Справа № 826/18247/14
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2014-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 грудня 2014 року 13:22
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі: головуючого судді
Скочок Т.О., при секретарі судового
засідання Новик В.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу
за позовомПриватного підприємства
«Імпостач-ЛПТ» доДержавної
податкової інспекції у Подільському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві провизнання
протиправними дії, зобов'язання
вчинити певні дії, -
за участю представників сторін:
від позивача - Лашина О.А.,
від відповідача - Мельника А.А.
До Окружного адміністративного суду
міста Києва звернулося Приватне
підприємство «Імпостач-ЛПТ» (надалі -
позивач або ПП «Імпостач-ЛПТ») з
позовом до Державної податкової
інспекції у Подільському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві (надалі - відповідач або ДПІ у
Подільському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві), в якому просить:
- визнати протиправними дії
Державної податкової інспекції у
Подільському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві щодо
відмови у прийнятті поданих ПП
«Імпостач-ЛПТ» звітної податкової
декларації з податку на додану
вартість за жовтень місяць від 17.11.2014
року; звітних розшифровок зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів за жовтень місяць від
17.11.2014 року; звітного реєстру виданих та
отриманих податкових накладних за
жовтень місяць від 17.11.2014 року;
- зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Подільському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві прийняти подані ПП
«Імпостач-ЛПТ» звітну податкову
декларацію з податку на додану
вартість за жовтень місяць від 17.11.2014
року; звітні розшифровки зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів за жовтень місяць від
17.11.2014 року; звітний реєстр виданих та
отриманих податкових накладних за
жовтень місяць від 17.11.2014 року днем їх
фактичного отримання Державною
податковою інспекцією у Подільському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 26.11.2014 року
відкрито провадження у справі,
закінчено підготовче провадження та
призначено справу до судового
В обґрунтування позовних вимог
представник позивача зазначив, що
відповідачем безпідставно відмовлено
у прийнятті податкової декларації з
податку на додану вартість за жовтень
2014 року з додатками.
У судове засідання 19.12.2014 року з'явилися
представники сторін.
Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав у повному
обсязі та просив суд задовольнити його
з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача проти позову
заперечував, підтримавши доводи,
викладені у письмових запереченнях,
зазначаючи про те, що відмовляючи у
прийнятті податкової декларації з
податку на додану вартість за жовтень
2014 року з додатками ДПІ у Подільському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві діяла у
межах та на підставі наданих їй
повноважень, оскільки листом від 16.09.2014
року №8820/10/26-56-10-05 ПП «Імпостач-ЛПТ»
повідомлено про розірвання договору
про визнання електронних документів, у
зв'язку з порушенням його істотних
Розглянувши наявні в матеріалах справи
документи і матеріали, заслухавши
пояснення представників сторін,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд зазначає
Як вбачається з матеріалів справи, між
ПП «Імпостач-ЛПТ» та ДПІ у Подільському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві
укладено договір №180620141 про визнання
електронних документів від 18.06.2014 року,
предметом якого є визнання податкових
документів (податкової звітності,
реєстрів отриманих та виданих
податкових накладних з податку на
додану вартість та інших звітних
податкових документів), поданих
платником податків в електронному
вигляді із застосуванням електронного
цифрового підпису до органу ДПС
засобами телекомунікаційного зв'язку
або на електронних носіях, як
На підставі викладеного вище, 17.11.2014
року ПП «Імпостач-ЛПТ» засобами
електронного зв'язку подано до
контролюючого органу податкову
декларацію з податку на додану
вартість за жовтень 2014 року, звітну
розшифровку податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів (д5) за жовтень 2014 року та
звітний реєстр виданих та отриманих
податкових накладних до звітної
декларації з ПДВ за жовтень 2014 року.
За результатами обробки отриманої від
ПП «Імпостач-ЛПТ» засобами
електронного зв'язку податкової
декларації з податку на додану
вартість за жовтень 2014 року з
додатками, шляхом направлення
квитанції №1 від 17.11.2014 року, позивача
повідомлено про не прийняття вказаного
документа із зазначенням про те, що для
платника податків заборонено прийом
звітності по електронній пошті з
посиланням на можливість відсутності
Вважаючи відмову у прийнятті
податкової декларації з податку на
додану вартість за жовтень 2014 року з
додатками необґрунтованою, а свої
права та охоронювані законом інтереси
порушеними, позивач звернувся з
позовом до суду.
