Справа № 826/11035/14
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
у 1-й інстанції: Дегтярьова О.В.
Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

18 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання
Арсенійчук М.В.,

за участю представника відповідача
Макаревича О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Подільському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 23 вересня 2014 року у справі за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю
«Юридично-консалтингова фірма «Зевс»
до Державної податкової інспекції у
Подільському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправними дій, скасування
рішення та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Державної податкової
інспекції у Подільському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві (далі по тексту -
відповідач, податковий, контролюючий
орган), в якому просив:

- визнати неправомірними дії по
анулюванню реєстрації платника
податку на додану вартість ТОВ «ЮКФ
«ЗЕВС»;

- скасувати рішення від 02 липня 2014 року
№ 137/26-56-15-01-35 про анулювання реєстрації
платника податку на додану вартість
ТОВ «ЮКФ «ЗЕВС»;

- зобов'язати вчинити дії щодо
поновлення реєстрації ТОВ «ЮКФ «ЗЕВС»
платником ПДВ з дня скасування
реєстрації;

- зобов'язати вчинити дії щодо внесення
до Реєстру платників ПДВ запис про
відміну анулювання реєстрації
платника податку на додану вартість
ТОВ «ЮКФ «ЗЕВС»;

- визнати протиправними та незаконними
дії щодо присвоєння ТОВ «ЮКФ «ЗЕВС»
стану « 9»;

- зобов'язання змінити стан ТОВ «ЮКФ
«ЗЕВС» з стану « 9» на стан « 0».

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 23
вересня 2014 року позов задоволено
частково: визнано протиправним та
скасовано рішення Державної
податкової інспекції у Подільському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві від 02 липня 2014
року № 137/26-56-15-01-35 про анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість. В іншій частині позову
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову суду першої
інстанції в частині про задоволення
позову та прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
суд першої інстанції при винесенні
оскаржуваного рішення неправильно
застосував норми матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Згідно з вимогами ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які
з'явилися в судове засідання,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Юридично-консалтингова фірма «Зевс»
23.11.2011 року зареєстроване відділом
державної реєстрації юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців
Подільського району реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м. Києві.

Позивач перебував на обліку у
Державній податковій інспекції у
Подільському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві та був
зареєстрований як платник податку на
додану вартість 06.06.2013 року.

Рішенням Державної податкової
інспекції у Подільському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві № 137/26-56-15-01-35 від 04.07.2014 було
анульовано реєстрацію платника
податку на додану вартість позивача у
відповідності до пп. «г» п. 184.1 ст. 184
Податкового кодексу України.

Вважаючи вказане рішення податкового
органу протиправним, позивач звернувся
з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив з того, що спірне
рішення відповідача є необґрунтованим
та прийняте безпідставно.

Колегія суддів погоджується з
наведеним висновком суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного
рішення, підставою для його прийняття
стало подання позивачем декларацій з
податку на додану вартість, які
свідчать про відсутність
оподатковуваних поставок протягом
дванадцяти послідовних місяців - з
01.06.2013 року по 31.05.2014 року, оскільки
позивач подавав податкові декларації з
податку на додану вартість з
показниками які свідчать про
відсутність постачання/придбання
товарів, здійснених з метою формування
податкового зобов'язання чи
податкового кредиту.

До висновку про відсутність
оподатковуваних поставок протягом
дванадцяти послідовних місяців - з
01.06.2013 року по 31.05.2014 року податковий
орган дійшов на підставі висновку
управління податкового аудиту від
02.07.2014р. № 893/26-56-22-01-16, в якому наявні
посилання на факт проведення цим
структурним підрозділом ДПІ у
Подільському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві зустрічної звірки ТОВ «ЮКФ
«ЗЕВС», за результатами якої складена
довідка від 24.06.2014р. № 329/26-56-22-03-09/37727193
про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «ЮКФ «ЗЕВС» щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків за період
01.07.2013р. по 31.05.2014р. Відповідно до
вступної частини вказаної довідки
відповідача від 24.06.2014р. №
329/26-56-22-03-09/37727193 співробітниками ДПІ у
Подільському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві 23.06.2014 року був здійснений вихід
за податковою адресою ТОВ «ЮКК «Зевс»
для вручення запиту про надання
пояснень з документальним
підтвердженням щодо взаємовідносин з
контрагентами від 23.06.2014р., але на
момент виходу співробітників
податкової інспекції посадові особи
товариства за податковою адресою були
відсутні, про що складений акт від
23.06.2014р. Запит про встановлення
місцезнаходження суб'єкта
господарювання переданий службовою
запискою від 23.06.2014р. до СУ ФР ДПІ у
Подільському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві. ДПІ отримано висновок ГВПМ ДПІ у
Подільському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві щодо нереального здійснення
господарських операцій ТОВ «ЮКК
«Зевс».

