Справа № 826/5520/14
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 року м. Київ
К/800/56134/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Загороднього А.Ф.,

суддів
Білуги С.В.,

Лиски Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у м. Києві на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 02 червня 2014 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 вересня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Головного управління Міністерства
доходів і зборів у м. Києві про
визнання дій протиправними, -

встановила:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
Головного управління Міністерства
доходів і зборів у м. Києві про
визнання дій протиправними.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
02 червня 2014 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 вересня
2014 року, позов ОСОБА_2 задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність
посадових осіб Головного управління
Міністерства доходів і зборів у м.
Києві, та зобов'язано відповідача
здійснити підготовку та подання
необхідних документів до
територіальних органів Пенсійного
фонду України з метою оформлення,
призначення та виплати пенсійного
забезпечення ОСОБА_2 відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб». Визнано протиправною
бездіяльність посадових осіб
Головного управління Міністерства
доходів і зборів у м. Києві, яка
виражається у не виплаті позивачу
одноразової грошової допомоги при
звільненні зі служби у відповідності
до статті 9 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» та зобов'язано відповідача
нарахування та виплату одноразової
грошової допомоги ОСОБА_2 при
звільненні зі служби відповідно до
статті 9 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб».

У касаційні Головне управління
Міністерства доходів і зборів у м.
Києві, посилаючись на порушення судами
першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанції, постановити
нове рішення про відмову у задоволенні
позову.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
оскільки рішення судів першої та
апеляційної інстанції постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими і не дають підстав,
які передбачені статтями 225-229 Кодексу
адміністративного судочинства України
для зміни чи скасування судових рішень.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що ОСОБА_2 з 07 лютого 2008
року проходив службу в органах
внутрішніх справ України на посаді
заступника начальника Головного
відділу податкової міліції Державної
податкової інспекції у Подільському
районі м. Києва.

Наказом Державної податкової
адміністрації у м. Києві «По особовому
складу податкової міліції» від 02
лютого 2011 року № 36 ОСОБА_2, який
перебуває в розпорядженні Державної
податкової адміністрації у м. Києві по
посаді заступника начальника
Головного відділу податкової міліції
Державної податкової інспекції у
Подільському районі м. Києва,
відсторонено від займаної посади на
підставі постанови прокуратури м.
Києва від 20 січня 2011 року.

Наказом Державної податкової
адміністрації у м. Києві «По особовому
складу податкової міліції» у м. Києві
від 11 лютого 2011 року № 42-о ОСОБА_2, який
відсторонений від займаної посади
заступника начальника ГВПМ ДПІ у
Подільському районі м. Києва, звільнено
з податкової міліції в запас за власним
бажанням. Вислуга років станом на 11
лютого 2011 року складала 20 років 09
місяців 22 дні.

25 березня 2014 року позивач звернувся до
Головного управління Міністерства
доходів і зборів у м. Києві із заявами
про призначення пенсії, нарахування та
виплату одноразової грошової допомоги
у зв'язку з звільненням зі служби.

Листами Головного управління
Міндоходів у м. Києві від 27 березня 2014
року № 366/10/26-15-04-029 та від 22 квітня 2014
року № 455/10/26-15-04-029 позивачу відмовлено
в задоволенні його заяви.

22 квітня 2014 року позивач повторно
звернувся до Головного управління
Міндоходів у м. Києві з листом щодо
оформлення та подання документів для
призначення пенсійного забезпечення
ОСОБА_2, в якому з посиланням на витяг із
реєстру № 44/00999 департаменту
інформаційно-аналітичного
забезпечення Міністерства внутрішніх
справ України повідомив, що ОСОБА_2
станом на 21 березня 2014 року не є особою,
яка засуджена судом за вчинення
корисного злочину, однак відповіді не
отримав.

Відповідно до статті 1-2 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» право на пенсійне
забезпечення на умовах цього Закону
мають звільнені зі служби особи
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ України,
особи начальницького складу
податкової міліції, особи
начальницького і рядового складу
Державної кримінально-виконавчої
служби України, особи начальницького і
рядового складу органів і підрозділів
цивільного захисту.

Вимогами статті 2 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» військовослужбовцям, особам, які
мають право на пенсію за цим Законом,
які мають право на пенсійне
забезпечення, пенсії відповідно до
цього Закону призначаються і
виплачуються після звільнення їх зі
служби.

Статтею 5-1 цього Закону передбачено, що
єдиною підставою для не призначення
пенсійного забезпечення відповідного
до вищевказаного закону є засудження
особи, яка має право на пенсійне
забезпечення за умисний злочин,
вчинений з використанням свого
посадового становища.

Відповідно до статті 12 Закон України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» пенсія за вислугу
років призначається, особам
офіцерського складу, прапорщикам і
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, іншим особам,
зазначеним у пунктах «б» (особам
начальницького складу податкової
міліції) - «д» статті 1 - 2 цього Закону
(крім осіб, зазначених у частині третій
ст. 5 цього Закону), незалежно від віку,
якщо вони звільнені зі служби: по 30.09.2011
і на день звільнення мають вислугу 20
років і більше.