Розглядаючи справу по суті, суд
виходить з наступного.
Нормативно-правовим актом, який
регулює відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства, є
Податковий кодекс України (надалі - ПК
України), який набрав чинності 01.01.2011
Так, згідно п. 201.14 ст. 201 ПК України,
платники податку зобов'язані вести
окремий облік операцій з постачання та
придбання товарів/послуг, які
підлягають оподаткуванню, а також які
не є об'єктами оподаткування та
звільнені від оподаткування згідно з
Зведені результати такого обліку
відображаються в податкових
деклараціях, форма яких встановлюється
у порядку, передбаченому статтею 46
цього Кодексу (п. 201.15 ст. 201 ПК України).
Приписами п. 46.1 ст. 46 ПК України
передбачено, що податкова декларація,
розрахунок (далі - податкова
декларація) - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.
Податкова декларація складається за
формою, затвердженою в порядку,
визначеному положеннями пункту 46.5
статті 46 цього Кодексу та чинному на
час її подання. Форма податкової
декларації повинна містити необхідні
обов'язкові реквізити і відповідати
нормам та змісту відповідних податку
та збору (п. 48.1 ст. 48 ПК України).
У розумінні п. 48.2 ст. 48 ПК України,
обов'язкові реквізити - це інформація,
яку повинна містити форма податкової
декларації та за відсутності якої
документ втрачає визначений цим
Кодексом статус із настанням
передбачених законом юридичних
Податкова декларація повинна містити
такі обов'язкові реквізити: тип
документа (звітний, уточнюючий, звітний
новий); звітний (податковий) період, за
який подається податкова декларація;
звітний (податковий) період, що
уточнюється (для уточнюючого
розрахунку); повне найменування
(прізвище, ім'я, по батькові) платника
податків згідно з реєстраційними
документами; код платника податків
згідно з Єдиним державним реєстром
підприємств та організацій України або
податковий номер; реєстраційний номер
облікової картки платника податків або
серію та номер паспорта (для фізичних
осіб, які через свої релігійні
переконання відмовляються від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків та
повідомили про це відповідний
контролюючий орган і мають відмітку у
паспорті); місцезнаходження (місце
проживання) платника податків;
найменування контролюючого органу, до
якого подається звітність; дата
подання звіту (або дата заповнення -
залежно від форми); ініціали, прізвища
та реєстраційні номери облікових
карток або інші відомості, визначені в
абзаці сьомому цього пункту, посадових
осіб платника податків; підписи
платника податку - фізичної особи
та/або посадових осіб платника податку,
визначених цим Кодексом, засвідчені
печаткою платника податку (за
наявності) (п. 48.3 ст. 48 ПК України).
У окремих випадках, коли це відповідає
сутності податку або збору та є
необхідним для його адміністрування,
форма податкової декларації додатково
може містити такі обов'язкові
реквізити: відмітка про звітування за
спеціальним режимом; код виду
економічної діяльності (КВЕД); код
органу місцевого самоврядування за
КОАТУУ; індивідуальний податковий
номер згідно з даними реєстру
платників податку на додану вартість
за звітний (податковий) період (п. 48.4 ст.
Згідно п. 48.7 ст. 48 ПК України, податкова
звітність, складена з порушенням норм
цієї статті, не вважається податковою
декларацією, крім випадків,
встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього
Відмова посадової особи контролюючого
органу прийняти податкову декларацію з
будь-яких причин, не визначених цією
статтею, у тому числі висунення
будь-яких не визначених цією статтею
передумов щодо такого прийняття
(включаючи зміну показників такої
податкової декларації, зменшення або
скасування від'ємного значення
об'єктів оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється (п. 49.10 ст. 49 ПК України).
У разі подання платником податків до
контролюючого органу податкової
декларації, заповненої з порушенням
вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу, такий контролюючий орган
зобов'язаний надати такому платнику
податків письмове повідомлення про
відмову у прийнятті його податкової
декларації із зазначенням причин такої
відмови (п. 49.11. ст. 49 ПК України).
