Справа № 825/3582/14
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 грудня 2014 року
Чернігів Справа №
825/3582/14

Суддя Чернігівського окружного
адміністративного суду Скалозуб Ю.О.,
за участі секретаря Сугакової Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу

за позовом дочірнього
підприємства "171 Чернігівський
ремонтний завод"

до Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області

про визнання
протиправними та скасування
податкового повідомлення - рішення

за участю

представників сторін:

від позивача Прохоренка О.Г.,
довіреність від 22.09.2014 № 328,

Назаренко В.С.,
довіреність від 16.12.2014 № 216

від відповідача Паншиної І.В.,
довіреність від 15.08.2014 № 8122/9/25-26/10-00-10,

В С Т А Н О В И В:

До Чернігівського окружного
адміністративного суду 11.11.2014 надійшов
адміністративний позов дочірнього
підприємства "171 Чернігівський
ремонтний завод" (далі - ДП "171 ЧРЗ") до
Державної податкової інспекції у м.
Чернігові ГУ Міндоходів у
Чернігівській області (далі - ДПІ у м.
Чернігові), в якому позивач просить
скасувати податкове
повідомлення-рішення - ДПІ у м.
Чернігові від 03.11.2014 № форми "Р".

Свої позовні вимоги мотивує тим, що
вважає спірне податкове
повідомлення-рішення безпідставним,
оскільки висновки контролюючого
органу щодо неправомірного формування
позивачем податкового кредиту у лютому
2014 року базуються виключно на акті
перевірки контрагента від 05.06.2014 № 1376
/22/37632615.

При цьому, за наявності всіх необхідних
первинних документів щодо
фінансово-господарських
взаємовідносин позивача з його
контрагентом та податкових накладних
оформлених у повній відповідності з
чинним законодавством, позивач вважає,
що мав повне право на віднесення
відповідних сум ПДВ до складу
податкового кредиту, при цьому, звернув
увагу, що наявність вказаних
документів, підтверджується в акті
перевірки на підставі якого і винесене
оскаржуване податкове-повідомлення
рішення.

Враховуючи зазначене, позивач вважає,
що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення - необґрунтоване
та прийняте з порушенням вимог чинного
законодавства, а тому, підлягає
скасуванню.

Представники позивача в судовому
засіданні підтримали позовні вимоги,
посилаючись на обставини, зазначені у
позові з наданням додаткових пояснень.

Представник відповідача проти позову
заперечила та просила у його
задоволенні відмовити, пояснивши, що
спірне податкове повідомлення-рішення
відповідає вимогам чинного
законодавства. Надавши заперечення
проти позову представник відповідача
наголосила на тому, що відповідно до
акта перевірки контрагента позивача
від 05.06.2014 № 1376/22/37632615 встановлено, що
фінансово-господарська діяльність
останнього здійснюється поза межами
правового поля, без наміру створення
правових наслідків, які обумовлювались
укладеними правочинами, а тому
отримані ДП "171 ЧРЗ" документи від
контрагента, не можуть мати податкових
наслідків, у зв'язку з чим позивачем
неправомірно сформований податковий
кредит.

Розглянувши подані позивачем та
відповідачем документи і матеріали,
заслухавши пояснення сторін,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ДП
"171 ЧРЗ" є юридичною особою,
зареєстроване 30.04.2013 Виконавчим
комітетом Чернігівської міської ради,
включене до ЄДРПОУ, як платник податків
перебуває на обліку в ДПІ у м. Чернігові
та зареєстрований платником ПДВ.

Судом встановлено, що на підставі
направлення від 02.10.2014 № 2857 головним
державним ревізор-інспектором відділу
перевірок з окремих питань управління
податкового аудиту ДПІ у м. Чернігові
Коновал Тамарою Олексіївною на
підставі вимог пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп.
78.1.1, 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 та ст. 82 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI
(далі - Податковий кодекс) та відповідно
до наказу керівника ДПІ у м. Чернігові
від 02.10.2014 року № 2825 проведена
документальна позапланова виїзна
перевірка ДП "171 ЧРЗ" () з
питань достовірності, повноти
нарахування податку на додану вартість
по податковій декларації з податку на
додану вартість за лютий 2014 року у
складі податкового кредиту операцій з
ТОВ "171 ЧРЗ" (), відповідно
до затвердженого плану перевірки.