Також в розділі 4 «Висновок» вказаної
Довідки про неможливість проведення
зустрічної звірки позивача зазначено,
що: «…перевіркою встановлено
відсутність реального здійснення
господарських операцій на суму
податкових зобов'язань - 43 189 131 грн. по
взаємовідносинах з покупцями
зазначеними в п. 3.1.1 за період з 01.07.2013 по
31.05.2014, та податкового кредиту на суму -
43 154 401 грн. по взаємовідносинах з
контрагентами за період з 01.07.2013 по
31.05.2014.».

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, колегія суддів
виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Законодавчим актом, який регулює
відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства є
Податковий кодекс України від 2 грудня
2010 року № 2755-VI.

Відповідно до пункту 180.1 статті 180
Податкового кодексу України, для цілей
оподаткування платником податку на
додану вартість є: 1) будь-яка особа, що
провадить господарську діяльність і
реєструється за своїм добровільним
рішенням як платник податку у порядку,
визначеному статтею 183 цього розділу; 2)
будь-яка особа, що зареєстрована або
підлягає реєстрації як платник
податку; 3) будь-яка особа, що ввозить
товари на митну територію України в
обсягах, які підлягають оподаткуванню,
та на яку покладається
відповідальність за сплату податків у
разі переміщення товарів через митний
кордон України відповідно до Митного
кодексу України, а також: особа, на яку
покладається дотримання вимог митних
режимів, які передбачають повне або
часткове умовне звільнення від
оподаткування, у разі порушення таких
митних режимів, встановлених митним
законодавством; особа, яка
використовує, у тому числі при ввезенні
товарів на митну територію України,
податкову пільгу не за цільовим
призначенням та/або всупереч умовам чи
цілям її надання згідно із цим
Кодексом, а також будь-які інші особи,
що використовують податкову пільгу,
яку для них не призначено.

Згідно із підпунктом «г» пункту 184.1
статті 184 Податкового кодексу України,
реєстрація платника податку на додану
вартість діє до дати анулювання
реєстрації, яка проводиться шляхом
виключення з реєстру платників податку
і відбувається у разі якщо особа,
зареєстрована як платник податку,
протягом 12 послідовних податкових
місяців не подає органу державної
податкової служби декларації з податку
на додану вартість та/або подає таку
декларацію (податковий розрахунок), яка
(який) свідчить про відсутність
постачання/придбання товарів,
здійснених з метою формування
податкового зобов'язання чи
податкового кредиту.

Зі змісту вищезазначених положень
чинного законодавства України
випливає, що підставою для скасування
реєстрації платника податку на додану
вартість з ініціативи податкового
органу у відповідності до підпункту
«г» пункту 184.1 статті 184 Податкового
кодексу України є встановлення факту
подання таким платником протягом 12
послідовних податкових місяців
декларацій з податку на додану
вартість, які свідчать про відсутність
постачання/придбання товарів,
здійснених з метою формування
податкового зобов'язання чи
податкового кредиту.

Судом встановлено, що за період з 01.06.2013
року по 31.05.2014 року позивачем
подавались податкові декларації з
податку на додану вартість до ДПІ у
Подільському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві, які свідчать про наявність
постачання (придбання) товарів,
здійснених з метою формування
податкових зобов'язань та податкового
кредиту.