Таким чином, з урахуванням
вищенаведених правових норм, перелік
підстав для відмови контролюючого
органу від прийняття податкової
декларації, визначений положеннями
ст.ст. 48 та 49 ПК України, є вичерпним, а,
відтак, неприйняття податкової
декларації з інших підстав податковим
законодавством не передбачено, а тому
Натомість, як зазначено представником
відповідача під час судового розгляду
справи, підставою для неприйняття
податкової декларації ПП
«Імпостач-ЛПТ» з податку на додану
вартість за жовтень 2014 року з додатками
слугував факт розірвання договору про
визнання електронних документів,
укладеного між позивачем та ДПІ у
Подільському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві, у зв'язку з порушенням його
істотних умов, про що ПП «Імпостач-ЛПТ»
повідомлено листом від 16.09.2014 року
№8820/10/26-56-10-05
Згідно наявної у матеріалах справи
копії листа ДПІ у Подільському районі
ГУ Міндоходів у м. Києві від 16.09.2014 року
№8820/10/26-56-10-05, останньою вказано, що у
відповідності до довідки встановлення
місцезнаходження (місця проживання)
від 15.09.2014 року №797/07, місцезнаходження
ПП «Імпостач-ЛПТ» за податковою
адресою, а саме: м. Київ, вул. Маршала
Гречка, 13, оф. 705 не встановлено.
В свою чергу, наказом Державної
податкової адміністрації України від
10.04.2008 року №233 затверджено Інструкцію
з підготовки і подання податкових
документів в електронному вигляді
засобами телекомунікаційного зв'язку
(надалі - Інструкція №233), яка визначає
загальні принципи організації
інформаційного обміну під час подання
платниками податків податкової
звітності до органів державної
податкової служби України в
електронній формі із використанням
електронного цифрового підпису.
З метою подання податкових документів
в електронному вигляді засобами
телекомунікаційного зв'язку платник
податків: отримує в будь-якому
включеному до системи подання
податкових документів в електронному
вигляді акредитованому центрі
сертифікації ключів посилені
сертифікати відкритих ключів
посадових осіб юридичної особи, що
мають право підпису (керівника,
бухгалтера), та печатку юридичної
особи. Платник податків фізична особа -
суб'єкт підприємницької діяльності
може обмежитись одним ключем ЕЦП.
Особисті ключі знаходяться на ключових
(електронних) носіях, що зберігаються в
таємниці; отримує в органі ДПС за
місцем реєстрації або на WEB-сайті ДПА чи
регіональної ДПА текст примірного
договору про визнання електронних
документів (додаток 1), безкоштовне
спеціалізоване програмне забезпечення
формування та подання до органів ДПС
податкових документів в електронному
вигляді; ознайомившись з редакцією
договору, заповнює необхідні
реквізити, у тому числі вписує свою
електронну адресу, підписує та
скріплює печаткою два примірники
договору (для фізичної особи суб'єкта
підприємницької діяльності за
наявності печатки); надає до органу ДПС
за місцем реєстрації підписані та
скріплені печаткою два примірники
договору та посилені сертифікати
відкритих ключів на електронному
носії; після підписання договору в
органі ДПС за місцем реєстрації
отримує один примірник договору. При
цьому ставить підпис у журналі обліку
договорів про визнання електронних
документів (додаток 2) для засвідчення
того, що платнику податків було
повернуто його примірник договору (п. 5
розділу ІІІ Інструкції №233).
Додатком 1 до Інструкції №233
затверджено примірний договір про
визнання електронних документів,
згідно п. 6.4 якого орган ДПС має право
розірвати Договір в односторонньому
порядку у випадку ненадання Платником
податків нового посиленого
сертифіката (сертифікатів) відкритого
ключа замість скасованих або в разі
зміни Платником місця реєстрації.
З аналізу вищенаведених правових норм
вбачається, що законодавчо
обґрунтованими підставами для
розірвання договору про визнання
електронних документів органом ДПС в
односторонньому порядку є 1) ненадання
платником податків нового посиленого
сертифіката (сертифікатів) відкритого
ключа замість скасованих; або 2) зміна
платником податків місця реєстрації.
Згідно п. 45.2 ст. 45 ПК України, податковою
адресою юридичної особи
(відокремленого підрозділу юридичної
особи) є місцезнаходження такої
юридичної особи, відомості про що
містяться у Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців. Податковою адресою
підприємства, переданого у довірче
управління, є місцезнаходження
При цьому, у відповідності до ст. 1
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» від 15.05.2003 року №755-IV
(надалі - Закон №755), місцезнаходження
юридичної особи - адреса органу або
особи, які відповідно до установчих
документів юридичної особи чи закону
виступають від її імені (далі -
В свою чергу, відомості про юридичну
особу або фізичну особу-підприємця
включаються до Єдиного державного
реєстру шляхом внесення записів на
підставі відомостей з відповідних
реєстраційних карток та відомостей, що
надаються юридичними особами
державному реєстратору за
місцезнаходженням реєстраційної
справи згідно із законодавством
України (ч. 1 ст. 17 Закону №755).
