Справа № 2а/0570/23002/11
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 року
м. Київ К/9991/51004/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною
скаргою Селидівської міської ради на
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 13.07.2012р. у
справі № 2а/0570/23002/2011 за позовом
Селидівської міської ради до
Комунального підприємства
"Селидівське бюро технічної
інвентаризації" третя особа ОСОБА_4 про
визнання дій неправомірними, -

ВСТАНОВИЛА:

Селидівська міська рада звернулася до
Комунального підприємства
"Селидівське бюро технічної
інвентаризації" з позовом, у якому, з
урахуванням уточнених позовних вимог
просила скасувати запис № 266 в книзі 2
від 08.11.2006 року про реєстрацію права
власності на магазин з закусочною та
літнім майданчиком по АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що дане свідоцтво
видане з порушенням норм чинного
законодавства. Зокрема, рішенням
виконкому Селидівської міської ради
від 25.10.2006 року №230/2 затверджений акт
державної приймальної комісії про
прийняття в експлуатацію закінченого
переобладнання магазину з закусочною
та літнім майданчиком по АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2. Згідно п. 2 цього рішення
об'єктам магазину та закусочній
присвоєно єдину поштову адресу -
АДРЕСА_1 про, що і було запропоновано КП
БТІ внести відповідну зміну в Реєстр
власності нерухомого майна. Питання
щодо оформлення права власності на
цілісний об'єкт «магазин з закусочною
та літнім майданчиком» взагалі не
розглядалось. Заяву про оформлення
права власності ОСОБА_4 не давала.
Однак, 08.11.2006 року ДКП «Бюро технічної
інвентаризації м. Селідове» видало
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно громадянці ОСОБА_4 без
відповідного рішення виконавчого
комітету Селидівської міської ради.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 02 березня
2012 року позовні вимоги задоволено в
повному обсязі. Визнано
неправомірними дії комунального
підприємства «Селидівське бюро
технічної інвентаризації» в частині
внесення запису до Реєстру прав
власності на нерухоме майно за № 266 в
книзі 2 від 08.11.2006 року про реєстрацію
права власності на ім'я ОСОБА_4
магазину з закусочною та літнім
майданчиком по АДРЕСА_1.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 13.07.2012р.
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 02.03. 2012р.
скасовано. Прийнято нове рішення, яким
в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

На постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 13.07.2012р.
надійшла касаційна скарга
Селидівської міської ради, в якій,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
ставиться питання про її скасування та
залишення в силі рішення суду першої
інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що рішенням виконкому
Селидівської міської ради від 25.10.2006
року № 203/2 затверджений акт державної
приймальної комісії про прийняття в
експлуатацію закінченого
переобладнанням магазину з закусочною
та літнім майданчиком по АДРЕСА_3 та
АДРЕСА_2.

Відповідно до пункту 2 зазначеного
рішення було вирішено присвоїти
магазину з закусочною поштову адресу -
м. Селидове, АДРЕСА_1, про що і було
запропоновано КП «Селидівське бюро
технічної інвентаризації» внести
зміну в Реєстрі власності нерухомого
майна.

Однак, 08.11.2006 року ДКП «Селидівське бюро
технічної інвентаризації» видало
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно громадянці ОСОБА_4

Не погоджуючись з такими діями позивач
і звернувся з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
ст. 1 Тимчасового положення про
порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 28
січня 2003 року № 6/5, згідно якого
державна реєстрація прав власності на
нерухоме майно (далі - реєстрація прав) -
це внесення запису до Реєстру прав
власності на нерухоме майно у зв'язку з
виникненням, існуванням або
припиненням права власності на
нерухоме майно, що здійснюється БТІ за
місцезнаходженням об'єктів нерухомого
майна на підставі
правовстановлювальних документів,
коштом особи, що звернулася до БТІ. Крім
того, власник (власники), інший
правонабувач (правонабувачі) або
уповноважена ним (ними) особа подає
реєстратору БТІ заяву про державну
реєстрацію прав. Однак зазначених дій
третьою особою вчинено не було, у
зв'язку з чим запис Комунального
підприємства "Селидівське бюро
технічної інвентаризації" № 266 в книзі
2 від 08.11.2006 року про реєстрацію права
власності на магазин з закусочною та
літнім майданчиком по АДРЕСА_1 є
незаконним.

