Справа № 823/2916/14
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 823/2916/14
інстанції: Мишенко В.В.
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
- Троян Н.М.,

суддів
- Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря
- Костюченка М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Державної фінансової інспекції в
Черкаській області на постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 20 жовтня 2014
року за адміністративним позовом
Державної фінансової інспекції в
Черкаській області до Відділу освіти
Лисянської районної державної
адміністрації про зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ДФІ в Черкаській
області звернулась до суду з позовом, в
якому з урахуванням зменшених позовних
вимог просила, зобов'язати відділ
освіти Лисянської районної державної
адміністрації виконати п. 8 щодо
стягнення з ТОВ «Алавер-буд» коштів в
сумі 20325 грн 72 коп. та п.9 щодо стягнення
з Лисянського районного споживчого
товариства коштів в сумі 1803 грн 60 коп.
вимог Звенигородської МДФІ від 22.02.2014 №
09-17/322.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 20 жовтня 2014
року у задоволенні позову відмовлено
повністю.

Позивач, не погоджуючись із зазначеною
постановою, подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить суд
скасувати постанову та прийняти нову,
якою позовні вимоги задовольнити
частково, а саме зобов'язати Відділ
освіти Лисянської районної державної
адміністрації виконати п. 9 вимоги
Звенигородської МДФІ щодо стягнення з
Лисянського районного споживчого
товариства коштів в сумі 1803 грн 60 коп.

Згідно до частини четвертої ст. 196
Кодексу адміністративного судочинства
України, неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Відповідно до частини першої ст. 41
Кодексу адміністративного судочинства
України, у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду першої
інстанції - скасуванню в частині,
виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи,
Звенигородська МДФІ відповідно до п.
7.3.1.1 плану контрольно-ревізійної
роботи Держфінінспекції в Черкаській
області на IV квартал 2013 року та
відповідно до направлення від 15.11.2013
№ 175, 176 проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
відповідача за період з 01.09.2011 по 31.10.2013,
за результатами якої складено акт
ревізії від 12.02.2014 № 09-17/1.

Даний план ревізії затверджений
Держфінінспекцією в Черкаській
області наказом № 121 від 06.09.2013.

Проведеною ревізією встановлено
порушення, що відображені у вимозі №
09-17/1 зокрема з урахуванням уточнених
позовних вимог: п. 8 - в порушення ст. 14,
ст. 526 Цивільного кодексу України,
частини п'ятої ст. 9 Закону № 996, п. 1.2
Положення № 88 умови типового договору
оренди індивідуально визначеного
майна, що належить до державної
власності, затвердженого наказом фонду
Держмайна України від 23.08.2000 № 1774 та
умов договорів, укладеного між
орендодавцем та орендарями, щодо
відшкодування комунальних послуг,
покрито за рахунок бюджетних коштів
витрат сторонніх осіб(орендарів), які
надавали послуги по харчуванню учнів,
за спожиті комунальні послуги, а саме
ТОВ «Алавер-буд» в сумі 20325 грн 72 коп.; п.9
- в порушення вимог частини першої та
п'ятої ст. 9 Закону № 996, п. 2.1 Положення
№ 88 та умов укладених договорів
перераховано кошти за ненадані послуги
по харчуванню учнів Лисянському
районному споживчому товариству в сумі
1803 грн 60 коп.

Оскільки під час ревізії вищевказані
порушення не були усунуті, відповідно
до п. 7 ст. 10 Закону України «Про основні
засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні» від
26.01.1993 №2939 (Закон № 2939) та абзацу
першого п. 46 Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 №
550, об'єкту контролю направлено вимоги
від 22.02.2014 № 09-17/322 щодо усунення
виявлених ревізією порушень
фінансової дисципліни, з встановленим
терміном їх виконання до 20.03.2014.

З метою виконання зазначених вимог, ДФІ
в Черкаській області звернулось з
відповідним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що оскільки на час розгляду даної
справи відповідачем виконано в повному
обсязі вимоги ДФІ в Черкаській області
щодо усунення встановлених ревізією
порушень, крім тих, виконання яких є
правом позивача в договірних
правовідносинах, правових підстав для
задоволення вимог немає.

На думку колегії суддів позиція суду
першої інстанції є не вірною з огляду
на наступне.

Частиною першою ст. 2 Закону України
«Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні» 26.01.1993 № 2939 (Закон № 2939)
визначено, що головними завданнями
органу державного фінансового
контролю є: здійснення державного
фінансового контролю за використанням
і збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів,
дотриманням законодавства про
державні закупівлі, діяльністю
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від форми власності, які не
віднесені законодавством до
підконтрольних установ, за рішенням
суду, винесеним на підставі подання
прокурора або слідчого для
забезпечення розслідування
кримінальної справи.

Пунктами 1, 7 ст. 10 цього Закону
передбачено право органу державного
фінансового контролю, зокрема:
перевіряти в ході державного
фінансового контролю грошові та
бухгалтерські документи, звіти,
кошториси й інші документи, що
підтверджують надходження і
витрачання коштів та матеріальних
цінностей, документи щодо проведення
процедур державних закупівель,
проводити перевірки фактичної
наявності цінностей (коштів, цінних
паперів, сировини, матеріалів, готової
продукції, устаткування тощо);
пред'являти керівникам та іншим особам
підприємств, установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства,
вилучати в судовому порядку до бюджету
виявлені ревізіями приховані і
занижені валютні та інші платежі,
ставити перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Згідно з п.п. 15 п. 6 Положення про
Державну фінансову інспекцію України,
затвердженого указом Президента
України від 23.04.2011 року № 499/2011, державна
фінансова інспекція України для
виконання покладених на неї завдань
має право в установленому порядку
пред'являти обов'язкові до виконання
вимоги щодо усунення виявлених
порушень законодавства.

Відповідно до п. 46 Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 20.04.2006
року № 550, якщо вжитими в період ревізії
заходами не забезпечено повне усунення
виявлених порушень, контролюючим
органом у строк не пізніше ніж 10
робочих днів після реєстрації акта
ревізії, а у разі надходження
заперечень (зауважень) до нього - не
пізніше ніж 3 робочих дні після
надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування.

Відповідно до ст. 15 зазначеного вище
Закону законні вимоги службових осіб
органу державного фінансового
контролю є обов'язковими для виконання
службовими особами об'єктів, що
ревізуються.

Враховуючи вищевикладене, а також
право органу державного фінансового
контролю звертатися до суду в
інтересах держави, якщо підконтрольною
установою не забезпечено виконання
вимог щодо усунення виявлених ревізією
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів,
передбачене п. 10 ст. 10 вказаного Закону,
колегія суддів вважає, що
адміністративний позов державної
фінансової інспекції в Черкаській
області, в межах заявлених позовних
вимог, є обґрунтованим та таким, що
підлягає задоволенню, з огляду на
наступне.

Зустрічною звіркою встановлено, що
Товариством надано послуги по
харчуванню за період з 28.05.2012 по 10.06.2012 (9
днів) на суму 44274 грн 11 коп. на 4910
діто/днів за що Відділом освіти, на
підставі актів приймання-передачі
виконаних робіт (акт №1 від 30.05.2012 - за 546
дітей на суму 17881 грн 50 коп.; акт №1 від
11.06.2012 - за 546 дітей на суму 14332 грн 50 коп.;
акт № 1 від 12.06.2012 - за 360 дітей на суму 10000
грн, акт №2 від 02.11.2012 - за харчування 160
дітей на суму 2000 грн) перераховано
кошти в сумі 44214 грн.

Ревізією відповідності кількості осіб,
які харчувались за даними меню-вимог у
Товаристві, з даним журналів
відвідування дітей за період з 28.05.2012 по
10.06.2012 встановлено, що директорами шкіл
було надано інформацію, щодо
фактичного оздоровлення учнів по 6-ти
навчальних закладах - Боярському,
Хижинському, Смільчинському,
Журжинецькому НВК та Лисянській ЗОНІ
№2, Лисянській ЗОШ №1.

При співставленні вищезазначених
даних, встановлено розбіжності по
Хижинському НВК - згідно даних
Товариства надано послуг по харчуванню
на 315 діто/днів на суму 4209 грн 83 коп.,
згідно даних директора Синицької Т.В.
оздоровлювалося та харчувалося 20 учнів
протягом 9 днів (фактично 180діто/днів).

Внаслідок вищезазначеного встановлено
завищення діто/днів в кількості 135, що
призвело до зайвого перерахування
коштів Відділом освіти Товариству в
сумі 1803 грн 60 коп. за ненадані послуги
по харчуванню. (4209,83/315(315-180x13,36).

Відповідне порушення призвело до
матеріальної шкоди (збитків) Відділу
освіта на суму 1803 грн 60 коп.

Зазначені обставини жодним чином не
спростовані відповідачем.

З урахуванням викладеного, після
детального з'ясування обставин справи
та аналізу законодавчих норм, суд
апеляційної інстанції приходить до
переконання, що вимоги позивача в
апеляційній скарзі, щодо зобов'язання
відділу освіти Лисянської районної
державної адміністрації виконати п.9
про стягнення з Лисянського районного
споживчого товариства коштів в сумі 1803
грн 60 коп. вимог Звенигородської МДФІ
від 22.02.2014 № 09-17/322, є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню .

Частиною першою ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Згідно частини першої ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 202 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є: 1) неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи; 2)
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими; 3)
невідповідність висновків суду
обставинам справи; 4) порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Оскільки, судом першої інстанції
порушено норми матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи. В зв'язку з цим виникає
необхідність у задоволені апеляційної
скарги та відповідно у скасуванні
постанови Черкаського окружного
адміністративного суду від 20 жовтня 2014
року в окремій його частині.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу фінансової
інспекції в Черкаській області -
задовольнити.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 20 жовтня 2014
року - скасувати в частині відмови у
задоволенні вимоги про зобов'язання
відділу освіти Лисянської районної
державної адміністрації виконати п.9
щодо стягнення з Лисянського районного
споживчого товариства коштів в сумі 1803
грн 60 коп. вимог Звенигородської МДФІ
від 22.02.2014 № 09-17/322 - скасувати та
ухвалити в цій частині нову постанову
наступного змісту.

Адміністративний позов Державної
фінансової інспекції в Черкаській
області до Відділу освіти Лисянської
районної державної адміністрації про
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Зобов'язати відділ освіти Лисянської
районної державної адміністрації
виконати п.9 щодо стягнення з
Лисянського районного споживчого
товариства коштів в сумі 1803 грн 60 коп.
вимог Звенигородської МДФІ від 22.02.2014 №
09-17/322.

В решті постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від 20
жовтня 2014 року - залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції за
наслідками її перегляду, набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:
Н.М. Троян

Судді:
Н.П. Бужак,

В.А. Твердохліб

Головуючий суддя

Троян Н.М.

Судді:

Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.