В Єдиному державному реєстрі, зокрема,
містяться такі відомості щодо
юридичної особи як місцезнаходження
юридичної особи (ч. 2 ст. 17 Закону №755).
Водночас, якщо відомості, які
підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру, були внесені до
нього, то такі відомості вважаються
достовірними і можуть бути використані
в спорі з третьою особою, доки до них не
внесено відповідних змін. Якщо
відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, є
недостовірними і були внесені до нього,
то третя особа може посилатися на них у
спорі як на достовірні. Третя особа не
може посилатися на них у спорі у разі,
якщо вона знала або могла знати про те,
що такі відомості є недостовірними.
Якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного
реєстру, не були до нього внесені, вони
не можуть бути використані в спорі з
третьою особою, крім випадків, коли
третя особа знала або могла знати ці
відомості (ст. 18 Закону №755).
Як вбачається з наявної у матеріалах
справи копії витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців
місцезнаходженням ПП «Імпостач-ЛПТ»
13, оф. 705. При цьому, згідно вказаного
витягу, відомості щодо ПП
«Імпостач-ЛПТ» мають статус
З огляду на викладене вище, суд дійшов
висновку, що розірвання договору
№180620141 про визнання електронних
документів від 18.06.2014 року з підстав не
встановлення місцезнаходження ПП
«Імпостач-ЛПТ» за податковою адресою, а
саме: м. Київ, вул. Маршала Гречка, 13, оф.
705, є необґрунтованим, а, відтак,
останній не розірваний у встановленому
законодавством порядку та продовжує
свою дію. Таким чином, у ДПІ у
Подільському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві продовжують мати місце
зобов'язання за даним договором, у тому
числі прийняття податкової декларації
з податку на додану вартість за жовтень
2014 року, звітної розшифровки
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів (д5) за
жовтень 2014 року та звітного реєстру
виданих та отриманих податкових
накладних до звітної декларації з ПДВ
за жовтень 2014 року, поданих засобами
електронного зв'язку.
Отже, суд вказує, що дії ДПІ у
Подільському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві щодо відмови у прийнятті поданих
ПП «Імпостач-ЛПТ» звітної податкової
декларації з податку на додану
вартість за жовтень 2014 року від 17.11.2014
року; звітних розшифровок податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів (д5) за жовтень 2014
року від 17.11.2014 року; звітного реєстру
виданих та отриманих податкових
накладних до звітної декларації з ПДВ
за жовтень 2014 року від 17.11.2014 року є
протиправними, за результатами чого
слід зобов'язати ДПІ у Подільському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві вважати
прийнятими та зареєстрованими останні
днем їх фактичного отримання
Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їх посадові і службові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
При цьому, суд, оцінюючи спірні дії
відповідача, виходить з критеріїв
оцінки рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень,
встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до
яких, зокрема, відносяться вчинення дій
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано, обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для вчинення дії.
Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Беручи до уваги вищенаведене в
сукупності, проаналізувавши матеріали
справи та надані сторонами докази, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими, а, відтак, такими, що
підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
1. Позов Приватного підприємства
«Імпостач-ЛПТ» задовольнити
2. Визнати протиправними дії
Державної податкової інспекції у
Подільському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві щодо
відмови у прийнятті поданих ПП
«Імпостач-ЛПТ» звітної податкової
декларації з податку на додану
вартість за жовтень місяць від 17.11.2014
року; звітних розшифровок зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів за жовтень місяць від
17.11.2014 року; звітного реєстру виданих та
отриманих податкових накладних за
жовтень місяць від 17.11.2014 року.
3. Вважати прийнятими та
зареєстрованими податкову декларацію
з податку на додану вартість за жовтень
місяць від 17.11.2014 року; звітні
розшифровки зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів за
жовтень місяць від 17.11.2014 року; звітний
реєстр виданих та отриманих податкових
накладних за жовтень місяць від 17.11.2014
року днем їх фактичного отримання
Державною податковою інспекцією у
Подільському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві.
Постанова набирає законної сили в
строк і порядку, передбачені ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Т.О. Скочок