Справа № 814/1761/14
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

11 листопада 2014 року
Справа № 814/1761/14

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Лісовської Н. В.
розглянув в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовомПриватного
науково-виробничого підприємства
"УКРГІДРОТЕХ", вул. Громадянська, 16, м.
Миколаїв, 54001

доДержавної поадткової інспекції у
Центральному районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській обл., вул. Потьомкінська,
24/2, м. Миколаїв, 54030 провизнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
11.02.2014р. №, від 11.02.2014р. № ,
визнання протиправними дії,
зобов'язання вчинити певні дії, В С Т А Н
О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва
ГУ Міндоходів у Миколаївській області
про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 11.02.2014 року №
, № ; визнання протиправними
дій щодо коригування у бік зменшення в
базі даних показників податкового
кредиту та показників податкових
зобов'язань; зобов'язання відновити в
базі даних автоматизованої системи
«Податковий блок» показники
податкового кредиту та показники
податкових зобов'язань.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що перевіряючі дійшли
хибних висновків щодо заниження суми
податку на додану варість у
перевіряємому періоді, що був
сформований за рахунок господарських
операцій з контрагентами з ТОВ
«Де-Лонга», ТОВ «Янгагро», ПП «Юг
Инвест», ТОВ «Карбон-Юг». Так, позивач
зазначає про реальність та товарність
господарських операцій, здійснених з
вищезазначеними контрагентами та про
надання перевіряючим документів
первинного бухгалтерського обліку в
повному обсязі під час проведення
перевірки. А відтак, вважає, що
податкові повідомлення-рішення
винесені неправомірно та належать
скасуванню.

Відповідач позовні вимоги не визнає, з
підстав, вкладених у письмових
запереченнях на адміністративний
позов.

Представниками сторін заявлені
клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Суд здійснює розгляд справи в порядку
письмового провадження відповідно до
ч. 4 ст. 122 КАС України.

Вислухав пояснення сторін, з'ясував всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, оцінив
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
дослідив матеріали, що містяться у
справі, суд дійшов висновку, що позов не
належить задоволенню, виходячи з
наступного:

ДПІ з 13.01.2014 по 17.01.2014 року було
проведено позапланову невиїзну
перевірку ПНВП «Украгідротех» щодо
підтвердження господарських відносин
з платниками податків контрагентами -
постачальниками ТОВ «Де-Лонга» за
період травень, липень 2010 року, ТОВ
«Янгагро» за період лютий, березень 2011
року, ПП «Юг Инвест» за період вересень
2012 року, ТОВ «Карбон-Юг» за грудень 2012
року та контрагентами-покупцями.

Перевіркою встановлено заниження суми
податку на додану вартість, що підлягає
сплаті до бюджету в розмірі 14280,00 грн. за
період лютий,березень 2011 року, в тому
числі по періодам: в лютому 2011 року на
суму ПДВ 10380,00 грн.; в березні 2011 року на
суму ПДВ 3900,00 грн. крім того, перевіркою
не підтверджено реальність здійснення
господарських операцій ПНВП
«Гідротех» з отримання товарів (послуг)
від ПП «Юг Инвест», ТОВ «Карбон-Юг», та
подальшої реалізації контрагенту
покупцю ТОВ Науково-виробнича і
торгівельна компанія «Твайс-Сервіс»,
про що було складено акт № 27/14-03-22-08/25373759
від 24.01.2014 року.

На підставі акту перевірки були
винесені податкові
повідомлення-рішення від 11.02.2014 року №
№ , яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на загальну суму 14281,00 грн., з
яких 14280,00 грн. - за основним платежем, 1,00
грн. - за штрафними санкціями, № ,
яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток на
загальну суму 17851,00 грн., з яких 17850,00 грн.
- за основним платежем, 1,00 грн. - за
штрафними санкціями.

Перевіряючі дійшли до таких висновків
у зв'язку з тим, що правочини, які були
укладені між ПНВП «Украгідротех», ТОВ
«Де-Лонга», ТОВ «Янгагро», ПП «Юг
Инвест», ТОВ «Карбон-Юг», на думку
перевіряючих, не були здійснені на
реальне настання правових наслідків,
оскільки за вказаними контрагентами
позивача встановлено відсутність
необхідних умов для досягнення
результатів економічної діяльності
тощо. Крім того, за відсутності факту
придбання товарів чи послуг або в разі
якщо придбані товари чи послуги не
призначені для використання у своїй
господарський діяльності платника
податку відповідні суми не можуть
включатися до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з ПДВ навіть за
наявності формально складених, але
недостовірних документів або сплати
грошових коштів.

Суд критично оцінює позицію позивача
щодо безпідставності та
необґрунтованості таких висновків ДПІ
з оглядом на наступне:

У листі Вищого Адміністративного суду
України від 01.11.2011 року вих. № 1936/11/13-11,
наголошується, що суд, під час розгляду
справ повинен ретельно перевіряти всі
доводи сторін, документи та інші данні,
що спростовують реальність
господарської операції, яка
відображена в податковому обліку,
повинні оцінюватися з урахуванням
специфікації кожної господарської
операції - умов перевезення,
зберігання товарів, змісту послуг, що
надаються тощо.

За даним адміністративним позовом суд
не розглядає питання щодо недійсності
або нікчемності правочину, він
з'ясовує, чи мали місце порушення
законодавства, що стали підставою для
винесення податкового
повідомлення-рішення, чи воно винесено
протиправно та підлягає скасуванню.

Відповідно до положень п. 198.3 ст. 198
Податкового Кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг
(у разі здійснення контрольованих
операцій - не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу) та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Так, під час судового розгляду справи,
позивачем не доведено реальність
проведення господарських операцій, як
це передбачено листом Вищого
Адміністративного суду України від
01.11.2011 року вих. № 1936/11/13-11. Матеріали
справи не містять жодних платіжних
документів про перерахунок коштів на
користь контрагентів: ТОВ «Де-Лонга»,
ТОВ «Янгагро», ПП «Юг Инвест», ТОВ
«Карбон-Юг». Окрім того, надані
письмові докази щодо операцій з ТОВ
«Янгагро» не можуть бути взяті судом до
уваги як належний доказ, оскільки як
первинний документ не містить печатки
підприємства, підпису керівника тощо,
тобто не відповідає ст.. 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні».

Надані позивачем документи щодо
взаємовідносин з ТОВ «Твайс-Сервіс» та
ТОВ «Ера» ніяким чином не
підтверджують взаємовідносини та
реальність господарських операцій з
контрагентами позивача, щодо
господарських взаємовідносин з якими
проводилася перевірка. Так, позивачем
не надано жодних первинних документів
на підтвердження реальності
господарських операцій позивача з
контрагентами ТОВ «Де-Лонга», ТОВ
«Янгагро», ПП «Юг Инвест», ТОВ
«Карбон-Юг»

Розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведеності перед судом їх
переконливості (частина 1 статті 11 КАС).

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги не обґрунтовані та
задоволенню не належать.

Згідно ст. 71 ч. 2 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

При винесені рішення по
адміністративній справі, суд вирішує
питання про розподіл витрат відповідно
до ст.94 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. 2, 7, 17, 94, 158, 161, 162, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову приватного
науково-виробничого підприємства
«Укргідротех» - відмовити.

Стягнути з приватного
науково-виробничого підприємства
«Укргідротех» 1644,30 грн. судового збору.

Постанова суду першої інстанції
набирає чинності з моменту закінчення
десятиденного строку на апеляційне
оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
Адміністративного суду через
Миколаївський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Порядок та строки апеляційного
оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Суддя
Н. В. Лісовська