На підтвердження цього позивачем були
надані суду копії податкових
декларацій ТОВ «ЮКФ «ЗЕВС» з ПДВ за
звітні періоди червень 2013 року -
травень 2014 року з додатками (додатками
№ 5 «розшифровки податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів» та реєстрами
виданих та отриманих податкових
накладних), із доказами їх надходження
на центральний і районний рівні
органів доходів і зборів, де
відображені відомості про наявні
обсяги постачання/придбання товарів
(послуг), оподатковуваних цим податком,
у вигляді заповнених числових
показників податкових зобов'язань і
податкового кредиту (а саме: за червень
2013 року задекларовані податкові
зобов'язання в сумі 0,0 грн. і податковий
кредит в сумі 0,0 грн., за липень 2013 року
задекларовані податкові зобов'язання в
сумі 717 532,0 грн. і податковий кредит в
сумі 715 379, 00 грн., сума нарахованого
податку до сплати - 2 153,0 грн.; за серпень
2013 року задекларовані податкові
зобов'язання в сумі 6 361 973,0 грн. і
податковий кредит в сумі 6 358 877,0 грн.,
сума нарахованого податку до сплати - 3
096,0 грн.; за вересень 2013 року
задекларовані податкові зобов'язання в
сумі 3 496 462,0 грн. і податковий кредит в
сумі 3 492 462,0 грн., сума нарахованого
податку до сплати - 4 000,0 грн.; за жовтень
2013 року задекларовані податкові
зобов'язання в сумі 4 822 283,0 грн. і
податковий кредит в сумі 4 819 291,0 грн.,
сума нарахованого податку до сплати - 2
992,0 грн.; за листопад 2013 року
задекларовані податкові зобов'язання в
сумі 2 332 599,0 грн. і податковий кредит в
сумі 2 329 014,0 грн., сума нарахованого
податку до сплати - 3 585,0 грн.; за грудень
2013 року задекларовані податкові
зобов'язання в сумі 2 922 702,0 грн. і
податковий кредит в сумі 2 919 908,0 грн.,
сума нарахованого податку до сплати - 2
794,0 грн.; за січень 2014 року
задекларовані податкові зобов'язання в
сумі 2 025 393,0 грн. і податковий кредит в
сумі 2 023 509,0 грн., сума нарахованого
податку до сплати - 1 884,0 грн.; за лютий
2014 року задекларовані податкові
зобов'язання в сумі 3 849 946,0 грн. і
податковий кредит в сумі 3 853 302,0 грн.; за
березень 2014 року задекларовані
податкові зобов'язання в сумі 3 865 603,0
грн. і податковий кредит в сумі 3 860 525,0
грн., сума нарахованого податку до
сплати - 5 078,0 грн.; за квітень 2014 року
задекларовані податкові зобов'язання в
сумі 5 108 268,0 грн. і податковий кредит в
сумі 5 106 093,0 грн., сума нарахованого
податку до сплати - 2 175,0 грн.; за
травень 2014 року задекларовані
податкові зобов'язання в сумі 7 446 638,0
грн. і податковий кредит в сумі 7 442 163,0
грн., сума нарахованого податку до
сплати - 4 475,0 грн.).

Доказів неприйняття вказаних
податкових декларацій як податкової
звітності відповідачем не надано.

Крім цього, в рішенні ДПІ від 02.07.2014р.
про направлення державному
реєстратору повідомлення про
відсутність юридичної особи за
місцезнаходженням за формою № 18-ОПП
зафіксовані відомості про загальний
обсяг оподатковуваних ПДВ поставок ТОВ
«ЮКФ «ЗЕВС» за останні 12 послідовних
податкових місяців у розмірі 233 156 937
грн., та нарахований цим підприємством
до сплати до державного бюджету
податку на загальну суму 34 731 грн. (за
даними податкової звітності).

Отже, суд, враховуючи встановлені факти
постачання/придбання позивачем
товарів, за період з 01.06.2013 року по
31.05.2014 року, приходить до висновку щодо
необґрунтованості доводів податкового
органу про наявність підстав,
передбачених підпунктом «г»пункту 184.1
статті 184 Податкового кодексу України,
для анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість.

При цьому, суд вважає за необхідне
зазначити, що з аналізу положень п.п.
«г»п. 184.1 статті 184 Податкового кодексу
України вбачається, що підставою для
анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість є неподання
протягом 12 послідовних податкових
місяців органу державної податкової
служби декларації з податку на додану
вартість або подання такої декларації,
але остання свідчить про відсутність
постачання/придбання товарів,
здійснених з метою формування
податкового зобов'язання чи
податкового кредиту.

Тобто мова йде про сам факт неподання
декларацій чи подання з нульовими
показниками. Не підтвердження ж
зазначених в деклараціях податкових
зобов'язань первинними документами, що
ставить під сумнів їх достовірність, на
чому наполягає відповідач, є підставою
для проведення позапланової
документальної перевірки платника
податку на додану вартість, за
результатами якої органом державної
податкової служби може бути прийнято
відповідне податкове
повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що протягом за
період з червня з 01.06.2013 року по 31.05.2014
року позивачем подано податкові
декларації з ПДВ, які підтверджують
наявність у позивача господарських
операцій, що є об'єктом оподаткування
ПДВ, до податкового органу та
відповідачем не прийнято жодного
рішення за вказаний період щодо
невизнання будь-якої із вказаних
декларацій, а тому правових підстав
скасовувати реєстрацію позивача в
якості платника ПДВ у зв'язку з
поданням такої декларації, але остання
свідчить про відсутність
постачання/придбання товарів,
здійснених з метою формування
податкового зобов'язання чи
податкового кредиту протягом
послідовних 12 місяців у відповідача не
існувало.

Враховуючи вищевикладене та вимоги ст.
195 КАС України, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про часткове задоволення
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції повно
та всебічно, оцінивши фактичні
обставини справи, з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
дійшов вірного висновку про часткове
задоволення позову.

Згідно з ст. ст. 198, 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Подільському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві залишити без
задоволення.

Постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 23
вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя

А.Б. ПаріновСудді
І.О. Грибан
О.А. Губська

Ухвалу в повному обсязі виготовлено
22.12.2014

.

Головуючий суддя
Парінов А.Б.

Судді:
Грибан І.О.

Губська О.А.