Справа № 2а-0870/4679/11
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2011-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2011 року о 18 год. 15 хв.
Справа № 2а-0870/4679/11

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Прасова
О.О., при секретарі Тєтєрєв В.В., за
участю прокурора Шаповалова В.М.,
представника відповідача Сашкова М.В.,
третьої особи ОСОБА_2, розглянувши у
місті Запоріжжі у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за заявою Прокурора Вільнянського
району Запорізької області

до Михайло-Лукашівської сільської
ради Вільнянського району Запорізької
області

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача - ОСОБА_2

про визнання незаконним та скасування
рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов прокурора
Вільнянського району Запорізької
області до Михайло-Лукашівської
сільської ради Вільнянського району
Запорізької області про визнання
незаконним та скасування рішення сесії
Михайло-Лукашівської сільської ради №7
від 12.01.2011 «Про передачу земельних
ділянок в безоплатну приватну
власність гр. ОСОБА_2.».

У позові прокурором зазначено, що
у ході проведення прокуратурою
перевірки встановлено, що 5 сесією 6
скликання Михайло-Лукашівської
сільської ради прийнято рішення №7 від
12.01.2011 «Про передачу земельних ділянок
в безоплатну приватну власність гр.
ОСОБА_2.», яким ОСОБА_2 передано в
безоплатну приватну власність
земельні ділянки, площею 0,25 га для
обслуговування житлового будинку
господарських будівель та 0,25 га для
ведення особистого селянського
господарства, які розташовані за
адресою: АДРЕСА_1. У ході прокурорської
перевірки встановлено, що вказаними
земельними ділянками ОСОБА_2
користувалась протягом тривалого часу,
проте межі земельних ділянок в натурі
(на місцевості) не встановлені,
технічна документація на вказані
земельні ділянки не виготовлялась. При
прийнятті рішення радою щодо
виготовлення ОСОБА_2 технічної
документації з землеустрою зі
складання Державного акту не
враховано, що межі земельних ділянок,
які передаються у власність ОСОБА_2 в
натурі (на місцевості) не встановлені.
Більш того, технічна документація на
вказану земельну ділянку не
виготовлялась. З огляду на викладене, в
даному випадку орган місцевого
самоврядування повинен зобов'язати
ОСОБА_2 виготовити проект землеустрою
щодо відведення земельної ділянки.
Враховуючи вищевказані порушення
вимог земельного законодавства,
прокуратурою району 29.04.2011 за
вих.№19/247вих-11 сесії
Михайло-Лукашівської сільської ради
внесено протест на вищевказане рішення
сесії Михайло-Лукашівської сільської
ради №7 від 12.01.2011. Згідно зі штампом
вхідної кореспонденції 03.06.2011 до
прокуратури району надійшла відповідь
щодо результатів розгляду зазначеного
протесту прокурора району. Згідно з
вказаною відповіддю, рішення п'ятої
сесії шостого скликання
Михайло-Лукашівської сільської ради №7
від 12.01.2011 про передачу земельних
ділянок в безоплатну приватну
власність гр. ОСОБА_2, прийнято
відповідно до вимог чинного земельного
законодавства, а саме згідно з
постановою Кабінету Міністрів України
№677 від 26.05.2004 «Про затвердження
порядку розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок», у зв'язку з чим протест
прокурора підлягає відхиленню. Через
відхилення протесту прокурор
звертається до суду з позовом.

У судовому засіданні прокурор
підтримав позовні вимоги у повному
обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідачем надано до суду
письмове заперечення, у якому
зазначено, що відповідно до пунктів 1, 2
статті 118 Земельного кодексу України
громадянин, зацікавлений в
приватизації земельної ділянки, яка
перебуває в його користуванні, подає
заяву до відповідної сільської ради за
місцем знаходження земельної ділянки.
Рішення органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування щодо
приватизації земельних ділянок
приймається у місячний строк на
підставі технічних матеріалів та
документів (технічної документації).
Згідно з Правилами надання земельної
ділянки передача земельних ділянок у
безоплатну власність проводиться на
основі заяви (клопотання) та технічних
матеріалів та документів, що
підтверджують розмір земельної
ділянки. Технічна документація не
повинна суперечити вимогам Закону
України від 01.07.2004 №1952-IV «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень». У разі якщо
земельна ділянка передається
безоплатно у приватну власність
громадянам якщо технічні матеріали та
документи, що підтверджують розмір
земельної ділянки, відсутні, то
громадянин України звертається із
заявою (клопотанням) до сільської,
селищної, міської ради про безоплатну
передачу йому земельної ділянки для
будівництва і обслуговування жилого
будинку відповідно до статті 121
Земельного кодексу України. У заяві
зазначається розмір земельної ділянки.
Органи місцевого самоврядування
приймають рішення про надання згоди на
розробку проекту відведення земельної
ділянки. Відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України «Про
затвердження Порядку розроблення
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок» від 26.05.2004 №677
Проект відведення земельної ділянки не
розробляється у разі, коли: земельна
ділянка, межі якої визначено в натурі
(на місцевості), надається у
користування або безоплатно
передається у власність без зміни її
цільового призначення; земельна
ділянка набувається у власність шляхом
купівлі-продажу, дарування, міни, на
підставі інших цивільно-правових угод,
успадкування, без зміни її меж та
цільового призначення; земельна
ділянка придбана на конкурентних
засадах (за результатами земельних
торгів). Проект відведення земельної
ділянки може не розроблятися також в
інших випадках, передбачених законом.
Таким чином, рішення п'ятої сесії
шостого скликання
Михайло-Лукашівської сільської ради №7
від 12.01.2011 про передачу земельних
ділянок в безоплатну приватну
власність гр. ОСОБА_2 прийняте
відповідно до вимог чинного земельного
законодавства. Крім цього, відповідно
до протоколу засідання постійної
комісії Михайло-Лукашівської
сільської ради з питань
агропромислового комплексу, земельних
відносин, екології та використання
природних ресурсів від 12.01.2011 та
відповідно до ст.121 Земельного кодексу
України безоплатна передача земельних
ділянок у власність для обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд в селах - не більше 0,25
га та земельну ділянку площею 0,25 га для
ведення особистого селянського
господарства згідно п.«б» ст.121
Земельного кодексу України, гр. ОСОБА_2
користується земельними ділянками з 1982
року на основі земельно кадастрової
книги. Також, даний факт зазначений в
господарській книжці. У зв'язку з
викладеним просить у задоволенні
позову відмовити.

У судовому засіданні представник
відповідача проти позову заперечував,
просив у задоволенні позову відмовити.

Третя особа на стороні
відповідача у судовому засіданні проти
позову заперечувала, просила у
задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення сторін,
третьої особи на стороні відповідача,
дослідивши матеріали справи судом було
з'ясовано наступне.

24.12.2010 громадянкою ОСОБА_2 подано
до Михайло-Лукашівської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області заяву у якій зазначено
наступне «Прошу передати безоплатну
приватну власність земельні ділянки
площею 0,25 га для житлового будинку 0,25
га для ведення особистого селянського
господарства, який знаходиться за
адресою АДРЕСА_1».

У Рішенні Михайло-Лукашівської
сільської ради Вільнянського району
Запорізької області від 12.01.2011 №7 «Про
передачу земельних ділянок в
безоплатну приватну власність гр.
ОСОБА_2.» зазначено наступне «керуючись
п.34 ст.26 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» п. б ст.12, 40,
п.2 116, пп.1,2 ст.118, 121 Земельного кодексу
України №2768-ІІІ від 25.10.2001 року,
розглянувши заяву гр. ОСОБА_2, про
безоплатну передачу земельних ділянок
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
споруд та ведення особистого
селянського господарства у власність,
сільська рада вирішила: 1. Передати в
безоплатну приватну власність
земельні ділянки гр. ОСОБА_2, розміром
0,25 га, для обслуговування житлового
будинку господарських будівель та 0,25
га для ведення особистого селянського
господарства які розташовані за
адресою АДРЕСА_1. 2. Зобов'язати гр.
ОСОБА_2 виготовити технічну
документацію із землеустрою щодо
складання Державного акту на право
власності на земельні ділянки розміром
0,25 га, для обслуговування житлового
будинку та господарських споруд та 0,25
га для ведення особистого селянського
господарства які розташовані за
адресою АДРЕСА_1».

Рішенням Михайло-Лукашівської
сільської ради Вільнянського району
Запорізької області від 31.05.2011 №6 «Про
розгляд протестів прокуратури
Вільнянського району №19/2470вих.11 від
29.04.2011, №19/2613вих.11 від 06.05.2011, № 19/2611вих.11
від 06.05.2011, №19/2610вих.11 від 06.05.2011,
№19/2471вих.11 від 29.04.2011 та подання №19/2736
від 13.05.2011» вирішено «направити лист на
протести прокуратури №19/2470вих.11 від
29.04.2011, №19/2613вих.11 від 06.05.2011, № 19/2611вих.11
від 06.05.2011, №19/2610вих.11 від 06.05.2011,
№19/2471вих.11 від 29.04.2011 та подання №19/2736
від 13.05.2011».

У листі Михайло-Лукашівської
сільської ради Вільнянського району
Запорізької області від 01.06.2011 №284
зазначено, що «подання №19/2736 від 13.05.2011
та протести №19/2471вих.11, №19/2470вих.11 від
29.04.2011, №19/2613вих.11 від 29.04.2011, №19/2610вих.11
та №19/2611вих.11 від 06.05.2011 не можуть бути
задоволені».

У поясненні ОСОБА_3 -
землевпорядника Михайло-Лукашівської
сільської ради Вільнянського району
Запорізької області від 29.04.2011 на
адресу прокурора Вільнянського району
Запорізької області зазначено
наступне «… 12.01.11 М-Лукашівською
сільською радою прийнято рішення №7
про передачу земельних ділянок в
безоплатну приватну власність ОСОБА_2
Вказане рішення прийнято на підставі
поданої заяви та ксерокопії паспорту
ОСОБА_2 … Межі земельних ділянок під
будівлею та для ведення о.с.г. в натурі
не встановлювались, оскільки вказаною
земельною ділянкою ОСОБА_2
користувалась тривалий час …».

У ч.1 ст.118 Земельного кодексу
України зазначено, що громадянин,
зацікавлений у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні, подає заяву до
відповідної районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки. У разі якщо земельна
ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим.

Згідно з ч.2 ст.118 Земельного кодексу
України рішення органів виконавчої
влади та органів місцевого
самоврядування щодо приватизації
земельних ділянок приймається у
місячний строк на підставі технічних
матеріалів та документів, що
підтверджують розмір земельної
ділянки.

Відповідно до ч.6 ст.118 Земельного
кодексу України громадяни, зацікавлені
в одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки. У
клопотанні зазначаються цільове
призначення земельної ділянки та її
орієнтовні розміри. До клопотання
додаються графічні матеріали, на яких
зазначено бажане місце розташування
земельної ділянки, погодження
землекористувача (у разі вилучення
земельної ділянки, що перебуває у
користуванні інших осіб) та висновки
конкурсної комісії (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі якщо
земельна ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим.

У ч.7 ст.118 Земельного кодексу України
зазначено, що рада міністрів
Автономної Республіки Крим, районна,
Київська чи Севастопольська міська
державна адміністрація або сільська,
селищна, міська рада розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
утворень, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку. Проект землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
розробляється за замовленням громадян
особами, які мають відповідні дозволи
(ліцензії) на виконання цих видів робіт,
у строки, що обумовлюються угодою
сторін.

Згідно з ч.8 ст.118 Земельного кодексу
України розроблений проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки подається Комісії з розгляду
питань, пов'язаних з погодженням
документації із землеустрою (далі -
Комісія). Комісія протягом трьох тижнів
з дня одержання проекту надає
відповідному органу виконавчої влади
чи органу місцевого самоврядування
свій висновок щодо погодження проекту
або відмови у його погодженні.

Відповідно до ч.9 ст.118 Земельного
кодексу України рада міністрів
Автономної Республіки Крим, районна,
Київська чи Севастопольська міська
державна адміністрація або сільська,
селищна, міська рада у двотижневий
строк з дня отримання погодженого
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки (а в разі
необхідності здійснення обов'язкової
державної експертизи землевпорядної
документації згідно із законом - після
отримання позитивного висновку такої
експертизи) приймає рішення про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та
надання її у власність.

У п.2 «Порядку розроблення
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок», затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 26.05.2004 №677 (далі - «Порядок
розроблення проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок»),
зазначено, що проект відведення
земельної ділянки не розробляється у
разі, коли:

- земельна ділянка, межі якої визначено
в натурі (на місцевості), надається у
користування або безоплатно
передається у власність без зміни її
цільового призначення;

- земельна ділянка набувається у
власність шляхом купівлі-продажу,
дарування, міни, на підставі інших
цивільно-правових угод, успадкування,
без зміни її меж та цільового
призначення;

- земельна ділянка придбана на
конкурентних засадах (за результатами
земельних торгів).

Проект відведення земельної ділянки
може не розроблятися також в інших
випадках, передбачених законом (п.2
«Порядку розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок»).

У ч.2 ст.25 Закону України «Про
землеустрій» зазначено наступне: «види
документації із землеустрою:

а) загальнодержавні й регіональні
(республіканські) програми
використання та охорони земель;

б) схеми землеустрою і
техніко-економічні обґрунтування
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
утворень;

в) проекти землеустрою щодо
встановлення і зміни меж
адміністративно-територіальних
утворень;

г) проекти землеустрою щодо
організації і встановлення меж
територій природно-заповідного фонду
та іншого природоохоронного
призначення, оздоровчого,
рекреаційного та історико-культурного
призначення;

ґ) проекти землеустрою щодо формування
земель комунальної власності
територіальних громад і проекти
розмежування земель державної та
комунальної власності населених
пунктів;

д) проекти землеустрою щодо відведення
земельних ділянок;

е) проекти землеустрою щодо створення
нових та впорядкування існуючих
землеволодінь і землекористувань;

є) проекти землеустрою, що забезпечують
еколого-економічне обґрунтування
сівозміни та впорядкування угідь;

ж) проекти землеустрою щодо
впорядкування території населених
пунктів;

з) робочі проекти землеустрою щодо
рекультивації порушених земель,
землювання малопродуктивних угідь,
захисту земель від ерозії, підтоплення,
заболочення, вторинного засолення,
висушення, зсувів, ущільнення,
закислення, забруднення промисловими
та іншими відходами, радіоактивними та
хімічними речовинами, покращання
сільськогосподарських земель,
підвищення родючості ґрунтів (далі -
робочі проекти землеустрою);

и) технічна документація із
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості);

і) технічна документація із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право на земельну
ділянку;

ї) спеціальні тематичні карти і атласи
стану земель та їх використання».

З урахуванням зазначеного, проекти
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок, технічна документація із
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) та технічна документація
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку - є різними видами
документації із землеустрою.

Згідно з ст.50 Закону України «Про
землеустрій» проекти землеустрою щодо
відведення земельних ділянок
складаються у разі надання, передачі,
вилучення (викупу), відчуження
земельних ділянок. Порядок складання
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.55 Закону України
«Про землеустрій» встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) проводиться відповідно до
топографо-геодезичних і
картографічних матеріалів.
Встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) здійснюється на
основі технічної документації із
землеустрою, якою визначається
місцеположення поворотних точок меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості).

У ч.1 ст.56 Закону України «Про
землеустрій» зазначено, що технічна
документація із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельну ділянку, крім поділу
та об'єднання земельних ділянок,
включає:

а) пояснювальну записку;

б) технічне завдання на складання
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку;

в) копії заяв фізичних або клопотання
юридичних осіб;

г) матеріали польових геодезичних
робіт і план земельної ділянки,
складений за результатами кадастрової
зйомки;

ґ) рішення органу виконавчої влади чи
органу місцевого самоврядування про
надання або передачу земельної ділянки
у власність або надання в користування,
у тому числі на умовах оренди;

д) акт прийомки-передачі межових знаків
на зберігання;

е) акт перенесення в натуру (на
місцевість) меж охоронних зон, зон
санітарної охорони, санітарно-захисних
зон і зон особливого режиму
використання земель за їх наявності;

є) кадастровий план земельної ділянки;

ж) перелік обмежень прав на земельну
ділянку і наявні земельні сервітути.

При передачі земельних ділянок у
власність чи користування та зміні
цільового призначення земельних
ділянок за проектами землеустрою щодо
їх відведення технічна документація із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право на земельну
ділянку, не розробляється (ч.3 ст.56
Закону України «Про землеустрій»).

У ст.22 Закону України «Про землеустрій»
зазначено, що землеустрій здійснюється
на підставі: а) рішень органів
виконавчої влади та органів місцевого
самоврядування щодо проведення робіт
із землеустрою; б) укладених договорів
між юридичними чи фізичними особами
(землевласниками і землекористувачами)
та розробниками документації із
землеустрою; в) судових рішень.

Позов підлягає задоволенню виходячи з
нижче зазначеного:

1. Згідно пояснень ОСОБА_3 -
землевпорядника Михайло-Лукашівської
сільської ради Вільнянського району
Запорізької області від 29.04.2011 на
адресу прокурора Вільнянського району
Запорізької області та матеріалів
справи, ОСОБА_2 до відповідача було
подано лише заяву та ксерокопію
паспорту.

Таким чином, ОСОБА_2 всупереч вимог ч.6
ст.118 Земельного кодексу України не
додані до вказаної заяви графічні
матеріали, на яких зазначено бажане
місце розташування земельної ділянки.

2. Враховуючи, що ОСОБА_2 була
зацікавлена в одержанні безоплатно у
власність земельні ділянки для ведення
особистого селянського господарства
та для будівництва, обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд (присадибної ділянки) то
Михайло-Лукашівська сільська рада
Вільнянського району Запорізької
області, згідно з ч.6 ст.118 Земельного
кодексу України, могла надати дозвіл
лише на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки.

3. Відповідач та третя особа на
стороні відповідача не довели у суді,
що межі земельних ділянок, які виявила
намір одержати безоплатно у власність
третя особа на стороні відповідача,
визначені в натурі (на місцевості).

Згідно з заявою ОСОБА_2 виявила
намір одержати безоплатно у власність
земельну ділянку площею 0,25 га для
ведення особистого селянського
господарства та земельну ділянку
площею 0,25 га для будівництва,
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки).

У ч.1 ст.19 Земельного кодексу
України зазначено, що землі України за
основним цільовим призначенням
поділяються на такі категорії:

а) землі сільськогосподарського
призначення;

б) землі житлової та громадської
забудови;

в) землі природно-заповідного та іншого
природоохоронного призначення;

г) землі оздоровчого призначення;

ґ) землі рекреаційного призначення;

д) землі історико-культурного
призначення;

е) землі лісогосподарського
призначення;

є) землі водного фонду;

ж) землі промисловості, транспорту,
зв'язку, енергетики, оборони та іншого
призначення.

Відповідно до ч.2 ст.22 Земельного
кодексу України до земель
сільськогосподарського призначення
належать:

а) сільськогосподарські угіддя (рілля,
багаторічні насадження, сіножаті,
пасовища та перелоги);

б) несільськогосподарські угіддя
(господарські шляхи і прогони,
полезахисні лісові смуги та інші
захисні насадження, крім тих, що
віднесені до земель
лісогосподарського призначення, землі
під господарськими будівлями і
дворами, землі під інфраструктурою
оптових ринків сільськогосподарської
продукції, землі тимчасової
консервації тощо).

Статтею 38 Земельного кодексу України
передбачено, що до земель житлової та
громадської забудови належать
земельні ділянки в межах населених
пунктів, які використовуються для
розміщення житлової забудови,
громадських будівель і споруд, інших
об'єктів загального користування.

Згідно з ст.40 Земельного кодексу
України громадянам України за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування можуть
передаватися безоплатно у власність
або надаватися в оренду земельні
ділянки для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і гаражного
будівництва в межах норм, визначених
цим Кодексом. Понад норму безоплатної
передачі громадяни можуть набувати у
власність земельні ділянки для
зазначених потреб за
цивільно-правовими угодами.

У ч.1 ст.20 Земельного кодексу
України зазначено, що віднесення
земель до тієї чи іншої категорії
здійснюється на підставі рішень
органів державної влади, Верховної
Ради Автономної Республіки Крим, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим
та органів місцевого самоврядування
відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земель
провадиться органами виконавчої влади
або органами місцевого самоврядування,
які приймають рішення про передачу цих
земель у власність або надання у
користування, вилучення (викуп) земель
і затверджують проекти землеустрою або
приймають рішення про створення
об'єктів природоохоронного та
історико-культурного призначення (ч.2
ст.20 Земельного кодексу України).

Згідно з ст.21 Земельного кодексу
України порушення порядку
встановлення та зміни цільового
призначення земель є підставою для:

а) визнання недійсними рішень органів
державної влади, Верховної Ради
Автономної Республіки Крим, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим
та органів місцевого самоврядування
про надання (передачу) земельних
ділянок громадянам та юридичним
особам;

б) визнання недійсними угод щодо
земельних ділянок;

в) відмови в державній реєстрації
земельних ділянок або визнання
реєстрації недійсною;

г) притягнення до відповідальності
відповідно до закону громадян та
юридичних осіб, винних у порушенні
порядку встановлення та зміни
цільового призначення земель.

Згідно з відомостями
«Земельнокадастрової книги
підприємства, організації, установи.
Розділ V. Присадибні землі особистого
користування», Особового рахунку №502
(погосподарський облік - форма №1) у
користуванні Литвиненко Т.О перебуває
0,50 га землі, з яких 0,45 га (посівна площа)
- рілля, 0,03 га - сади та інші
плодово-ягідні багаторічні насадження,
0,02 га - під будівлями.

Враховуючи вище зазначені норми
Земельного кодексу України та
відомості «Земельнокадастрової книги
підприємства, організації, установи.
Розділ V. Присадибні землі особистого
користування», Особового рахунку №502
(погосподарський облік - форма №1)
відповідач в порушення цих норм, без
зміни в установленому порядку
цільового призначення землі, передав
0,23 га рілля - землі
сільськогосподарського призначення у
власність ОСОБА_4 як землю житлової та
громадської забудови. Оспорюваним
рішенням відповідач фактично змінив
протиправно цільове призначення землі.

Таким чином, посилання
відповідача в обґрунтування своєї
позиції по справі на п.2 «Порядку
розроблення проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок» є
безпідставним.

З урахуванням зазначеного,
відповідачем порушено порядок
безоплатної передачі земельних
ділянки у власність громадянці ОСОБА_2,
який передбачений Земельним кодексом
України.

На підставі викладеного, Рішення
Михайло-Лукашівської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області від 12.01.2011 №7 «Про передачу
земельних ділянок в безоплатну
приватну власність гр. ОСОБА_2.» є
протиправним, а отже підлягає
скасуванню.

У ст.21 Закону України «Про
прокуратуру» зазначено, що протест на
акт, який суперечить закону,
приноситься прокурором, його
заступником до органу, який його видав,
або до вищестоящого органу. У такому ж
порядку приноситься протест на
незаконні рішення чи дії посадової
особи. У протесті прокурор ставить
питання про скасування акта або
приведення його у відповідність з
законом, а також припинення незаконної
дії посадової особи, поновлення
порушеного права. Протест прокурора
зупиняє дію опротестованого акта і
підлягає обов'язковому розгляду
відповідним органом або посадовою
особою у десятиденний строк після його
надходження. Про наслідки розгляду
протесту в цей же строк повідомляється
прокурору. У разі відхилення протесту
або ухилення від його розгляду
прокурор може звернутися з заявою до
суду про визнання акта незаконним.
Заяву до суду може бути подано протягом
п'ятнадцяти днів з моменту одержання
повідомлення про відхилення протесту
або закінчення передбаченого законом
строку для його розгляду. Подача такої
заяви зупиняє дію правового акта.

Згідно матеріалів справи,
прокурором дотримано порядок
звернення до суду з адміністративним
позовом за відхиленим протестом.

У ст.19 Конституції України зазначено,
що органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на викладене вище, позовні
вимоги є обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

На підставі вище викладеного,
керуючись ст.ст. 11, 71, 94, 158-163, 167 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати незаконними та скасувати
рішення сесії Михайло-Лукашівської
сільської ради №7 від 12.01.2011 «Про
передачу земельних ділянок в
безоплатну приватну власність гр.
ОСОБА_2.».

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова виготовлена у повному обсязі
18.05.2011.

Суддя /підпис/
О.О. Прасов

Постанова не набрала законної сили.

Суддя
О.О. Прасов