Справа № 820/19682/14
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2014 р.
№ 820/19682/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Бідонько А.В., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
позовом Фонду загальнообов"язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття в особі
Харківського міського центру
зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення
суми, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Фонд загальнообов"язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття в особі
Харківського міського центру,
звернувся до Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до ОСОБА_1, в
якому просив суд стягнути з
відповідача вартість матеріального
забезпечення на випадок безробіття у
сумі 3278,84 грн. на користь Фонду
загальнообов"язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття в особі
Харківського міського центру
зайнятості.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач зазначив, що 08.04.2005 р.
ОСОБА_1 звернувся за сприянням у
працевлаштуванні до Харківського
міського центру зайнятості, де був
зареєстрований як шукаючий роботу з
відкриттям персональної картки
№40800001. Згідно поданої заяви,
відповідачу наданий статус
безробітного та призначена допомога по
безробіттю. При проведенні звірки
центра зайнятості було встановлено, що
допомога по безробіттю була отримана
відповідачем неправомірно, оскільки,
ОСОБА_1 під час перебування на обліку в
центрі зайнятості не повідомив, що він
зареєстрований як суб"єкт
підприємницької діяльності. Таким
чином, ОСОБА_1 під час перебування на
обліку у центрі зайнятості як
безробітний належав до категорії
зайнятого населення, чим порушив Закон
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття " та "Про зайнятість
населення". ОСОБА_1 було направлено лист
- претензію про необхідність
повернення коштів виплачених як
допомога по безробіттю у сумі 3278,84 грн.
До теперішнього часу заборгованість
відповідачем не сплачена.

Представник Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття в особі
Харківського міського центру
зайнятості в судове засідання
з'явилася, позовні вимоги підтримала у
повному обсязі та просила їх
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
прибув, про дату, час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
причин неявки до суду не повідомив.

Беручи до уваги, що відповідач в судове
засідання не прибув, причин неприбуття
суду не повідомив, є належним чином
повідомленим про дату, час та місце
розгляду справи, суд приходить до
висновку про можливість розгляду
справи за наявними в ній доказами.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" функції виконавчої
дирекції Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття
покладаються на органи державної
служби зайнятості, які мають право
діяти від імені Фонду. Статтею 16
вищевказаного Закону передбачено, що
кошти Фонду використовуються на
виплату забезпечення та надання
соціальних послуг, передбачених цим
Законом. Харківський обласний центр
зайнятості є робочим органом
виконавчої дирекції Фонду.

Матеріалами справи встановлено, що
ОСОБА_1 звернувся до Харківського
міського центру зайнятості з письмовою
заявою, в якій просив до вирішення
питання про працевлаштування надати
йому статус безробітного з виплатою
допомоги по безробіттю, відповідно до
Законів України "Про зайнятість
населення" та загальнообов"язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття".

Наказом від 15.04.2005 року ОСОБА_1 надано
статус безробітного та призначено
допомогу по безробіттю відповідно до
Законів України "Про зайнятість
населення" та загальнообов"язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття".

22.02.2006 року відповідач був знятий з
обліку, у зв"язку з поданням
безробітним заяви про відмову від
послуг служби зайнятості.

Згідно розрахунку Харківського
міського центру зайнятості період
виплати допомоги з 15.04.2005 року по 11.01.2006
року загальна сума виплачених коштів
склала 3278,84 грн.

У зв'язку з набранням чинності Закону
України "Про внесення змін до державних
законодавчих актів України щодо
спрощення процедури державної
реєстрації припинення підприємницької
діяльності фізичних осіб-підприємців
за заявницьким принципом" до
Харківського міського центру
зайнятості надійшла інформація з ПФУ
стосовно фізичних осіб-підприємців,
які припинили підприємницьку
діяльність за власним рішенням,
зокрема інформація про те, що 21.08.2014
року внесений запис щодо реєстрації
відповідача як фізичної
особи-підприємця з 01.12.1992 року по 19.08.2014
року.

Для підтвердження даного факту
Харківським міським центром
зайнятості було направлено запит до
Державної реєстраційної служби та
10.10.2014 року отримано Витяг з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, в якому
зазначено період державної реєстрації
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з
01.12.1992 року по 19.08.2014 року.

Згідно п.2 ст. 36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" (в редакції що діяла на
момент виникнення спірних
правовідносин) застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Відповідно до вимог Порядку
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення безробітним (чинного на
момент виникнення спірних
правовідносин) розслідування згідно з
цим Порядком здійснюється шляхом
проведення перевірки достовірності
даних, які є підставою для надання
особі статусу безробітної та виплати
їй матеріального забезпечення, що
зазначені в документах, поданих особою
до державної служби зайнятості під час
її реєстрації та протягом періоду її
перебування на обліку як безробітної.
Перевірка проводиться центрами
зайнятості, на які покладено виконання
функцій робочих органів виконавчої
дирекції Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття (далі -
центри зайнятості), у разі, коли: подані
застрахованою особою документи дають
їй право на одержання допомоги по
безробіттю відповідно до частини
першої статті 22 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття". Рішення щодо проведення
перевірки приймається керівником
відповідного центру зайнятості.

Як встановлено з акту розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" №263-ФОП від 13.10.2014 року
перевіряючими було виявлено факт, що
ОСОБА_1. з 01.12.1992 року по 19.08.2014 року був
зареєстрований як приватний
підприємець.

Згідно наявного у матеріалах справи
Витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, судом встановлено, що
ОСОБА_1. був зареєстрований 01.12.1992 року у
якості фізичної особи-підприємця.

Матеріалами справи підтверджено, що
лише 19.08.2014 року до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців були внесені дані про
припинення фізичної особи-підприємця
за власним рішенням.

Відповідно до п. б ч. 3 ст. 1 вказаного
Закону України в Україні до зайнятого
населення належать громадяни, що
проживають на території держави на
законних підставах: громадяни, які
самостійно забезпечують себе роботою,
включаючи підприємців, осіб, зайнятих
індивідуальною трудовою діяльністю,
творчою діяльністю, члени
кооперативів, фермери та члени їх
сімей, що беруть участь у виробництві, а
також члени особистих селянських
господарств, діяльність яких
здійснюється відповідно до Закону
України "Про особисте селянське
господарство".

Згідно ст. 2 Закону України "Про
зайнятість населення" безробітними
визнаються працездатні громадяни
працездатного віку, які через
відсутність роботи не мають заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів і зареєстровані у державній
службі зайнятості як такі, що шукають
роботу, готові та здатні приступити до
підходящої роботи. Безробітними
визнаються також інваліди, які не
досягли пенсійного віку, не працюють та
зареєстровані як такі, що шукають
роботу. Зокрема , фізична
особа - підприємець не може бути
визнана безробітним, оскільки
відповідно до п. б ч. 3 ст. 1 Закону
України "Про зайнятість населення"
віднесена до категорії зайнятого
населення.

Таким чином, ОСОБА_1. в порушення ч. 2, 3
ст. 36 Закону України "Про
загальнообов'язкове соціальне
страхування на випадок безробіття" під
час призначення та отримання допомоги
по безробіттю, своєчасно не повідомив
Харківський міський центр зайнятості
про обставини, що впливають на умови
виплати вказаної допомоги, а саме про
те, що він є суб'єктом підприємницької
діяльності у зв'язку з чим не може бути
визнаний як безробітний.

Відповідно до абз.1 ч.3 ст. 36 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Пунктом 6 Порядку надання допомоги по
безробіттю, у тому числі одноразової її
виплати для організації безробітними
підприємницької діяльності
передбачено, що у разі встановлення
центрами зайнятості відповідно до
цього Порядку належності безробітної
особи до категорії зайнятих така особа
знімається з обліку як безробітна в
установленому законодавством порядку
та повертає суму незаконно отриманого
матеріального забезпечення і вартості
наданих соціальних послуг з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг. Якщо відомості про доходи є
недостовірними з вини особи, центри
зайнятості припиняють відповідні
виплати, а суми здійснених з дня
призначення виплат повертаються
особою відповідно до пункту 7 цього
Порядку, а саме рішення про повернення
коштів особою чи роботодавцем
оформлюється наказом. Протягом двох
робочих днів після прийняття рішення
центр зайнятості надсилає особі чи
роботодавцю рекомендованим листом
повідомлення про необхідність
протягом 15 календарних днів з дня
отримання повідомлення повернути
незаконно виплачені кошти.

На підставі виявлених порушень з боку
ОСОБА_1., директором Харківського
міського центру зайнятості винесено
наказ про повернення коштів № 1567 від
13.10.2014 р., в якому передбачено вжиття
заходів по поверненню коштів у сумі
3278,84 грн., витрачених на професійне
навчання ОСОБА_1. за період з 01.12.1992 року
по 19.08.2014 року.

В подальшому Харківським міським
центром зайнятості ОСОБА_1., направлено
лист - претензію № ХМЦЗ-02-27313-22/14 від
14.10.2014 р., з попередженням, що у разі
неповернення коштів у встановлений
строк, питання щодо їх стягнення буде
вирішуватися у судовому порядку
відповідно до чинного законодавства.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позивачем вчинено дії щодо
встановлення обставин, які впливають
на порядок виплати матеріальної
допомоги по безробіттю, прийнято
рішення в межах повноважень та
відповідно до встановленого порядку та
з визначених законом підстав про
повернення допомоги по безробіттю, яке
надіслано відповідачу. На момент
розгляду справи сума отриманої
допомоги по безробіттю відповідачем не
повернута.

Враховуючи вищевикладене, беручи до
уваги той факт, що відповідно до ч.1 ст.71
КАС України, кожна сторона належними і
достатніми доказами повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а відповідач
належними доказами не довів факту
повернення суми отриманої допомоги по
безробіттю, суд прийшов до висновку про
законність та обґрунтованість
позовних вимог, через що позов підлягає
задоволенню.

Відповідно ч.4 ст.94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа судові
витрати з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 9, 11, 71, 94, 160- 163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А
Н О В И В:

Адміністративний позов Фонду
загальнообов"язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття в особі
Харківського міського центру
зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення
суми - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, адреса: 61000, АДРЕСА_1) на
користь Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття в особі
Харківського міського центру
зайнятості вартість матеріального
забезпечення у загальній сумі 3278,84 грн.
( три тисячі двісті сімдесят вісім
гривень 84 коп.)

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Харківський окружний адміністративний
суд шляхом подачі апеляційної скарги
на постанову суду протягом десяти днів
з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції,
якщо інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова чи ухвала суду не набрала
законної сили.

Суддя
Бідонько А.В.