Справа № 372/5084/14
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 372/5084/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 грудня 2014 року

м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Василенка Я.М.,

суддів
Бабенка К.А., Шурка О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Обухівського районного суду Київської
області від 04.11.2014 у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Обухові та Обухівському районі
Київської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої
інстанції з позовом, в якому просив:
визнати незаконними дії управління
Пенсійного фонду України в місті
Обухові та Обухівському районі
Київської області щодо застосування
ним під час призначення/перерахунку
пенсій ОСОБА_2, за період, починаючи з
01.01.2004 і до моменту винесення рішення у
цій справі, положень Бюджетних законів,
а також підзаконних
нормативно-правових актів, якими у
порушення та розріз встановлених
Конституцією і Законами України вимог
і норм, визначено розміри пенсій для
осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, до того, ще
й значно менші, ніж передбачені статтею
51 Закону № 796 для відповідної категорії
громадян; визнати протиправною
бездіяльність управління Пенсійного
фонду України в місті Обухові та
Обухівському районі Київської області
щодо призначення, перерахунку та
виплати ним ОСОБА_2 недоотриманих сум
додаткової пенсії, передбаченої
статтями 49, 51 Закону № 796, за період,
починаючи з 01.01.2004 і до моменту
винесення рішення у цій справі;
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в місті Обухові та
Обухівському районі Київської області
зробити призначення, перерахунок та
виплату додаткової пенсії ОСОБА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 у
розмірі 30 процентів мінімальної пенсії
за віком, за період, починаючи з 01.01.2004 і
до моменту винесення рішення у цій
справі; стягнуги з управління
Пенсійного фонду України в місті
Обухові та Обухівському районі
Київської області у порядку негайного
виконання, передбаченого статтею 256 КАС
України, на користь ОСОБА_2, боргову
суму за пенсійними виплатами, що
виникла за весь період невиконання
вимог Законів України щодо призначення
та перерахунку пенсії позивача,
передбаченої статтею 51 Закону № 796.

Ухвалою Обухівського районного суду
Київської області від 15.10.2014 позов
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в м. Обухові та Обухівському
районі Київської області про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити дії в частині позовних вимог за
період з 01.01.2004 по 23.03.2014 залишено без
розгляду.

Постановою Обухівського районного
суду Київської області від 04.11.2014 у
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою позивач
звернувся із апеляційною скаргою, в
якій просить скасувати оскаржувану
постанову, як таку, що постановлена із
порушенням норм матеріального і
процесуального права, та ухвалити нову
постанову, якою позовні вимоги
задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
місті Обухові та Обухівському районі
Київської області, є учасником
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та
відноситься до осіб, постраждалих
внаслідок аварії на ЧАЕС 2 категорії.

ОСОБА_2 звернувся до управління
Пенсійного фонду України в м. Обухові
та Обухівському районі Київської
області із заявою, в якій просив: надати
інформацію про те, з якого часу заявник
знаходиться на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в м. Обухові
та Обухівському районі Київської
області та отримує додаткову пенсію
передбачену статтями 49, 51 Закону № 796,
щодо управлінь Пенсійного фонду, в яких
заявник перебував на пенсійному
обліку, період перебування на такому
обліку, на підставі яких саме
законодавчих актів отримував пенсії,
які їх види, а також деталізовану
довідку щодо розмірів та отриманих сум
пенсійних виплат за кожним видом
пенсії для відповідної категорії
громадян; надати розгорнуту довідку
про розміри нарахованих, перерахованих
та виплачених заявнику, починаючи з
01.01.2004 і до моменту подачі цієї заяви,
сум додаткової пенсії, передбаченої
статтями 49, 51 Закону № 796; надати
письмове роз'яснення щодо порядку
нарахування та перерахунку за вказаний
період вищезазначених пенсій заявника;
у разі, якщо заявнику нараховувалися та
виплачувалися додаткова пенсія,
передбачена статтею 49 Закону № 796, у
менших розмірах, ніж це встановлено
статтею 51 Закону № 796 для відповідної
категорії громадян, провести
нарахування та перерахунок цієї пенсії
відповідно, на підставі, у порядку та
розмірах, встановлених Законом № 796 у
редакції діючих Законів від 19.12.1991№
2001-XII, від 06.06.1996 № 230/96-ВР, від 05.10.2006 № 231,
та пов'язаних із ним Законами, і
виплатити заявнику недоотриману ним
різницю грошових коштів пенсійного
забезпечення за період з 01.01.2004 і до
часу розгляду цієї заяви; у подальшому,
у разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
проводити перерахунок розмірів
додаткової пенсії заявника, що
встановлена статтею 51 Закону № 796; у
разі відмови у проведенні нарахування,
перерахунку та виплати заявнику
недоотриманої різниці пенсійного
забезпечення, надати обгрунтовану
письмову відповідь з посиланням на
відповідні законодавчі акти України
щодо підстав відмови; у разі, якщо при
обчисленні розмірів пенсій заявника
замість Закону № 796 застосовувались
будь-які інші правові акти України,
надати роз'яснення щодо причин їх
застосування при вирішенні питань,
пов'язаних із соціальними гарантіями
громадян відповідної категорії, а
також надати роз'яснення щодо причин
ігнорування та незастосування діючих,
не скасованих і не змінених
законодавцем у встановленому Законом
порядку, норм Закону № 796, зокрема, його
статей 49, 51, 67 у редакції Законів від
19.12.1991№ 2001-XII, від 06.06.1996 № 230/96-ВР, від
05.10.2006 № 231.

Листом управління Пенсійного фонду
України в місті Обухові та
Обухівському районі Київської області
від 23.09.2014 відмовило в перерахунку та
виплаті пенсії, посилаючись на те, що
законні підстави для перерахунку
розміру пенсії позивача відсутні,
оскільки розмір додаткової пенсії з
01.01.2012 визначено постановою Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011№ 1210,

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що управлінням Пенсійного
фонду України в місті Обухові та
Обухівському районі Київської області
правомірно призначена та виплачується
додаткова пенсія, в порядку та
розмірах, передбачених постановою КМ
України, а тому підстави для
задоволення позову відсутні.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що
щомісячна додаткова пенсія,
відповідачем була нарахована і
виплачена у меншому розмірі на
підставі постанов КМ України
неправомірно, тобто з обмеженням прав
позивача, порівняно з правами,
встановленими положеннями ст. 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждати
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів не погоджується з
рішенням суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
особам, віднесеним до категорії 2
призначається в розмірі 30 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до п. 17 ч. 1 с. 87 Бюджетного
кодексу України до видатків, що
здійснюються з Державного бюджету
України (з урахуванням особливостей,
визначених пунктом 5 частини другої
статті 67-1 цього Кодексу), належать
видатки на державні програми з
ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи, охорони навколишнього
природного середовища та ядерної
безпеки, запобігання виникненню та
ліквідації надзвичайних ситуацій та
наслідків стихійного лиха.

Відповідно до абз. 8 п. 4 мотивувальної
частини рішення Конституційного Суду
України від 25.01.2012 № 3-рп/2012
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, якими регулюються
бюджетні відносини, зокрема питання
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України, є
складовою бюджетного законодавства
відповідно до пункту 5 частини першої
статті 4 Бюджетного кодексу України.
Отже, суди загальної юрисдикції
України під час вирішення справ щодо
соціального захисту прав громадян
повинні застосовувати
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, прийняті на
підставі і на виконання Бюджетного
кодексу України, інших законів України,
в тому числі закону про Державний
бюджет України на відповідний рік.

Статтею 63 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок коштів державного бюджету,
коштів, які враховуються при
визначенні міжбюджетних трансфертів,
та інших джерел, не заборонених
законодавством.

Починаючи з 01.01.2014 Закон України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік» не
містить жодної норми, яка б обмежувала
у 2014 році пряме застосування Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждати
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
зокрема, ст. 51 вказаного Закону, яким
визначено додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, щодо якої
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою.

Однак, колегія суддів звертає увагу, що
Законом України «Про державний бюджет
України на 2014 рік» від 16.01.2014, в редакції
від 03.08.2014 № 1622-18, встановлено, що норми
і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48,
50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

Колегія суддів зазначає, що вказана
норма діє з 16.08.2014, а тому з 16.08.2014
розміри пенсій передбачених ст. 51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» обмежуються вимогами
Закону України «Про державний бюджет
України на 2014 рік» від 16.01.2014 в редакції
Закону України від 03.08.2014 № 1622-18.

Тиким чином, виходячи з пріоритетності
законів над підзаконними актами, а
також відсутність будьяких обмежень
прямого застосування норм Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в період до 16.08.2014, колегія суддів
вважає, що при визначенні розміру
пенсій позивачу з 24.03.2014 по 15.08.2014
застосуванню підлягають норми ст. 51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а не постанова Кабінету
Міністрів України «Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» № 1210, а
тому колегія суддів приходить до
висновку про обґрунтованість позовних
вимог за період з 24.03.2014 по 15.08.2014 та
вважає, що дані позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Апелянт надав до суду докази, що
спростовують правомірність рішення
суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202
КАС України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції вирішив її скасувати та
ухвалити нове рішення, оскільки судом
першої інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Керуючись ст.ст. 122, 183-2, 197, 198, 202, 205, 207, 254
КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Обухівського районного суду
Київської області від 04.11.2014 скасувати
та ухвалити нову постанову, якою позов
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в м. Обухові та Обухівському
районі Київської області про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити дії задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного
фонду України в м. Обухові та
Обухівському районі Київської області
щодо відмови ОСОБА_2 в проведені
перерахунку та виплаті пенсії в
розмірах, передбачених ст. 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
неправомірними за період з 24.03.2014 по
15.08.2014.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Обухові та
Обухівському районі Київської області
здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_2 пенсії, відповідно до ст. 51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 24.03.2014 по 15.08.2014,
з урахуванням проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Василенко Я.М.

Судді:
Бабенко К.А..

Шурко О.І.

Головуючий суддя

Василенко Я.М.

Судді:

Бабенко К.А

Шурко О.І.