Натомість суд апеляційної інстанції
скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні
позовних вимог виходив з того, що за
ОСОБА_4 вже було визнано
право власності на нерухоме майно.
А за зазначеною особою проводилось
лише переобладнання приміщення, що
не є виникненням, переходом або
припиненням права власності.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду апеляційної інстанції,
враховуючи наступне.

Відносини, пов'язані з державною
реєстрацією речових прав на нерухоме
майно всіх форм власності, їх обмежень
та правочинів щодо нерухомості
регулюються Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень» від
01.07.2004 р. N 1952-ІУ (надалі - Закон),
Тимчасовим положенням про порядок
державної реєстрації прав власності на
нерухоме майно, яке затверджено
наказом Міністерства юстиції України
від 07.02.2002р. N 7/5 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 18.02.2002р.
за N 157/6445 (надалі - Тимчасове положення),
а також іншими нормативно-правовими
актами.

Як вірно встановлено судом апеляційної
інстанції та підтверджується
матеріалами справи рішенням
виконавчого комітету Селидівської
міської ради № 375 від 24.10.2001
року затверджено акт державної
технічної комісії про прийняття в
експлуатацію приміщення
торгівельної точки з двома
татамбура по АДРЕСА_3, а також вирішено
видати свідоцтво про право приватної
власності на приміщення за новим
призначенням на ім'я ОСОБА_4. На
підставі зазначеного рішення ОСОБА_4
було видано свідоцтво про право
власності на нерухоме майно на
зазначене нежиле приміщення.

Рішенням виконавчого комітету
Селидівської міської ради № 310/1 від
22.10.2003 року затверджено акт державної
технічної комісії про прийняття в
експлуатацію прибудови для розширення
торгового залу до торгового комплексу
«ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_3, а також
вирішено видати свідоцтво про право
приватної власності на прибудову для
розширення торгового комплексу
«ІНФОРМАЦІЯ_1» на ім'я ОСОБА_4. На
підставі зазначеного рішення ОСОБА_4
було видано свідоцтво про право
власності на нерухоме майно на
зазначене нежиле приміщення,
прибудову.

Таким чином, на підставі зазначених
вище право встановлювальних
документів за ОСОБА_4 вже визнано право
власності на нерухоме майно.
Зазначеною особою проводилось лише
переобладнання приміщення, що не є
виникненням, переходом або припиненням
права власності.

Відповідно до п. 1.6. Тимчасового
положення про порядок реєстрації прав
власності на нерухоме майно,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 28 січня 2003 року № 6/5
реєстрації підлягають права власності
тільки на об'єкти нерухомого майна,
будівництво яких закінчено та які
прийняті в експлуатацію у
встановленому порядку, за наявності
матеріалів технічної інвентаризації,
підготовлених тим БТІ, яке проводить
реєстрацію права власності на ці
об'єкти. Не підлягають реєстрації
тимчасові споруди, а також споруди, не
пов'язані фундаментом із землею.

З матеріалів справи вбачається, що
актом державної приймальної комісії
прийнято в експлуатацію магазин з
закусочною та літнім майданчиком по
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_4. Переобладнання
нежилих приміщень здійснено на
підставі рішення виконкому
Селидівської міської ради № 122/12 від
15.06. 2006 року.

Рішенням виконавчого комітету
Селидівської міської ради від 25.10.2006
року №203/2 затверджений вказаний вище
акт державної приймальної комісії про
прийняття в експлуатацію закінченого
переобладнанням магазину з закусочною
та літнім майданчиком по АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_4.

Твердження позивача стосовно того,
що літній майданчик є тимчасовою
спорудою, колегією суддів до уваги
не приймаються, оскільки про таке
не зазначено ні в акті про
прийняття в експлуатацію, ні в
рішенні виконкому від 25.10.2006 року №203/2.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що судом апеляційної
інстанції повно і правильно
встановлені фактичні обставини справи,
характер правовідносин сторін і вірно
застосовано до них норми матеріального
права.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Селидівської міської
ради відхилити, а постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 13.07.2012р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: