Справа № 817/275/13-а
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2014 року м. Київ
К/800/35680/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Заїки М.М.,

суддів
Стародуба О.П.,

Штульман І.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області на постанову Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 11.06.2013 у справі за позовом ОСОБА_2 до
Державної податкової служби України у
Рівненській області про визнання
протиправними та скасування наказів,
поновлення на службі, стягнення
середньої заробітної плати за час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди,

встановила:

У січні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Державної податкової
служби України у Рівненській області
про визнання протиправними та
скасування наказів, поновлення на
службі, стягнення середньої заробітної
плати за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 29.03.2013 у
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 11.06.2013
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 29.03.2013
скасовано та винесено нове рішення,
яким позовні вимоги задоволено
частково. Визнано протиправними та
скасовано накази голови Державної
податкової служби у Рівненській
області від 29.12.2012 №96-о та від 07.02.2013
№12-о щодо звільнення з органів
податкової міліції лейтенанта
податкової міліції ОСОБА_2 -
оперуповноваженого відділення
оперативного супроводження
адміністрування ПДВ відділу
податкової міліції Дубенської
об'єднаної державної податкової
інспекції Рівненської області
Державної податкової служби. Поновлено
позивача на попередній посаді -
оперуповноваженого відділення
оперативного супроводження
адміністрування ПДВ відділу
податкової міліції Дубенської
об'єднаної державної податкової
інспекції Рівненської області
Державної податкової служби з 08 січня
2013 року та нараховано і виплачено йому
середній заробіток (грошове утримання)
за час вимушеного прогулу за період з 08
січня 2013 року по момент винесення
судового рішення. Стягнуто з Державної
податкової служби України у
Рівненській області на користь ОСОБА_2
в порядку відшкодування моральної
шкоди 1000 грн. В решті позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі відповідач просить
постанову Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 11.06.2013
скасувати, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
29.03.2013 залишити в силі, як таку, що
відповідає нормам чинного
законодавства.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 прийнятий на
службу в органи податкової міліції
згідно наказу Державної податкової
адміністрації в Рівненській області
від 17.10.2011 №88-о та станом на день
звільнення з органів податкової
міліції проходив службу на посаді
оперуповноваженого відділення
оперативного супроводження
адміністрування ПДВ відділу
податкової міліції Дубенської
об'єднаної державної податкової
інспекції Рівненської області
Державної податкової служби.

Наказом Державної податкової служби у
Рівненській області від 04.12.2012 №76-в
«Про відпустки» лейтенанту податкової
міліції ОСОБА_2 надано чергову
відпустку за 2012 рік з виїздом до м.
Одеси з 05.12.2012 по 06.01.2013.

На підставі службової записки
начальника відділу податкової міліції
- першого заступника начальника
Дубенської об'єднаної державної
податкової інспекції Шиманського В.М.
від 11.12.2012 №11757/07-10 відповідачем було
видано наказ від 17.12.2012 №80-о, відповідно
до якого позивача відкликано з
відпустки за 2012 рік у зв'язку з
службовою необхідністю з 24.12.2012.

Про даний наказ ОСОБА_2 було
повідомлено 18.12.2012.

24.12.2012 о 18:15 год., у зв'язку з невиходом
позивача на службу, працівниками
відділу податкової міліції Дубенської
об'єднаної державної податкової
інспекції Рівненської області
Державної податкової служби було
складено акт про відсутність його на
роботі.

25.12.2012 комісією у складі працівників
відділу податкової міліції Дубенської
об'єднаної державної податкової
інспекції Рівненської області
Державної податкової служби складено
акт про те, що 25.12.2012 ОСОБА_2 не надав
пояснення щодо причини його
відсутності на роботі 24.12.2012.

Наказом Державної податкової служби у
Рівненській області «По особовому
складу податкової міліції» від 29.12.2012
№96-о лейтенанта податкової міліції
ОСОБА_2 звільнено з 29.12.2012 з органів
податкової міліції у запас Збройних
Сил України на підставі підпункту «є»
пункту 64 Положення про проходження
служби рядовим та начальницьким
складом органів внутрішніх справ (за
порушення дисципліни).

Наказом Державної податкової служби у
Рівненській області «По особовому
складу податкової міліції» від 07.02.2013
№12-о було скасовано наказ від 29.12.2012
№96-о в частині звільнення позивача
та цим же наказом його було звільнено з
органів податкової міліції у запас
Збройних Сил України за підпунктом «є»
пункту 64 Положення про проходження
служби рядовим та начальницьким
складом органів внутрішніх справ (за
порушення дисципліни) з 08.01.2013.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що порушення службової
дисципліни, які виразилися у
відсутності позивача на роботі 24.12.2012 є
несумісними з подальшим проходженням
ним служби в органах податкової служби,
а застосоване дисциплінарне стягнення
відповідає характеру та тяжкості
вчиненого позивачем порушення.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позовні
вимоги ОСОБА_2, суд апеляційної
інстанції дійшов до обґрунтованого
висновку про те, що видаючи оскаржувані
накази, відповідач діяв не на підставі
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, а
упереджено та нерозсудливо, що є
підставою для визнання протиправними
та скасування спірних наказів щодо
звільнення позивача з органів
податкової міліції, та поновлення його
на займаній посаді.

Колегія суддів суду касаційної
інстанції погоджується з такими
висновками суду апеляційної інстанції
виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 55 Положення про
проходження служби особами рядового та
начальницького складу органів
внутрішніх справ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 29.07.1991 №114, забороняється
відкликання осіб рядового і
начальницького складу із чергової
відпустки, крім крайньої необхідності
і тільки з дозволу прямого начальника.

Судом апеляційної інстанції було
встановлено, що відповідач не надав до
суду доказів наявності крайньої
необхідності щодо відкликання
позивача з відпустки та його згоди на
це відкликання. Крім того, позивач був
ознайомлений з наказом про
відкликання з відпустки лише 25.12.2012, про
що не заперечує відповідач, а звільнено
його було за прогул, який на думку
відповідача мав місце 24.12. 2012.

Водночас апеляційним судом також
встановлено, що з 08.01.2013 по 11.01.2013 ОСОБА_2
перебував на лікарняному, що
підтверджується листком
непрацездатності серії №117258 від 08.01.2013.

За таких обставин та зважаючи на
викладене, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками суду
апеляційної інстанції про те, що
позивача було звільнено з роботи з
грубим порушенням норм трудового
законодавства, а тому відповідно до
пункту 24 Положення про проходження
служби особами рядового та
начальницького складу органів
внутрішніх справ він підлягає
поновленню на попередній роботі.

Крім того, оскільки судом апеляційної
інстанції встановлено факт порушення
прав ОСОБА_2 при його звільненні, що
призвели до його моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків, що
вимагало додаткових зусиль для
організації життя, тому колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відшкодування
відповідачем моральної шкоди позивачу
у розмірі 1000 грн.

Відповідно до частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

На підставі викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
касаційна скарга Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
задоволенню не підлягає. Постанову
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 11.06.2013
необхідно залишити без змін, оскільки
вона є законною і обґрунтованою та
постановлена з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 11.06.2013 у
справі за позовом ОСОБА_2 до Державної
податкової служби України у
Рівненській області про визнання
протиправними та скасування наказів,
поновлення на службі, стягнення
середньої заробітної плати за час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.М. Заїка

Судді
О.П. Стародуб

І.В. Штульман