Як вірно встановлено судами першої та
апеляційної інстанції, що під час
звільнення з органів податкової
міліції в запас вислуга років ОСОБА_2
становила 20 років 09 місяців 22 дні, а
тому з урахуванням статті 12 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» позивач має право
на пенсію за вислугою років.

Відповідно до статті 48 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» заява про
призначення пенсії згідно з цим
Законом подається до територіального
органу Пенсійного фонду України або до
уповноваженого ним органу чи
уповноваженій особі в порядку,
встановленому правлінням Пенсійного
фонду України за погодженням із
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики у сферах трудових відносин,
соціального захисту населення, іншими
заінтересованими центральними
органами виконавчої влади та Службою
зовнішньої розвідки.

Відповідно пункту 1 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб», затвердженого постановою
Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №
3-1, заяви про призначення пенсії
подаються цими особами до Головних
управлінь Пенсійного фонду України
через уповноважені структурні
підрозділи - Державної податкової
служби України.

Посилання відповідача на відсутність
можливості подати до територіальних
органів Пенсійного фонду України
документів необхідних для оформлення,
призначення та виплати пенсійного
забезпечення ОСОБА_2, оскільки питання
про оформлення та подання документів
до органів Пенсійного фонду залежить
від наявності рішення суду у справі по
його обвинуваченню у вчиненні
кримінального правопорушення є
помилковим, оскільки відповідно до
листів прокуратури м. Києва від 10
лютого 2014 року та 14 березня 2014 року,
кримінальна справа № 50-5917 порушена
відносно ОСОБА_2 за частиною 3 статті 368
Кримінального кодексу України, була
закрита 30 грудня 2013 року у рамках
кримінального провадження № 0001023
на підставі частини 1 пункту 2 статті 284
Кримінального процесуального кодексу
України.

Також, судами досліджено, витяг з
реєстру № 408-20032014/00999 департаменту
інформаційно-аналітичного
забезпечення Міністерства внутрішніх
справ України, відповідно до якого,
станом на 21 березня 2014 року ОСОБА_2 не є
особою, яка засуджена судом за вчинення
корисного злочину.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком судів першої
та апеляційної інстанції, що Головним
управлінням Міністерства доходів і
зборів у м. Києві неправомірно на
звернення позивача від 25 березня 2014
року про призначення пенсії не
оформлено всі необхідні документи та
подання про призначення пенсії для
направлення до розгляду органу
Пенсійного фонду України.

Крім того, відповідно до частини 2
статті 9 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» виплата одноразової грошової
допомоги при звільненні зі служби
особам рядового, сержантського,
старшинського та офіцерського складу
та деяким іншим особам, які мають право
на пенсію за цим Законом, при
звільненні зі служби за власним
бажанням, через сімейні обставини або
інші поважні причини, перелік яких
визначається Кабінетом Міністрів
України, які мають вислугу 10 років і
більше, виплачується одноразова
грошова допомога в розмірі 25 відсотків
місячного грошового забезпечення за
кожний повний календарний рік служби.

Пунктом 10 постанови Кабінету Міністрів
України від 17 липня 1992 року № 393 «Про
порядок обчислення вислуги років,
призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їх сімей» (в редакції,
на час звільнення позивача) особам
рядового і начальницького складу
податкової міліції при звільненні з
військової служби або з органів
внутрішніх справ за які звільняються
із служби за власним бажанням, через
сімейні обставини або з інших поважних
причин, перелік яких визначається
Кабінетом Міністрів України, та мають
вислугу 10 років і більше, виплачується
одноразова грошова допомога в розмірі
25 відсотків місячного грошового
забезпечення за кожний повний
календарний рік служби.

Тобто, необхідними підставами для
виплати одноразової грошової допомоги
в розмірі 25 відсотків місячного
грошового забезпечення при звільненні
зі служби, є підстава звільнення зі
служби - за власним бажанням.

Як вірно встановлено судом першої та
апеляційної інстанції, підстава
звільнення зі служби - пункт 64 «ж»
«Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ» - за власним
бажанням.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суди першої та апеляційної інстанції
дійшли вірного висновку, що відповідно
до частини 2 статті 9 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб», позивач має право
на отримання одноразової грошової
допомоги в розмірі 25 відсотків
місячного грошового забезпечення за
кожний повний календарний рік служби.

Враховуючи викладене, доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального чи процесуального
права, що призвело або могло б
призвести до невірного вирішення
спору, а тому оскаржувані судові
рішення є законними та обґрунтованими,
і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу Головного управління
Міністерства доходів і зборів у м.
Києві залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 02 червня 2014 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 вересня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Головного управління Міністерства
доходів і зборів у м. Києві про визнання
дій протиправними - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.Ф. Загородній

Судді
С.В. Білуга

Т.О. Лиска