Справа № 529/1164/14-а
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 р.Справа № 529/1164/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання
Губарь А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління праці та
соціального захисту населення
виконкому Київської районної в м.
Полтаві ради на ухвалу Диканського
районного суду Полтавської області від
10.11.2014р. по справі № 529/1164/14-а

за позовом Управління праці та
соціального захисту населення
виконкому Київської районної в м.
Полтаві ради

до ОСОБА_1

про відшкодування коштів сплаченої
тимчасової державної допомоги дітям,
батьки яких ухиляються від сплати
аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Управління праці та
соціального захисту населення
виконкому Київської районної в м.
Полтаві ради, звернувся до Диканського
районного суду Полтавської області з
адміністративним позовом до ОСОБА_1 в
якому просить суд: поновити пропущений
з поважних причин строк для звернення
до суду за захистом порушених прав;
стягнути з відповідача на користь
управління фактично сплачену
тимчасову державну допомогу дітям,
батьки яких ухиляються від сплати
аліментів в розмірі 3267,90 грн.

Ухвалою Диканського районного суду
Полтавської області від 10.11.2014 року
адміністративний позов Управління
праці та соціального захисту населення
виконкому Київської районної в м.
Полтаві ради відмовлено Управлінню
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Київської
районної в м. Полтаві ради в
задоволенні клопотання про поновлення
пропущеного строку звернення до суду.

Залишено позовну заяву Управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Київської
районної в м. Полтаві ради до ОСОБА_1 про
відшкодування коштів сплаченої
тимчасової державної допомоги дітям,
батьки яких ухиляються від сплати
аліментів, без розгляду у зв'язку з
пропуском строку звернення до суду.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, позивачем подано апеляційну
скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті оскаржуваної ухвали, норм
матеріального та процесуального права,
позивач просить Диканського районного
суду Полтавської області від 10.11.2014
року скасувати та прийняти нову, якою
поновити пропущений з поважних причин
строк для звернення до суду за захистом
порушених прав.

Сторони в судове засідання суду
апеляційної інстанції не з'явились, про
дату, час та місце апеляційного
розгляду справи повідомлені у
встановленому законом порядку, причини
неявки до суду не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, суд
під час судового розгляду
адміністративної справи здійснює
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу. У разі неявки у
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
вирішення справи, а особиста участь
сторін в судовому засіданні - не
визнана судом обов'язковою, колегія
суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС
України визнала можливим проводити
апеляційний розгляд справи за
відсутності сторін, без фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши, в межах
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Приймаючи рішення про залишення
адміністративного позову без розгляду,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивачем пропущено шестимісячний
строк звернення до суду з
адміністративним позовом,
передбачений ч. 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Колегія суддів погоджується з рішенням
суду першої інстанції, враховуючи
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує
звернення до суду за захистом прав,
свобод та інтересів. Це, насамперед,
обумовлено специфікою спорів, які
розглядаються в порядку
адміністративного судочинства, а
запровадження таких строків
обумовлене досягненням юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах. Ці строки обмежують час,
протягом якого такі правовідносини
можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав
людини також свідчить про те, що право
на звернення до суду не є абсолютним і
може бути обмеженим, в тому числі і
встановленням строків на звернення до
суду за захистом порушених прав (справа
"Стаббігс на інші проти
Великобританії", справа "Девеер проти
Бельгії").

Як свідчать матеріали справи, позивач
звернувся до суду з адміністративним
позовом 07.11.2014 року із вимогою щодо
стягнення з ОСОБА_1 на користь
управління фактично сплаченої
тимчасової державної допомоги дітям,
батьки яких ухиляються від сплати
аліментів, в розмірі 3267,90 грн. за період
з 01.12.2011 року по 30.11.2012 року на підставі
Закону України "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
призначення тимчасової державної
допомоги дітям" від 08.09.2005 року.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, для звернення до
адміністративного суду суб'єкта
владних повноважень встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня
виникнення підстав, що дають суб'єкту
владних повноважень право на
пред'явлення передбачених законом
вимог.

Строк у шість місяців, у даній
категорії справ, визнано законодавцем
достатнім для того, щоб суб'єкт владних
повноважень звернувся з позовом до
суду.

Наслідки пропуску строку звернення до
адміністративного суду визначені у ст.
100 цього Кодексу, за приписами частини 1
якої адміністративний позов, поданий
після закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Встановлення процесуальних строків
законом передбачено з метою
дисциплінування учасників
адміністративного судочинства та
своєчасного виконання ними
передбачених Кодексом
адміністративного судочинства України
певних процесуальних дій. Інститут
строків в адміністративному процесі
сприяє досягненню юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах, а також стимулює учасників
адміністративного процесу
добросовісно ставитися до виконання
своїх обов'язків. Ці строки обмежують
час, протягом якого такі
правовідносини можуть вважатися
спірними; після їх завершення, якщо
ніхто не звернувся до суду за
вирішенням спору, відносини стають
стабільними.

Поважними причинами пропуску строку
звернення до суду відповідно до вимог
Кодексу адміністративного судочинства
України визнаються обставини, які є
об'єктивно непереборними та не
залежать від волевиявлення сторони і
пов'язані з дійсними істотними
перешкодами чи труднощами для
своєчасного вчинення сторонами у
справі процесуальних дій.