06.10.2014 пред'явлено направлення від
02.10.2014 року № 2857 та вручено копію наказу
від 02.10.2014 № 2825 під розписку директору
Матвійцю Олександру Миколайовичу.

02 жовтня та 03 жовтня 2014 року було
складено акти відсутності посадових
осіб № 951/22 та № 961/22 відповідно.

Перевірку проведено з відома та в
присутності директора ДП "171 ЧРЗ"
Матвійця Олександра Миколайовича.

В журналі реєстрації перевірок
зроблено запис від 06.10.2014 № 2.

Перевірка проводилась з 06.10.2014 по 08.10.2014,
про що складено акт від 15.10.2014 №
2352/22/38709348 (а.с. 32-38).

В ході проведення перевірки ДПІ у м.
Чернігові встановлено порушення п. 198.1,
п. 198.2, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України від 02.12.2010р. №2755 VI зі змінами та
доповненнями, в результаті чого ДП "171
ЧРЗ" занижено суму податку на додану
вартість, яка підлягає нарахуванню та
сплаті в бюджет на загальну суму 136167
грн. у т.ч.: за лютий 2014 на суму ПДВ 136167
грн.

Перевіркою правильності визначення
податкового кредиту ДП "171 ЧРЗ" за лютий
2014 року у складі господарських
операцій з ТОВ "171 ЧРЗ", ДПІ у м.
Чернігові встановлено, що за вказаний
період позивачем було задекларовано
податкового кредиту на суму 1366167,00 грн.

При цьому, контролюючий орган зазначає,
що ДПІ у м. було направлено лист-запит
ДП "171 ЧРЗ" від 03.09.2014 № 10715/10/25-26-22-03-09 щодо
надання пояснень та належним чином
завірених копій документів, що
підтверджують господарсько-правові
взаємовідносини з ТОВ "171 ЧРЗ" () за лютий 2014 року. Листом
від 23.09.2014 ( вх.17848/10 від 23.09.2014) було
надано відповідь, якою відмовлено у
наданні пояснень та їх документального
підтвердження.

Як зазначає податковий орган, що вже
під час проведення перевірки
посадовими особами ДП "171 ЧРЗ" частково
було надано оригінали документів щодо
взаємовідносин з ТОВ "171 ЧРЗ" () за лютий 2014 року, а саме: договори,
видаткові накладні, рахунки-фактури,
податкові накладні, оборотно-сальдова
відомість, платіжні доручення, штатний
розпис, наказ на призначення директора,
договір оренди приміщення.

Посадовими особами ТОВ "171 ЧРЗ" не
надано оригінали наступних документів:
довіреності на отримання товару,
складські документи.

Транспортування від ТОВ "171 ЧРЗ" на ДП "171
ЧРЗ" не здійснювалось в зв'язку з тим, що
підприємства знаходяться за однією
податковою адресою та фактично товар
не переміщувався.

Станом на 02.10.2014 існують розбіжності по
податковому кредиту між ДП "171 ЧРЗ" та
ТОВ "171 ЧРЗ" (код за ) за лютий
2014 в сумі ПДВ 136166,67 грн.

ДПІ у м. Чернігові проведена
документальна позапланова виїзна
перевірка ТОВ "171 ЧРЗ" (код за ) з питань достовірності, повноти
нарахування ПДВ за лютий 2014 року.

За результатами перевірки складено акт
від 05.06.2014 № 1376 /22/37632615, згідно якого в
порушення п.п. 1.14.159 п. 14.1 ст. 14, п.п. 137.1 ст.
137, ст. 185, ст. 188 Податкового кодексу
України ТОВ "171 ЧРЗ" завищено суму
податкових зобов'язань у загальній
сумі 136167 грн., в т.ч. за лютий 2014 року в
сумі 136167 грн.

Перевіркою встановлено відсутність
будь-якої інформації про наявні
складські приміщення, наявність
автомобільного чи іншого транспорту, а
також устаткування, що необхідне для
здійснення фінансово-господарської
діяльності підприємства.

Фактично перевіркою встановлено
документування операцій по регістрах
бухгалтерського обліку, які стосуються
факту перерахування грошових коштів.
Зазначені операції не містять у суті
своїй розумних економічних або інших
причин (ділової мети) систематичного
продажу товарів. Такі причини можуть
бути наявними лише за умови, що платник
податку має намір одержати економічний
ефект у результаті підприємницької або
іншої економічної діяльності.

