Справа № 2а-/0770/1107/11
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року
Справа №
134259/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Обрізко І.М.

суддів
Левицької Н.Г., Онишкевича Т.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 21 вересня
2011 року по справі за позовом Хустського
міжрайонного прокурора в інтересах
держави в особі Хустського
міськрайонного центру зайнятості до
ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В :

Хустський міжрайонний прокурор
Закарпатської області в інтересах
держави в особі Хустського
міськрайонного центру зайнятості
звернувся до Закарпатського окружного
адміністративного суду з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення безпідставно
отриманої допомоги по безробіттю в
сумі 15973 гривні 35 копійок.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що відповідач не
виконав свої обов'язки застрахованої
на випадок безробіття особи, внаслідок
чого безпідставно отримав допомогу на
випадок безробіття.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 21 вересня
2011 року позовні вимоги задоволено
частково. Суд виходив з того, що вимога
про повернення 15973,26 грн. є
обґрунтованою, оскільки на час
отримання статусу безробітної вона
була зареєстрована підприємцем. Строк
пропущений не був, так як
застосовується загальний у шість
місяців. Разом з тим є помилка в сумі
стягнення, позаяк прокурор просить
стягнути ще зайвих 9 копійок.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням сторона відповідача подала
апеляційну скаргу, з якої із-за
порушення норм матеріального та
процесуального права, невідповідності
висновків суду обставинам справи,
просить його скасувати та постановити
рішення, яким відмовити в задоволені
позовних вимог повністю.

В основному покликається на те, що
згідно відомостей наданих державним
реєстратором Хустської міської ради,
даних в Єдиному державному реєстрі
стосовно ОСОБА_1 немає. Крім того,
пропущено один місяць строку звернення
до суду.

У разі неприбуття жодної з осіб, які
беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів (п.2 ч. 1 ст. 197 КАС
України із змінами і доповненнями,
внесеними згідно із Законом України
від 07.07.2010 року N 2453-VI), що є достатнім для
розгляду даної справи.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що за період з
02.01.2009 року по 02.12.2009 року відповідач
отримала незаконно допомогу по
безробіттю в сумі 15973,26 грн.,
перебуваючи на обліку в центрі
зайнятості та приховавши факт
зайнятості.

В результаті звірки інформації було
встановлено, що відповідач
зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності згідно
Свідоцтва про державну реєстрацію
суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1,
виданого Хустським міськвиконкомом ,
дата реєстрації 9 вересня 2003 року (а.с. 8).

Нормами ст. 2 Закону України «Про
зайнятість населення» встановлено, що
безробітними визнаються працездатні
громадяни працездатного віку, які
через відсутність роботи не мають
заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і
зареєстровані у державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові та здатні приступити до
підходящої роботи. Безробітними
визнаються також інваліди, які не
досягли пенсійного віку, не працюють та
зареєстровані як такі, що шукають
роботу.

Відповідно до ст. 25 Закону держава
створює умови незайнятим громадянам у
поновленні їх трудової діяльності та
забезпечує їм такі види компенсацій:
надання особливих гарантій
працівникам, вивільнюваним з
підприємств, установ, організацій;
виплата матеріальної допомоги в період
професійної підготовки,
перепідготовки або підвищення
кваліфікації; виплата в установленому
порядку допомоги по безробіттю.

Відповідно до пункту 5.5. «Порядку
надання допомоги по безробіттю, у тому
числі одноразової її виплати для
організації безробітними
підприємницької діяльності»,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 20.11.2000 року № 307 виплата допомоги по
безробіттю припиняється у разі
працевлаштування безробітного,
зайняття підприємницькою або іншою
діяльністю, пов'язаною з одержанням
доходу безпосередньо від цієї
діяльності, виконання робіт (послуг) за
цивільно-правовими угодами (з дня
працевлаштування, державної
реєстрації як суб'єкта підприємницької
або іншої діяльності, виконання робіт
(послуг) за цивільно-правовими угодами).

Пунктом 6.14. визначено, якщо під час
одержання допомоги по безробіттю
безробітний своєчасно не подав
відомості про обставини, що впливають
на умови її виплати, у тому числі
встановлені під час розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплати матеріального забезпечення, з
безробітного стягується сума
виплаченої допомоги по безробіттю з
моменту виникнення цих обставин.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку, що
оскільки матеріалами справи
підтверджено статус надання
підприємця відповідачу, то висновки
суду першої інстанції є правомірними.
Що стосується посилань до застосування
ч.4 ст. 99 КАС України, то до
досліджуваних правовідносин
застосовується загальний
шестимісячний строк звернення до суду,
встановлений ч. 2 ст.99 КАС України.

З огляду на наведене, доводи
апеляційної скарги в цілому суттєвими
не являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи, а також відсутня
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 195, 196 ч.4, 197, 198, 200, 205, 206,
254 КАС України, Львівський апеляційний
адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, постанову Закарпатського
окружного адміністративного суду від 21
вересня 2011 року по справі № 2а-0770/1107/11 -
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
І.М. Обрізко

Судді
Н.Г. Левицька

Т.В. Онишкевич