Аналіз змісту наведених норм права
свідчить про те, що залишення позову
без розгляду, у зв'язку з пропуском
строку звернення до суду, може мати
місце тільки при встановленні обставин
щодо початку перебігу строку звернення
до суду, зокрема, встановлення дня
виникнення підстав, що надали суб'єкту
владних повноважень право на
пред'явлення передбачених законом
вимог; та з'ясування причин пропуску
цього строку.

Колегія суддів зазначає, що спірні
правовідносини регулюються нормами
Сімейного кодексу України і Порядком
призначення та виплати тимчасової
державної допомоги дітям батьки, яких
ухиляються від сплати аліментів, не
мають можливості утримувати дитину або
місце проживання їх невідомо, що
затверджений Постановою КМУ від 22.02.2006
р. за № 189 (надалі Порядок).

Згідно із п. 10 Порядку призначення та
виплати тимчасової державної допомоги
дітям, батьки яких ухиляються від
сплати аліментів, не мають можливості
утримувати дитину або місце проживання
їх невідоме, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 р.
№ 189 виплата тимчасової допомоги
припиняється, зокрема, у разі:
виявлення обставин, що свідчать про
можливість одного з батьків утримувати
свою дитину. Про виникнення зазначеної
обставини одержувач зобов'язаний
повідомити у десятиденний строк орган
праці та соціального захисту
населення. Виплата тимчасової допомоги
припиняється з першого числа місяця,
що настає за місяцем, в якому виникла
одна із зазначених обставин.

Виходячи зі змісту п.12 Порядку, якщо
виникла можливість стягнення
аліментів з одного з батьків, виявлено,
що один з батьків може утримувати
дитину або місце проживання
(перебування) одного з батьків
встановлено, у зв'язку з чим можливе
стягнення з нього коштів на утримання
дитини, орган праці та соціального
захисту населення звертається до суду
із заявою про стягнення суми сплаченої
тимчасової допомоги. Стягнуті кошти
зараховуються до державного бюджету.

Положеннями статті 181 Сімейного
кодексу України передбачено, зокрема,
що сума наданої дитині тимчасової
державної допомоги підлягає стягненню
з платника аліментів в судовому
порядку.

З позовної заяви вбачається, що
Управлінню праці та соціального
захисту населення виконкому Київської
районної в м. Полтаві ради з довідки
Відділу державної виконавчої служби
Диканського районного управління
юстиції № 5677/03-15 від 29.10.2012 року про
отримання аліментів стало відомо, що
боржником - ОСОБА_1 було сплачено
аліменти у серпні 2012 року. З 01.12.2012 року
управлінням припинено виплату
тимчасової державної соціальної
допомоги.

Враховуючи, що виплата допомоги ОСОБА_2
була припинена у зв'язку із виявленням
обставин, що свідчать про можливість
одного з батьків утримувати свою
дитину, що є підставою для стягнення з
нього сум виплаченої допомоги, саме
починаючи з 01.12.2012 р. суб'єкт владних
повноважень мав право звернутись до
суду із відповідним позовом.

Поважність причин пропуску строку
звернення до суду позивач обґрунтовує
тим, що Управління праці та соціального
захисту населення виконкому Київської
районної в м. Полтаві ради
розраховувало вирішити дане питання в
добровільному порядку - зверталось до
відповідача з проханням повернути
виплачену тимчасову допомогу дітям,
батьки яких ухиляються від сплати
аліментів, на що відповіді не
отримувало.

Колегія суддів зазначає, що
вищенаведена обставина не впливає на
визначення перебігу строку звернення
до суду з даним позовом, оскільки
чинним законодавством України не
передбачено порядку досудового
врегулювання відповідних спорів, тобто
можливості стягнення виплаченої
тимчасової державної соціальної
допомоги дітям батьки, яких ухиляються
від сплати аліментів, поза межами
судового оскарження.

Таким чином, позивачем не надано
доказів поважності пропуску строку для
звернення до адміністративного суду з
позовом щодо стягнення надмірно
сплачених коштів.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо пропущення позивачем
строку звернення до адміністративного
суду в частині стягнення з відповідача
заборгованості за період з 01.12.2011 року
по 30.11.2012 року без поважних причин, а
отже судом першої інстанції правомірно
залишено позовну заяву позивача без
розгляду.

У відповідності до ст. 159 КАС України
судове рішення повинне бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що ухвала Диканського
районного суду Полтавської області від
10.11.2014 року по справі № 529/1164/14-а
відповідає вимогам ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підстав для задоволення вимог
апеляційної скарги позивача колегією
суддів не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 199 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову чи ухвалу суду
- без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
дослідив наявні докази, надав їм
належну оцінку та прийняв законне і
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду першої
інстанції не спростовують, а тому
підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
виконкому Київської районної в м.
Полтаві ради залишити без задоволення.

Ухвалу Диканського районного суду
Полтавської області від 10.11.2014р. по
справі № 529/1164/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва
С.В.Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П.
Перцова Т.С. Повний текст ухвали
виготовлений 22.12.2014 р.