Наведені обставини, поряд з фактом
порушення законодавства в сфері
забезпечення відповідності
бухгалтерського обліку, сукупно з
іншими обставинами, підтверджують
свідчення про нікчемність укладеного
правочину.

Враховуючи вищезазначену інформацію
та з урахуванням порушень, викладених в
п. 3.2 перевіркою не підтверджено
реальність здійснення господарських
відносин ДП "171 ЧРЗ" із ТОВ "171 ЧРЗ".

Отже, на підставі встановленого, ДПІ у
м. Чернігові зазначає, що за вище
описаними операціями лише
оформлювались документи без
фактичного виконання операцій, чим
створювалась видимість (зовнішні
ознаки) реального здійснення операцій
та правомірності формування спірних
сум податкових вигод, наслідком чого є
надання необґрунтованої вигоди.
Складені за такими операціями первинні
документи та податкові накладні
внаслідок безтоварності операцій між
контрагентами є юридично дефектними і
не створюють правових наслідків для
цілей формування сум податкових вигод,
що, відповідно, зумовлює висновок про
наявність у ДП "171 ЧРЗ" підстав для
формування податкових вигід.

В ході перевірки встановлено, що
документи отримані ДП "171 ЧРЗ" та ТОВ "171
ЧРЗ" не відповідають вимогам чинного
законодавства в тому числі п. 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України.

Таким чином, в порушення п. 44.6 ст. 44, п.
198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України від 02.12.2010р. №2755 VI зі
змінами та доповненнями ДП "171 ЧРЗ"
завищено суму податкового кредиту з
податку на додану вартість на загальну
суму 136167,00 грн. у т.ч.: за лютий 2014р. на
суму ПДВ 136167,00 грн.

Дослідивши фактичні обставини
нарахування податкового зобов'язання,
судом враховано, що згідно пп. 16.1.4 п. 16.1
ст. 16 Податкового кодексу України,
платник податків зобов'язаний
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом
та законами з питань митної справи із
врахуванням визначення терміну
"податкове зобов'язання", вказаного в
пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Кодексу.

Так, платник податку зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну, що
має містити визначені 201.1 cт. 201
Податкового кодексу України вимоги.

В силу пп. 9.1.3 п. 9.1 ст. 9 Податкового
кодексу України податок на додану
вартість відноситься до
загальнодержавних податків та зборів,
та враховуючи, що податок на додану
вартість - непрямий податок, який
нараховується та сплачується
відповідно до норм розділу V цього
Кодексу (пп. 14.1.178 п. 14.1 ст. 14 Кодексу),
саме пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Кодексу
визначено, що податковий кредит - сума,
на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Відповідно, в даних правовідносинах
враховується п. 44.1 ст. 44 Кодексу, яким
встановлено, що для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Як встановлено вище, одним із видів
діяльності ДП "171 ЧРЗ" є технічне
обслуговування та ремонт
автотранспортних засобів.

Відповідно до ст. 3 Господарського
кодексу України під господарською
діяльністю у цьому Кодексі розуміється
діяльність суб'єктів господарювання у
сфері суспільного виробництва,
спрямована на виготовлення та
реалізацію продукції, виконання робіт
чи надання послуг вартісного
характеру, що мають цінову
визначеність.

Господарська діяльність здійснюється
у загальній економічній сфері, а тому
має суто економічні властивості, що
неможливо без вартісної оцінки і
взаємооцінки, еквівалентності обміну,
відповідних обчислень і розрахунків.
Тому така ознака результатів
господарської діяльності, як цінова
визначеність, наявна в абсолютній
більшості випадків, хоча в
некомерційній господарській
діяльності можливе безкоштовне
надання результатів останньої.

При перевірці податкової
правосуб'єктності учасників даної
господарської операції, судом
встановлено, що у відповідності до виду
діяльності, між ДП "171 ЧРЗ" (покупець) та
ТОВ "171 ЧРЗ" (продавець) у перевіряємий
період був укладений договір на
поставку запасних частин.

На момент укладання договору позивач
та його контрагент у відповідності до
вимог чинного законодавства були
зареєстровані в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців та як платники ПДВ,
установчі документи яких не були
визнані в судовому порядку недійсними
та був відсутній вирок суду щодо
можливих зловживань з боку його
посадових осіб.

ТОВ "171 ЧРЗ" було виписано специфікацію
від 10.01.2014 № 1 на отримання наступних
запасних частин: дожимаючий компресор
МК-120-120350, система охолодження, пульт
управління, газові балони, соленоїдні
вентилі і система пожежогасіння,
окузовка, система приводу компресора,
трубопроводи всього на суму 1029750,00 грн.

За видатковою накладною від 27.02.2014 № 1
позивачем фактично було отримано
дожимаючий компресор МК-120-120350, система
охолодження, пульт управління, газові
балони, соленоїдні вентилі і система
пожежогасіння, окузовка на загальну
суму 817000,00 грн. у т.ч. ПДВ 136166,67 грн.

Отримання товару відбувалось на
підставі довіреності від 11.06.2014 № 570
виданої Дементьєву A.B.

На виконання умов договору ТОВ "171 ЧРЗ"
була виписана на адресу ДП "171 ЧРЗ"
податкова накладна від 27.02.2014 № 2 на
загальну суму 817000,00 грн. у т.ч. ПДВ 136166,67
грн.

Оплата за придбаний товар
здійснювалась у безготівковій формі,
що підтверджується платіжними
дорученнями від 31.03.2014 № 16455, від 21.03.2014
№ 5106, від 20.03.2014 № 5222, від 20.03.2014 № 5221.

При цьому, слід зауважити, що
вищезазначені документи відображені в
акті перевірки від 15.10.2014 № 2352/22/38709348,
дійсність яких контролюючим органом
під сумнів не ставиться.

При цьому, при дослідженні
технологічних можливостей контрагента
позивача та самого ДП "171 ЧРЗ" для
здійснення даної господарської
операції, врахувавши всі докази у
справі в їх сукупності, суд прийшов до
висновку про реальність здійснення
даної операції, оскільки з товару
придбаного у ТОВ "171 ЧРЗ" у лютому 2014
року було зібрано Уніфіковану
газорозпорядну станцію УГЗС М.А.Р.-131 та
реалізовано ДАХК "АРТЕМ" ( ) у червні 2014 року, про що зазначає
податковий орган у акті перевірки від
15.10.2014 № 2352/22/38709348 (а.с. 32-38), а тому суд
визнає, що придбаний товар було
використано в господарській
діяльності ДП "171 ЧРЗ", що відповідає
вимогам ст. 1 Закону України від 16.07.99 N
996-XIV "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні",
відповідно до якої господарською
операцією є дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що дана господарська операція
спричинила реальні зміни майнового
стану ДП "171 ЧРЗ".

Крім того, оскільки в силу абзацу "а" п.
198.1 ст. 198 Податкового кодексу України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг, тому необхідно
врахувати п. 198.2 ст. 198 Кодексу, яким
встановлено дату виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту.

Також, суд зазначає п. 198.3 ст. 198 Кодексу
яким визначається податковий кредит
звітного періоду та п. 200.1 ст. 200 Кодексу
щодо визначення та розрахунку суми
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України, і враховує, що згідно п. 198.6 ст.
198 Кодексу не відноситься до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Сукупний аналіз вищезазначених норм
свідчить про те, що право на податковий
кредит виникає у платника податків
лише після одержання податкової
накладної, оскільки це єдиний документ
первинного бухгалтерського та
податкового обліку, що містить у собі
суму ПДВ, яку можливо відобразити в
податкових деклараціях з ПДВ - дана
обставина представником відповідача
не оспорювалась.

Крім того, необхідною умовою для
віднесення сплачених у ціні товарів
(послуг) сум податку на додану вартість
є факт придбання товарів та послуг із
метою їх використання в господарській
діяльності.

Таким чином, на підтвердження
вищезазначених норм чинного
законодавства та реальності вчинення
господарської операції, позивачем було
надано на перевірку контролюючому
органу всі необхідні первинні
документи, які останній не взяв до
уваги.

