Справа № 2245/27/13-а
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 року м. Київ
К/800/26150/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф., (суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Швеця В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до Відділу державної виконавчої
служби Старобешівського районного
управління юстиції, третя особа -
Управління Пенсійного фонду України в
Старобешівському районі Донецької
області про оскарження дій та
бездіяльності державного виконавця за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Старобешівського районного суду
Донецької області від 02 квітня 2013 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 30 квітня 2013
року, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Старобешівського
районного суду Донецької області з
адміністративним позовом до Відділу
Державної виконавчої служби
Старобешівського районного управління
юстиції Донецькій області, в якому
просив відновити строки подання
адміністративного позову, пропущені з
поважних причини; - визнати
бездіяльність Відділу Державної
виконавчої служби Старобешівського
районного управління юстиції
Донецькій області неправомірною; -
постанову Відділу Державної
виконавчої служби Старобешівського
районного управління юстиції
Донецькій області від 14.02.2012 р. за
виконавчим провадженням по виконанню
виконавчого листа № 2а-585/10, а також
постанову начальника Відділу
Державної виконавчої служби
Старобешівського районного управління
юстиції Донецькій області - скасувати;

- повторно видати виконавчий лист з
відновленими термінами для
пред'явлення до примусового виконання
Постанови Старобешівського районного
суду Донецької області від 22 січня 2010
року у справі № 2а-4150/2009 по щомісячній
виплаті пенсії по інвалідності
Управлінням в розмірах 8-ти мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком з розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, встановлених
статтею 50 частина 4, статтею 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
- зобов'язати Відділ виконати Постанову
Старобешівського районного суду
Донецької області від 22 січня 2010 року
по щомісячній виплаті пенсії по
інвалідності Управлінням в розмірах
8-ти мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю в розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком з розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, встановлених статтею 50
частина 4, статтею 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Постановою Старобешівського районного
суду Донецької області від 2 квітня 2013
року позовні вимоги задоволено
частково, а саме: позовні вимоги ОСОБА_4
до Відділу про поновлення строку
звернення до суду з адміністративним
позовом - задоволено, а в іншій частині
позовних вимог було відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 30 квітня 2013
року залишено без змін постанову
Старобешівського районного суду
Донецької області від 02 квітня 2013 року.

Не погоджуючись з постановою
Старобешівського районного суду
Донецької області від 02 квітня 2013 року
та ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 30 квітня 2013
року, ОСОБА_4 звернувся до суду з
касаційною скаргою, в який просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій і ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального права, що призвело до
ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, суд, в межах ст. 220 КАС України,
дійшов до про залишення касаційної
скарги без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлені наступні обставини.

Постановою Старобешівського районного
суду Донецької області від 22 січня 2010
року у адміністративній справі №
2а-4150/2009, в якій виправлено описки
ухвалою цього ж суду від 27 січня 2012
року, зобов'язано Управління провести
перерахунок пенсії ОСОБА_4, як інваліду
ІІ групи, у розмірах передбачених
статтею 50, частиною 4 статті 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з 1 грудня 2009 року у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком, яка
дорівнює прожитковому мінімуму для
непрацездатних громадян.

06.02.2012 року державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження.

На підставі пункту 8 частини першої
статті 49 Закону України від 21.04.1999 №
606-ХІV «Про виконавче провадження» ,
державним виконавцем 14.02.2012 року було
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження.

Фактичне виконання виконавчого листа
№ 2а-585/10 від 20 січня 2012 року
підтверджується листом Управління №
3860/06 від 09.02.2012 року з якого видно, що
позивач отримував пенсію у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком.

Відмовляючи у задоволенні позову суди
попередніх інстанцій дійшли висновку
про правомірність винесення
оскаржуваної постанови відповідача, з
посиланням на те, що Управлінням
Пенсійного фонду України в
Старобешівському районі Донецької
області виконано в повному обсязі
постанову Старобешівського районного
суду Донецької області від 22 січня 2010
року.

З таким висновком суду апеляційної
інстанції погоджується і судова
колегія Вищого адміністративного суду
України, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії, а
частиною 2 цієї статті передбачено, що
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження»,
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі фактичного виконання
в повному обсязі рішення згідно з
виконавчим документом.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в постанові
Старобешівського районного суду
Донецької області від 22 січня 2010 року
не встановлено кінцевої дати
проведення перерахунку і виплати
доплати до пенсії. Тому виконання
вказаного рішення підлягало до часу
існування правових підстав для
здійснення відповідних виплат, тобто
до змін законодавства, що регулює
спірні правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається, що
Управління Пенсійного фонду України в
Старобешівському районі Донецької
області у добровільному порядку
нараховувало та виплачувало позивачу
пенсію, як інваліду ІІ групи,
відповідно до ст. 50 ч. 4 ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з 1 грудня 2009 року у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком, яка
дорівнює прожитковому мінімуму для
непрацездатних громадян.

Пунктом 7 Закону України від 14 червня 2011
року №3491-VI «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» Прикінцеві положення
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» доповнено пунктом 4,
яким установлено, що у 2011 році норми і
положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Отже, цим Законом визначення порядку
та розмірів виплат указаним категоріям
громадян делеговано Кабінету
Міністрів України.

Конституція України не встановлює
пріоритету застосування того чи іншого
закону, в тому числі залежно від
предмета правового регулювання. Немає
також закону України, який би регулював
питання подолання колізії норм
законів, що мають однакову юридичну
силу.

Водночас Конституційний Суд України у
пункті 3 мотивувальної частини Рішення
від 3 жовтня 1997 року №4-зп у справі про
набуття чинності Конституцією України
зазначив, що конкретна сфера
суспільних відносин не може бути
водночас врегульована однопредметними
нормативними правовими актами
однакової сили, які за змістом
суперечать один одному. Звичайною є
практика, коли наступний у часі акт
містить пряме застереження щодо
повного або часткового скасування
попереднього. Загальновизнаним є й те,
що з прийняттям нового акта, якщо інше
не передбачено самим цим актом,
автоматично скасовується
однопредметний акт, який діяв у часі
раніше.

Враховуючи те, що останнім в часі є
Закон України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік», то пріоритетними в
даному випадку є положення саме цього
Закону.

На виконання вимог пункту 7 Закону
України «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» Кабінетом Міністрів України
прийнято постанову від 6 липня 2011 року
№745 «Про встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», якою розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, встановлено в абсолютних
сумах. Ця постанова набрала чинності з
23 липня 2011 року.

Таким чином, положення ст.ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
щодо розміру виплат основної та
додаткової пенсії підлягали
застосуванню до 23 липня 2011 року.

Враховуючи наведене, суди попередніх
інстанцій прийшли до обґрунтованого
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Виходячи з наведеного колегія суддів
вважає, що суди першої та апеляційної
інстанції правильно встановили
обставини справи, повно дослідили
докази по справі та ухвалили рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи викладені
в касаційній скарзі не спростовують
висновків суду першої та апеляційної
інстанції, тому підстави для
скасування або зміни рішень відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
постанову Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 21 листопада
2012 року оскільки судом апеляційної
інстанцій не допущено порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судового рішення.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 231 КАС
України суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу скаргою ОСОБА_4
залишити без задоволення, а постанову
Старобешівського районного суду
Донецької області від 02 квітня 2013 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 30 квітня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді О.Ф.
Ситников

В.В.
Малинін

В.В. Швець