Справа № 808/4703/14
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 грудня 2014 рокусправа № 808/4703/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Семененка Я.В.

суддів:
Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Запорізької митниці
Міндоходів

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 24 вересня
2014 року по справі № 808/4703/14 за позовом
публічного акціонерного товариства
«Запорізький автомобілебудівельний
завод» до Запорізької митниці
Міндоходів про визнання протиправними
і скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Запорізький автомобілебудівельний
завод» звернулося до суду з позовом, в
якому просило: визнати протиправним та
скасувати рішення про коригування
митної вартості товарів №112050000/2014/000201/2
від 05.06.2014 року.

В обґрунтуванні позову позивач
посилався на те, що ним надано всі
необхідні документи для визначення
митної вартості за ціною
зовнішньоекономічного контракту.
Надані для митного оформлення
документи є достатніми для
застосування основного методу
визначення митної вартості, а також
дозволяють обчислити та перевірити
митну вартість, заявлену декларантом.
Митниця, без достатніх для цього
підстав, при коригуванні митної
вартості товару, застосувала резервний
метод визначення митної вартості
товару.

Постановою Запорізького
окружного адміністративного суду від 24
вересня 2014 року адміністративний позов
задоволено, а саме визнано
протиправним та скасовано рішення про
коригування митної вартості товарів
№112050000/2014/000201/2 від 05.06.2014 року.

Постанова суду мотивована тим, що
відповідач під час розгляду справи не
надав жодних доказів на підтвердження
того, що позивач в декларації митної
вартості зазначив не всі складові
числового значення митної вартості,
неправильно здійснив розрахунок, вніс
до декларації недостовірні або неточні
відомості, або що надані митному органу
документи містили розбіжності, ознаки
підробки або не всі відомості, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості
задекларованих товарів. При цьому, суд
першої інстанції, проаналізувавши
подані позивачем документи, дійшов
висновку про безпідставність доводів
Митниці про наявність правових підстав
для коригування митної вартості
товару, оскільки надані позивачем
документи у повній мірі відображали
складові митної вартості товару та їх
числове значення. З цих підстав, суд
першої інстанції вказав на те, що
митний орган безпідставно визначив
митну вартість за резервним методом та
прийняв рішення про коригування митної
вартості товару.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, Запорізька митниця
Міндоходів подала апеляційну скаргу в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, неповне з'ясування обставин
справи, просила скасувати постанову
суду та прийняти нову про відмову у
задоволенні позову. Апеляційна скарга
обґрунтована тим, що позивачем до
митного оформлення надано документи на
підставі яких неможливо достовірно
стверджувати про правильність
визначення митної вартості товару,
Митниця не мала достатніх підстав для
здійснення митного оформлення товару
за митною вартістю заявленою
позивачем. У зв'язку із неможливістю
застосування основного методу
визначення митної вартості товарів
посадовою особою Запорізької митниці
було застосовано другорядний метод
визначення митної вартості товару -
резервний, що і стало підставою для
прийняття рішення про коригування
митної вартості товарів. При цьому,
заявник апеляційної скарги вказує на
те, що судом першої інстанції
безпідставно прийнято до уваги
документи, які не надавалися Митниці
під час митного оформлення товару, у
зв'язку з чим суд дійшов
необґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
самостійного визначення Митницею
митної вартості товару.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Встановлені обставини справи
свідчать про те, що між Публічним
акціонерним товариством "Запорізький
автомобілебудівельний завод"
(покупець) та Закритим акціонерним
товариством "ПОЛИСТИЛ" в особі
директора управляючої компанії -
Товариства з обмеженою
відповідальністю ООО
"ИНСАЮР-АВТОТРЕЙД-ТЛ" (продавець),
укладено контракт №235-ПС/2011 від 07.07.2011
року, відповідно до умов якого
продавець зобов'язується поставити
покупцю товар відповідно до
специфікацій на умовах DAP або FCA у
відповідності до Інкотермс 2010.

На виконання умов Контракту на адресу
позивача надійшов вантаж - прокат
плоский із вуглецевої сталі завширшки
810 мм, тонколистовий холоднокатаний
електолітично оцинкований марки ЭЦ-1 08Ю
ОСВ 2 0,70*810 мм.

03.06.2014р. з метою митного оформлення
товару ПАТ «ЗАЗ» до Запорізької
митниці Міндоходів подано вантажну
митну декларацію форми ВМД
№112050000/2014/013141 разом з документами,
необхідними для митного оформлення:

декларація митної вартості від 03.06.2014;

зовнішньоекономічний контракт
№235-ПС/2011 від 07.07.2011 з додатковою угодою
№15 від 03.04.2014 та специфікаціями №20 від
21.01.2014 та №23 від 16.05.2014;

рахунок-фактуру №3985 від 27.05.2014;

довідку про транспортні витрати №1802
від 27.05.2014;

міжнародна товарно-транспортна CMR
№0582692 від 28.05.2014;

сертифікат про походження товару форми
СТ-1 №3117597 від 28.05.2014; експортну
декларацію на товари №14011030/28514/0000254
(а.с.11-28).

Визначення позивачем митної
вартості в митній декларації відбулось
за основним методом - за ціною договору
(контракту).

Під час здійснення перевірки
декларації з доданими до неї
документами Митницею зроблено
висновок про те, що документи надані до
митного оформлення товару не містять
всіх даних відповідно до обраного
декларантом методу визначення митної
вартості (а.с.29). У зв'язку з цим
декларанту запропоновано надати
додаткові документи, а саме: 1) виписку з
бухгалтерської документації; 2)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 3)
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини; 4) інші наявні
документи.

На вимогу Митниці позивачем
додаткового надано: біржове
котирування цін; бухгалтерську виписку
виробника - товарну накладну №ПР-14004243
від 27.05.2014; комерційну пропозицію
(а.с.30-33).

З огляду на висновки про те, що надані
до митного оформлення товару не
містять всіх даних відповідно до
обраного декларантом методу
визначення митної вартості та у зв'язку
з не наданням в повному обсязі
декларантом витребуваних додаткових
документів, які б підтверджували
заявлену митну вартість товару, митним
органом прийнято рішення про
коригування митної вартості товарів
від 05.06.2014 №112050000/2014/000201/2, відповідно до
якого митна вартість визначена за
резервним методом (а.с.34).

При цьому, як вбачається з вказаного
рішення, мотивуючи неможливість
визнати заявлену декларантом митну
вартість товару, Митниця виходила з
того, що надані декларантом до митного
оформлення документи містять
розбіжності, а саме: в СМR в гр.23
(перевізник) зазначена ФОП ОСОБА_1, а
довідка про транспортні витрати видана
ООО "Аско-Экспедиция"; в специфікації
від 16.05.2014 №23 в графі марка проката -
вказано "Рулон ЭЦ-1-БТ-БШ-ОСВ-1-08Ю", а в
рахунку зазначено Прокат
тонколистовий холоднокатаний
електролітично оцинкований ЭЦ-108Ю ОСВ 1
0,70*810(нар); в специфікації від 16.05.2014 №23
зазначено продавця - ЗАТ "Лысьвенский
металлургический завод", але Контракт
від 07.07.2011 №235-ПС/2011 було укладено між
ПАТ "ЗАЗ" та ЗАТ "Полистил", в переліку
доповнень до контракту, зазначених у
графі 44 МД відсутні дані щодо внесення
змін про сторону контракта (продавця) з
ЗАТ "Полистил" на ЗАТ "Лысьвенский
металлургический завод". Надані
декларантом додаткові документи а
саме: біржове котирування містить
інформацію станом на період
16.05.2014-23.05.2014, що не відповідає терміну,
визначеному в методичних
рекомендаціях від 13.07.2012 №362. Також в
переліку зазначені країни Бельгія,
Китай, ЄЕС, тощо, а по СНД (Росії)
інформація відсутня; в накладній Торг 12
від 27.05.2014 №ПР-14004242 заповнено не всі
графи, зокрема відсутня інформація
щодо ваги нетто, брутто (прописом), кому
видано товар, хто прийняв вантаж;
комерційна пропозиція не містить
номера документу (в наявності 01/), та
наявна невідповідність опису товару: в
комерційній пропозиції зазначено
товар ЭЦ-1-БТ-БШ-ОСВ-1-08Ю, а в
рахунку-фактурі ЭЦ-108Ю ОСВ 1 0,70*810. Крім
цього, декларантом не подано в повному
обсязі документів, які підтверджують
митну вартість, а також декларант
відмовився від надання додаткових
документів, що підтверджують митну
вартість в повному обсязі, а саме: 1)
виписки з бухгалтерської документації;
2) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями; 3) каталоги виробника
товару.

Правомірність та обґрунтованість
вказаного рішення відповідача є
предметом спору, який передано на
вирішення суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між
сторонами та задовольняючи позов, суд
першої інстанції фактично виходив з
того, що спірні рішення відповідачем
прийняті не на підставі та не у спосіб,
що передбачені Митним кодексом
України.

Такі висновки суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції вважає
обґрунтованими з наступних підстав.

Так, суд апеляційної інстанції
погоджується з доводами відповідача
про те, що митні органи мають виключну
компетенцію в питаннях перевірки та
контролю правильності обчислення
декларантом митної вартості. Саме з
таких повноважень Митниці виходив і
суд першої інстанції, який, при цьому,
вірно вказав на те, що такі
повноваження митного органу мають
реалізовуватися виключно на підставі
та у спосіб, що передбачені Митним
кодексом України.

Відповідно до ст..49 МК України, митною
вартістю товарів, які переміщуються
через митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Статтею 52 Митного кодексу України
передбачено, що заявлення митної
вартості товарів здійснюється
декларантом або уповноваженою ним
особою під час декларування товарів у
порядку, встановленому розділом VІІІ
цього Кодексу та цією главою.

Пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного
кодексу України визначено, що
декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язані подавати органу доходів і
зборів достовірні відомості про
визначення митної вартості, які
повинні базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

Згідно із ч.54 МК України, контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється органом
доходів і зборів під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

З метою здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів, орган доходів і
зборів, відповідно до ч.5 ст.54 МК України
має право: 1) упевнюватися в
достовірності або точності будь-якої
заяви, документа чи розрахунку, поданих
для цілей визначення митної вартості; 2)
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
ст..53 МК України додаткові документи та
відомості, якщо це необхідно для
прийняття рішення про визнання
заявленої митної вартості; 3)
здійснювати коригування митної
вартості товарів.

Згідно із ч.2 ст.53 МК України,
документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу
України передбачено, що у разі якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу органу доходів і зборів
зобов'язані протягом 10 календарних
днів надати (за наявності) такі
додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Відповідно до ч.5 ст.53 МК України
забороняється вимагати від декларанта
або уповноваженої ним особи будь-які
інші документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

Отже, вказаними нормами матеріального
права визначено повноваження органу
доходів і зборів щодо контролю за
правильністю визначення митної
вартості, а також порядок та спосіб
реалізації таких повноважень. Так,
орган доходів і зборів зобов'язаний
перевіряти складові числового
значення митної вартості, правильність
розрахунку, здійсненого декларантом,
упевнитись в достовірності та точності
заяв, документів чи розрахунків,
поданих декларантом. При цьому, митний
орган має право відійти від наведених
вище законодавчих обмежень, що
пов'язують з перевіркою основного
переліку документів, які підтверджують
митну вартість, та витребувати від
декларанта додаткові документи, лише
якщо надані декларантом документи
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни.

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу
України визначено випадки коли орган
доходів і зборів може відмовити у
митному оформленні товарів за
заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю.

Так, відповідно до п.2 ч.6 ст.54 МК України,
орган доходів і зборів може відмовити у
митному оформленні товарів за
заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі: неподання
декларантом або уповноваженою ним
особою документів згідно з переліком
та відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Як зазначено вище, фактично підставою
для прийняття рішення про коригування
митної вартості стали висновки Митниці
про те, що подані позивачем до митного
оформлення документи містять
розбіжності, а також не надання в
повному обсязі на вимогу Митниці
додаткових документів.

Правильно встановивши підстави для
прийняття рішення про коригування
митної вартості товару, суд першої
інстанції надав їм належну правову
оцінку та обґрунтовано виходив з того,
що з огляду на законодавчо встановлену
компетенцію митниці при перевірці
митної вартості імпортованих товарів,
зазначені розбіжності повинні бути не
будь-якими, а лише тими, що стосуються
числового значення заявленої митної
вартості чи розрахунку митної вартості
здійсненої декларантом. При цьому, з
дослідження наданих позивачем
документів, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
відсутність у них розбіжностей, на які
посилалась Митниця у рішенні про
коригування митної вартості.

Так, щодо доводів Митниці про те, що в
специфікації від 16.05.2014 №23 зазначено
продавця - ЗАТ "Лысьвенский
металлургический завод", але Контракт
від 07.07.2011 №235-ПС/2011 було укладено між
ПАТ "ЗАЗ" та ЗАТ "Полистил, суд першої
інстанції встановив обставини, які
свідчать про те, що контракт дійсно був
укладений між ПАТ "ЗАЗ" та ЗАТ
"Полистил", проте позивачем надавалась
як митному органу (а.с.7), так і до суду
(а.с.20) додаткова угода №10 від 13.12.2013 до
Контракту №235-ПС/2011 від 07.07.2011,
відповідно до якої Закрите акціонерне
товариство "ПОЛИСТИЛ" перейменовується
на Закрите акціонерне товариство
"Лысьвенский металлургичечский завод".