Враховуючи вказане, суд дійшов до
висновку, що суму податкового кредиту
позивач сформував правомірно,
оскільки, в судовому засіданні
встановлено, що сума ПДВ входить до
складу договірної суми, сплаченої
контрагенту ТОВ "171 ЧРЗ", при наявності
належно оформлених податкових
накладних, виписаних останнім на
адресу ДП "171 ЧРЗ"

Крім цього, суд звертає увагу, що єдиною
підставою ДПІ у м. Чернігові для
донарахування позивачу ПДВ став акт
документальної позапланової виїзної
перевірки від 05.06.2014 № 1376/22/37632615
складений щодо контрагента позивача, а
тому суд наголошує, що встановлене не
ґрунтується на нормах чинного
законодавства та є протиправним,
оскільки платник податків не може
нести відповідальності за порушення
його контрагентом податкового
законодавства.

З урахуванням дослідженої
господарської операції, суд прийшов до
висновку, що за належних доказів ДПІ у
м. Чернігові не мала підстав для
винесення оскаржуваного позивачем
податкового повідомлення-рішення.

Отже, дослідивши матеріали справи, суд
погоджується із обґрунтуваннями
позивача про те, що висновки ДПІ у м.
Чернігові, викладені в акті перевірки -
є безпідставними, оскільки згідно
первинних документів та даних
бухгалтерського обліку підприємства,
фінансово-господарська діяльність
відбувалась на законних підставах, що
підтверджує дії платника податку в
правовому полі. І тому виключення
вищевказаних сум зі складу податкового
кредиту, та відповідно визначення суми
податкового зобов'язання по податку на
додану вартість - є незаконними.

Суд також вважає, що ні Податковий
кодекс України, ні інші законодавчі
акти з питань оподаткування не
ставлять право позивача на податковий
кредит в залежність від дотримання
вимог податкового та іншого
законодавства іншими суб'єктами
господарювання.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх
сукупності, суд вважає, що обставини, на
які посилається відповідач як підставу
своїх правомірних дій, не знайшли свого
обґрунтування в ході судового розгляду
та не підтверджуються матеріалами
справи.

Приписами ч. 3 ст. 2 КАС України
встановлено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач,
як суб'єкт владних повноважень, не
довів правомірності прийнятого ним
податкового повідомлення-рішення від
03.11.2014 № та не надав доказів
порушення ДП "171 ЧРЗ" п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6
ст. 198 Податкового кодексу України від
02.12.2010р. №2755 VI зі змінами та
доповненнями, та не знайшов заниження
позивачем суми податку на додану
вартість, яка підлягає нарахуванню та
сплаті в бюджет на загальну суму 136167
грн. у т.ч.: за лютий 2014 на суму ПДВ 136167,00
грн.

Встановивши, на підставі досліджених
доказів та їх правової оцінки,
підтвердження відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами наданих контрагентом
позивачу, відображення таких операцій
в бухгалтерському обліку позивача та
надання для перевірки всіх необхідних
первинних документів, які відповідають
вимогам законодавства, суд вважає, що
ДПІ у м. Чернігові було неправомірно
винесено оскаржуване податкове
повідомлення - рішення та констатуючи
спірність формування відповідачем
податкового зобов'язання позивачу по
податку на додану вартість, згідно
вимог Податкового кодексу України,
враховуючи ст. 19 Конституції України та
ч. 1 ст. 11, ст.ст. 71, 72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд визнав, що податкове
повідомлення-рішення від 03.11.2014 №
- підлягає скасуванню, а позовні вимоги
ДП "171 ЧРЗ" - задоволенню.

Всі здійснені позивачем документально
підтверджені судові витрати по справі
згідно ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд присуджує з Державного бюджету
України.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 69-71, 94, 158-163, 167 КАС
України, Чернігівський окружний
адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати податкове повідомлення -
рішення Державної податкової
інспекції у м. Чернігові ГУ Міндоходів
у Чернігівській області № від
03.11.2014 року форма "Р ".

Стягнути з Державного бюджету України
на користь дочірнього підприємства "171
Чернігівський ремонтний завод" (код
38709348) 73,08 грн. (сімдесят три гривні 08
коп.) та 267,34 грн. (двісті шістдесят сім
гривень 34 коп.) судового збору
відповідно до задоволених вимог,
сплаченого квитанціями від 11.11.2014 та
від 20.11.2014 на р/р 4002 в ГУДКС України
у Чернігівській області, МФО 853592, код
38054398, отримувач платежу УК у м.
Чернігові /м. Чернігів/ 22030001.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167,186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії. Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
Ю.О.Скалозуб