновку про результати
розгляду заперечень до акта перевірки -
протягом трьох робочих днів, наступних
за днем розгляду заперечень і надання
(надсилання) письмової відповіді
платнику податків.

Водночас дії по проведенню перевірки,
дії щодо формування висновків акту
перевірки та безпосередньо дії по
складанню акту перевірки є
функціональними обов'язками
контролюючого органу, які самі по собі
не створюють для позивача будь-яких
негативних наслідків та не покладають
на позивача податкових обов'язків. Дії
відповідача в зв'язку із визначенням
висновків в акті перевірки та дії по
складанню акту не порушують та не
можуть порушувати прав позивача,
оскільки лише рішення, прийняте за
результатами перевірки створює для
платника податків правові наслідки у
вигляді, зокрема, виникнення обов'язку
сплатити певну суму податків.

Крім того, рішення, дії або
бездіяльність повинні бути такими, які
породжують, змінюють або припиняють
права та обов'язки у сфері
публічно-правових відносин.

Оскільки наслідком розв'язання
публічно-правового спору по суті має
бути захист порушеного суб'єктивного
права позивача, то у разі незгоди з
діями чи рішенням контролюючого
органу, вимога про визнання
протиправними дій відповідача, в тому
числі дій контролюючого органу щодо
проведення перевірки/звірки, складанню
акту перевірки/звірки, не буде мати
своїм правовим наслідком захист прав
позивача, адже таке право підлягає
захисту, зокрема, шляхом пред'явлення
позову про скасування рішення
контролюючого органу, яким визначено
суму податкових зобов'язань чи
штрафних (фінансових) санкцій.

При цьому, висновки, викладені в акті
перевірки, який не є рішенням суб'єкта
владних повноважень, а також обставини,
які покладені в основу висновків акту,
оцінюються судом нарівні з іншими
доказами під час розгляду справи при
оскарженні відповідного податкового
повідомлення-рішення.

Суд звертає увагу на той факт, що
зменшення (збільшення) грошового
зобов'язання платнику податків може
бути здійснено лише шляхом винесення
відповідного податкового
повідомлення-рішення згідно з ст. 58 ПК
України, а не шляхом складання акту за
наслідками проведеної перевірки. При
цьому, позивачем не оскаржуються дії
(бездіяльність) контролюючого органу
щодо невинесення таких податкових
повідомлень-рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Водночас, в п. 8 ч. 1 ст. 3 КАС України
зазначено, що позивач - це особа, на
захист прав, свобод та інтересів якої
подано адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява
до адміністративного суду.

Отже, до адміністративних судів можуть
бути оскаржені рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин,
вчинених ним при здійсненні владних
управлінських функцій на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень,
якщо позивач вважає, що цими рішеннями,
діями чи бездіяльністю його права чи
свободи порушуються, створено або
створюють перешкоди для реалізації або
мають місце інші ущемлення прав чи
свобод.

При цьому, задоволеними можуть бути
лише ті вимоги, які відновлюють
охоронювані законом права, свободи та
інтереси позивача.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що вимоги
позивача стосовно визнання
протиправними дій щодо складання акту
від 18.08.2014 р. № 393/2б-57-22-04-10/25269803 «Про
результати документальної
позапланової виїзної перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЕЛСІ А», код за
з питань дотримання вимог
податкового законодавства по податку
на додану вартість по взаємовідносинах
з контрагентами за період з 01.03.2014 р. по
31.03.2014 р.» задоволеними бути не можуть,
оскільки не мають своїм наслідком
відновлення прав та інтересів позивача
за захистом яких він звернувся до суду.

Разом з тим, колегія суддів не може
погодить із висновками суду першої
інстанції за наслідками розгляду
вимоги позивача щодо зобов'язання
відповідача вилучити з інформаційних
баз даних «Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України»,
«Податковий блок», «Аудит» інформацію,
внесену на підставі акту від 18.08.2014 р. №
393/2б-57-22-04-10/25269803 «Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЕЛСІ А», код за
з питань дотримання вимог
податкового законодавства по податку
на додану вартість по взаємовідносинах
з контрагентами за період з 01.03.2014 р. по
31.03.2014 р.», з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справа, за
результатами складання акта
позапланової перевірки, податковим
органом відкориговано податкові
зобов'язання та податковий кредит, які
задекларовані підприємством під час
здійснення фінансово-господарських
операцій з контрагентами за період з
01.03.2014 року по 31.03.2014 року. Вказана
обставина податковим органом не
заперечується.

Підпунктом 62.1.3 пункту 6.2.1 статті 62
Податкового кодексу України
передбачено, що податковий контроль
здійснюється шляхом: перевірок та
звірок відповідно до вимог цього
Кодексу, а також перевірок щодо
дотримання законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, у порядку,
встановленому законами України, що
регулюють відповідну сферу
правовідносин.

Відповідно до статті 74 Податкового
кодексу України податкова інформація,
зібрана відповідно до цього Кодексу,
може зберігатися та опрацьовуватися в
інформаційних базах органів державної
податкової служби або безпосередньо
посадовими (службовими) особами
органів державної податкової служби.
Перелік інформаційних баз, а також
форми і методи опрацювання інформації
визначаються центральним органом
державної податкової служби.

Зібрана податкова інформація та
результати її опрацювання
використовуються для виконання
покладених на органи державної
податкової служби функцій та завдань.

За правилами пункту 86.1 статті 86
названого Кодексу результати
перевірок (крім камеральних)
оформлюються у формі акта або довідки,
які підписуються посадовими особами
органу державної податкової служби та
платниками податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка.

Згідно з пунктом 58.1 статті 58 та пунктом
86.8 статті 86 Податкового кодексу
України на підставі акта перевірки
податковим органом приймається
податкове повідомлення-рішення.

Водночас з метою поліпшення
адміністрування податків, повноти
декларування податкових зобов'язань в
умовах впровадження спеціального
програмного забезпечення для
удосконалення діючих процедур
проведення камеральних перевірок, що
покращить якість матеріалів перевірок
та сприятиме зменшенню термінів їх
проведення, були запроваджені в
органах Міністерства доходів і зборів
України Методичні рекомендації щодо
організації та проведення камеральних
перевірок податкової звітності
платників податків, крім перевірок
податкової декларації про майновий
стан і доходи та податкової декларації
платника єдиного податку - фізичної
особи - підприємця, затверджені наказом
Міністерства доходів і зборів України
№165 від 14.06.2013 року (надалі - Методичні
рекомендації №165).

В п.1.3 Методичних рекомендацій №165
визначено, що під час реалізації
Методичних рекомендацій
використовуються такі програмні
продукти: підсистеми інформаційної
системи «Податковий блок» -
«Реєстрація ПП», «Обробка податкової
звітності та платежів», «Податковий
аудит», «Аналітична система», «Облік
платежів»; єдиний реєстр податкових
накладних; АРМ «Митниця»; підсистема
«Реєстрація та облік РРО та книг обліку
розрахункових операцій АІС «Реєстри
платників податків».

Згідно з пунктом 2.21 Методичних
рекомендацій щодо організації та
проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок,
затверджених наказом Державної
податкової адміністрації України від
22.04.2011 № 236, підсумки перевірок за
результатами автоматизованого
співставлення податкової звітності з
ПДВ на центральному рівні
відображаються в додатку до Акта
перевірки (камеральної, документальної
невиїзної, планової, позапланової
перевірки) або довідки у розрізі
періодів та операцій з одним
контрагентом та фіксуються в АС "Аудит".
По мірі підписання актів перевірки та
узгодження податкових зобов'язань,
визначених податковим
повідомленням-рішенням, прийнятим за
результатами таких перевірок,
уточнюються результати
автоматизованого співставлення на
центральному рівні податкової
звітності з ПДВ за поданням підрозділу,
яким завершено процедуру такого
узгодження та яким прийнято таке
повідомлення-рішення.

З наведеного вбачається, що дані усіх
актів перевірок (камеральних,
документальних невиїзних, планових,
позапланових) або довідок без
виключень, що здійснювались посадовими
особами податкового органу, підлягають
фіксації в інформаційній аналітичній
системі АС "Аудит" незалежно від їх
змісту. Зміст інформації, що міститься
в актах або довідках, коригується по
мірі підписання актів перевірки та
узгодження податкових зобов'язань.
Інформація, унесена до інформаційних
систем державної податкової служби, не
визначає змісту прав та обов'язків
платників податків, є службовою
інформацією, яка використовується в
інформаційно-аналітичних цілях з метою
здійснення податкового контролю.

Відповідно до Методичних рекомендацій
щодо централізованого приймання та
комп'ютерної обробки податкової
звітності платників податків в ОДПС
України, затверджених наказом
Державної податкової адміністрації
України від 31.12.2008 № 827, за відсутності
зауважень до оформлення податкової
звітності вона реєструється і
вважається прийнятою. Обробка та
занесення інформації до електронних
баз виконується підрозділом ведення та
захисту податкової звітності, у разі
відсутності зазначеного підрозділу -
підрозділами, на які покладено цю
функцію. За відповідність інформації у
базах податкової звітності даним
податкових документів, наданих
платником податків, несуть
відповідальність підрозділи ведення
та захисту податкової звітності.

Податковим кодексом України
передбачено лише два способи
визначення податкових зобов'язань
платника податків: самим платником
податків шляхом подання податкової
декларації (податкового розрахунку)
або податковим органом шляхом
прийняття податкового
повідомлення-рішення. Висновок щодо
правильності (або недостовірності)
задекларованих платником даних
податкового обліку як підстави для
внесення змін до вказаної бази даних
може бути зроблений податковим органом
після визначення платникові
податкових зобов'язань та їх
узгодження у встановленому порядку.
Наведене також виключає можливість
застосування до платника негативних
правових наслідків (зокрема, у вигляді
вилучення з електронної бази даних
задекларованих ним показників) до
моменту нарахування платникові
податкового зобов'язання в порядку
статті 54 Податкового кодексу України
та його узгодження. Такі висновки
узгоджуються із висновками Вищого
адміністративного суду України
викладеними в постанова від 14.05.2014 року
К/800/17701/13 від 05.06.2014 року К/800/7581/14.

Враховуючи викладене, внесення змін
податковим органом до інформаційних
баз даних щодо позивача на підставі
акта про неможливість проведення
зустрічної звірки чи іншого акта
перевірки, без прийняття податкового
повідомлення-рішення і без зміни цих
показників цим підприємством
самостійно шляхом подання декларацій
(розрахунків) порушує права та інтереси
останнього.

Як встановлено судом першої інстанції
та не заперечується відповідачем під
час розгляду справи в апеляційному
порідку, інформація яка викладена в
18.08.2014 р. № 393/2б-57-22-04-10/25269803 була внесена
до інформаційних систем відповідача.

Відтак, колегія суддів апеляційної
інстанції вважає, що дії податкового
органу по внесенню змін в АІС
"Співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів" та АІС "Аудит"
задекларованих платником податків
показників податкових зобов'язань та
податкового кредиту є протиправними,
оскільки відображення таких
відомостей з урахуванням того, що такі
відомості повинні співпадати з
показниками у податковій декларації
платника податку спричиняє реальні
зміни майнового стану такого платника,
а належним способом захисту прав та
інтересів платника податків повинно
бути відновлення в цій базі таких
показників податкових зобов'язань та
податкового кредиту, які задекларував
платник податків, шляхом вилучення
вказаної інформації із зазначених баз.

За таких обставин, суд першої інстанції
помилково дійшов висновку про
необхідність відмовити у задоволенні
позовної вимоги позивача щодо
зобов'язання відповідача вилучити з
інформаційних баз даних «Система
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України», «Податковий блок»,
«Аудит» інформацію, внесену на
підставі акту від 18.08.2014 р. №
393/2б-57-22-04-10/25269803 «Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЕЛСІ А», код за
з питань дотримання вимог
податкового законодавства по податку
на додану вартість по взаємовідносинах
з контрагентами за період з 01.03.2014 р. по
31.03.2014 р.». Отже колегія суддів вважає,
що вимоги позивача в цій частині є
правомірними та підлягають
задоволенню.

Враховуючи висновок суду апеляційної
інстанції щодо необхідності
зобов'язати відповідача вилучити з
інформаційних баз даних «Система
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України», «Податковий блок»,
«Аудит» інформацію, внесену на
підставі акту від 18.08.2014 р. №
393/2б-57-22-04-10/25269803, то є очевидною
безпідставність задоволення вимоги
позивача про заборону ДПІ у
Святошинському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві використовувати факти,
викладені в акті від 18.08.2014 р. №
393/2б-57-22-04-10/25269803 «Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЕЛСІ А», код за
з питань дотримання вимог
податкового законодавства по податку
на додану вартість по взаємовідносинах
з контрагентами за період з 01.03.2014 р. по
31.03.2014 р.», в якості доказової
інформації при виявленні порушень
вимог законодавства під час проведення
податкових перевірок ТОВ «ЕЛСІ А» та
його контрагентів.

Крім того, вказана вимога не може бути
задоволена із підстав того, що вона
заявлена на майбутнє.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Виходячи з аналізу зазначеної норми
вбачається, що звернення юридичних
осіб до адміністративного суду за
захистом своїх прав та інтересів
можливе за умови коли вже мають місце
порушені права та інтереси таких осіб.

Відтак висновки суду першої інстанції
щодо відмови у задоволенні позовних
вимог в повному обсязі є помилковими,
тоді як доводи апеляційної скарги ТОВ
«Елсі А» частково знайшли свого
підтвердження під час розгляду справи
в суді апеляційної інстанції.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було не в повному обсязі
встановлено фактичні обставини справи,
застосовано норми матеріального та
процесуального права з певними
помилками, що призвело до ухвалення
частково неправомірного рішення. У
зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Елсі-А» -
задовольнити частково, постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 15 жовтня 2014 року - скасувати
та прийняти нову, про задоволення
позовних вимог частково.

Керуючись ст. ст. 71, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Елсі-А» -
задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 15 жовтня 2014 року -
скасувати та прийняти нову, якою
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Елсі-А»
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві щодо проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «Елсі-А» () з питань дотримання вимог
податкового законодавства по податку
на додану вартість по взаємовідносинах
з контрагентами за період з 01.03.2014 року
по 31.03.2014 року.

Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Святошинському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві вилучити з інформаційних баз
даних «Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України»,
«Податковий блок», «Аудит» інформацію,
внесену на підставі акту від 18.08.2014 р. №
393/2б-57-22-04-10/25269803 «Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «Елсі-А», код за
з питань дотримання вимог
податкового законодавства по податку
на додану вартість по взаємовідносинах
з контрагентами за період з 01.03.2014 року
по 31.03.2014 року».

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
її складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
О.Є. Пилипенко

Судді:
Я.Б. Глущенко

О.М. Романчук

Дата виготовлення та підписання
повного тексту рішення - 16.12.2014 року.

Головуючий суддя

Пилипенко О.Є.

Судді:

Глущенко Я.Б.

Романчук О.М