З огляду на доводи Митниці про те, що в
СМR в гр.23 (перевізник) зазначена ФОП
ОСОБА_1, а довідка про транспортні
витрати видана ООО "Аско-Экспедиция"
() судом першої
інстанції встановлено наступне.

Між ПАТ "ЗАЗ" та ООО "Аско-Экспедиция"
18.08.2010 укладено Генеральний договір №540
про транспортно-експедиторське
обслуговування (а.с.71-82), відповідно до
умов якого Експедитор прийняв на себе
зобов'язання від свого імені, за
рахунок та в інтересах Замовника
організовувати
транспортно-експедиторське
обслуговування, перевезення
експортно-імпортних та транзитних
грузів замовника.

ООО "Аско-Экспедиция" залучив до
виконання договору іншу юридичну особу
ТОВ "Терра-Верналіс", про що свідчить
Договір №АП-14/11.02.2014 від 11.02.2014 (а.с.83-85).

Також судом встановлено, що ТОВ
"Терра-Верналіс" з Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 раніше було
укладено Договір №03/01 від 03.01.2014 про
надання транспортно-експедиторських
послуг на перевезення грузів в
міжнародному автомобільному
сполученні (а.с.86).

В матеріалах справи наявна довідка про
транспортні витрати №1801 від 27.05.2014,
видана ТОВ "АСКО-Експедиція" (а.с.25).

Суд першої інстанції обґрунтовано
зверну увагу на те, що платіжним
дорученням №143330 від 06.08.2014 (а.с.87)
позивач сплатив кошти за доставку
вантажу саме на рахунок ТОВ
"АСКО-Експедиція" ().

При цьому, суд першої інстанції, з
урахуванням вимог ч.1 ст.932 Цивільного
кодексу України, обґрунтовано вказав
на те, що експедитор не був позбавлений
можливості залучити до виконання своїх
обов'язків інших осіб.

Отже, встановлені судом першої
інстанції спростовують доводи Митниці
про наявність розбіжностей в
документах, які підтверджують витрати
на транспортування вантажу.

Обґрунтовано суд першої інстанції
вказав і на безпідставність доводів
Митниці щодо наявності розбіжностей в
специфікації та рахунку-фактури
відносно назви товару.

Так, в специфікації №23 від 16.05.2014 в
графі "найменування товару" зазначено
"Прокат тонколистовий холоднокатаний
електролітично оцинкований" (а.с.23).

В Рахунку-фактурі №3985 від 27.05.2014 в графі
"Найменування товару" зазначено "Прокат
тонколистовий холоднокатаний
електролітично оцинкований"(а.с.24).

Отже, як правильно зазначив суд першої
інстанції, найменування товару є
однаковим у вищезазначених документах.

Таким чином, дослідивши вказані
документи, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про відсутність
розбіжностей, які зазначені Митницею в
рішення про коригування митної
вартості.

Посилання представника Митниці у
судовому засіданні на те, що судом
першої інстанції досліджено документи,
які не надавалися позивачем під час
митного оформлення товару, колегія
суддів вважає безпідставними, оскільки
в повідомленні про неможливість
визнання заявлену декларантом митну
вартість товару (а.с.29) Митниця не
вказувала на наявність розбіжностей у
поданих декларантом документах, у
зв'язку з чим декларант не був
зобов'язаний надавати документи, які не
витребувались Митницею. Про такі
розбіжності Митницею зазначено лише у
рішенні про коригуванні митної
вартості товару, у зв'язку з чим суд
першої інстанції, надаючи правову
оцінку спірному рішенню, правильно
дослідив як підстави для його
прийняття так і докази, які надані
позивачем та які спростовують позицію
Митниці про наявність розбіжностей у
поданих документах.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що рішення Митниці
про коригування митної вартості товару
прийнято відповідачем без достатніх на
те правових підстав, які визначені
Митним кодексом України, у зв'язку з чим
підлягає скасуванню як протиправне.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про те, що
судом першої інстанції в достатньому
обсязі з'ясовано обставини справи та
ухвалено законне і обґрунтоване
рішення, у зв'язку з чим підстав для
його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п. 1
ч.1, ст. 198, ст. 200, ст.ст.205, 206 КАС України
суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці
Міндоходів залишити без задоволення, а
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 24 вересня
2014 року по справі № 808/4703/14- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядку та строки,
встановлені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

(Повний текст ухвали виготовлено
18.12.2014р.)

Головуючий:
Я.В. Семененко

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк