Справа № 816/4560/14
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року м. Полтава Справа №
816/4560/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Дубовик
О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Хорольської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

17 листопада 2014 року Хорольська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області звернулась до
Полтавського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою (з урахуванням заяви про
зменшення позовних вимог) до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу в розмірі 1081,36 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що на даний час за
відповідачем рахується заборгованість
перед бюджетом у розмірі 1081,36 грн, що
виникла в результаті несплати останнім
податкових зобов'язань по єдиному
податку з фізичних осіб.

Позивач явку свого уповноваженого
представника в судове засідання не
забезпечив, будучи належним чином
повідомленим про дату, час та місце
розгляду справи, направив до суду
клопотання про розгляд справи за
відсутності уповноваженого
представника інспекції.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, не зважаючи на те, що про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлявся судом належним чином.

За таких обставин суд вважає за можливе
провести розгляд справи за відсутності
осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши подані позивачем
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як слідує з матеріалів справи, до 14.07.2014
ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1)
перебував зареєстрованим в якості
фізичної особи-підприємця. Останній
також являвся платником єдиного
податку з фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до пункту 291.3. статті 291
Податкового кодексу України юридична
особа чи фізична особа - підприємець
може самостійно обрати спрощену
систему оподаткування, якщо така особа
відповідає вимогам, встановленим цією
главою, та реєструється платником
єдиного податку в порядку, визначеному
цією главою.

Згідно з пунктом 291.4 статті 291
Податкового кодексу України суб'єкти
господарювання, які застосовують
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності, поділяються на такі групи
платників єдиного податку: 1) перша
група - фізичні особи - підприємці, які
не використовують працю найманих осіб,
здійснюють виключно роздрібний продаж
товарів з торговельних місць на ринках
та/або провадять господарську
діяльність з надання побутових послуг
населенню і обсяг доходу яких протягом
календарного року не перевищує 150000
гривень; 2) друга група - фізичні особи -
підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства, за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв: не використовують працю
найманих осіб або кількість осіб, які
перебувають з ними у трудових
відносинах, одночасно не перевищує 10
осіб; обсяг доходу не перевищує 1000000
гривень.

Відповідно до пунктів 293.1 та 293.2 статті
293 Податкового кодексу України ставки
єдиного податку встановлюються у
відсотках (фіксовані ставки) до розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року (далі у цій
главі - мінімальна заробітна плата), та
у відсотках до доходу (відсоткові
ставки). Фіксовані ставки єдиного
податку встановлюються сільськими,
селищними та міськими радами для
фізичних осіб - підприємців, які
здійснюють господарську діяльність,
залежно від виду господарської
діяльності, з розрахунку на
календарний місяць: для першої групи
платників єдиного податку - у межах від
1 до 10 відсотків розміру мінімальної
заробітної плати; для другої групи
платників єдиного податку - у межах від
2 до 20 відсотків розміру мінімальної
заробітної плати.

Згідно статті 8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2013 рік" від
06.12.2012 №5515-VI на 2013 рік мінімальна
заробітна плата у місячному розмірі з 1
січня складає 1147 грн.

Враховуючи викладене, розмір єдиного
податку за видом діяльності "ремонт
обладнання зв'язку" для фізичних
осіб-підприємців першої групи
платників єдиного податку на 2013 рік
становив 114,70 грн щомісячно.

Згідно статті 8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" від
16.01.2014 №719-VII на 2014 рік мінімальна
заробітна плата у місячному розмірі з 1
січня складає 1218 грн.

Враховуючи викладене, розмір єдиного
податку з фізичних осіб за видом
діяльності "ремонт обладнання зв'язку"
для фізичних осіб-підприємців першої
групи платників єдиного податку на 2014
рік становить 121,80 грн щомісячно.

Відповідно до положень статті 298
Податкового кодексу України порядок
обрання або переходу на спрощену
систему оподаткування здійснюється
відповідно до підпунктів 298.1.1- 298.1.4 цієї
статті.

Для обрання або переходу на спрощену
систему оподаткування суб'єкт
господарювання подає до контролюючого
органу заяву.

Як слідує з матеріалів справи,
відповідно до заяви ФО-П ОСОБА_1 про
застосування спрощеної системи
оподаткування, поданої останнім до
Семенівського відділення Хорольської
ОДПІ 31.05.2012, відповідача з 01 січня 2012
року переведено на І групу платників
єдиного податку, ставка єдиного
податку для якої складає 10% від розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року. Відтак,
відповідач за видом діяльності "інші
види роздрібної торгівлі в
неспеціалізованих магазинах" у 2013 році
повинен був щомісячно сплачувати
єдиний податок з фізичних
осіб-підприємців у розмірі 114,70 грн, а у
2014 році повинен був щомісячно
сплачувати єдиний податок в розмірі
121,80 грн.

Разом з тим, судом встановлено, що ФО-П
ОСОБА_1 єдиний податок з фізичних осіб у
період з листопада по грудень 2013 року
термінами сплати 20.11.2013, 20.12.2013 та у
період з січня по липень 2014 року,
термінами сплати 20.01.2014, 20.02.2014, 20.03.2014,
20.04.2014, 20.05.2014, 20.06.2014, 20.07.2014, не
сплачувався.

Враховуючи наявну у відповідача
переплату по єдиному податку з
фізичних осіб у сумі 0,64 грн, станом на
момент розгляду справи за відповідачем
рахується заборгованість зі сплати
вказаного виду податку в загальному
розмірі 1081,36 грн (114,70 грн х 2 міс. 2013 року
+ 121,80 х 7 міс. 2014 року - 0,64 грн = 1081,36 грн).

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Таким чином, сума несплаченого
податкового зобов'язання по єдиному
податку з фізичних осіб в розмірі 1081,36
грн є сумою податкового боргу.

У разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення
(пункт 59.1 статті 59 Податкового кодексу
України).

Відповідно до вимог вказаної правової
норми Хорольською ОДПІ виставлено
відповідачу податкову вимогу форми "Ф"
№18-16 від 28.05.2014, яка вручена особисто
останньому 02.06.2014, про що свідчить його
підпис на корінці вимоги.

Докази повної оплати чи погашення
відповідачем в інший спосіб спірної
суми боргу в матеріалах справи
відсутні. Натомість, наявна у
матеріалах справи облікова картка
особового рахунку відповідача по
єдиному податку з фізичних осіб
свідчить про наявність у відповідача
податкового боргу з даного виду
податку в сумі 1081,36 грн.

Відповідно до статті 42 Господарського
кодексу України підприємництво - це
самостійна, ініціативна, систематична,
на власний ризик господарська
діяльність, що здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

Частиною 1 статті 52 Цивільного кодексу
України визначено, що фізична особа -
підприємець відповідає за
зобов'язаннями, пов'язаними з
підприємницькою діяльністю, усім своїм
майном, крім майна, на яке згідно із
законом не може бути звернено
стягнення.

Суд зазначає, що підприємницька
діяльність ОСОБА_1 припинена 14.07.2014,
номер запису про державну реєстрацію
припинення підприємницької діяльності
фізичною особою-підприємцем 3001111,
що підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців від 10.11.2014.

Разом з тим, у випадку припинення
підприємницької діяльності - фізичної
особи зобов'язання не припиняються, а
залишаються за підприємцем як фізичною
особою. ОСОБА_1, незважаючи на
реєстрацію припинення його
підприємницької діяльності, несе
відповідальність за своїми
зобов'язаннями, у тому числі, і за
податковими зобов'язаннями зі сплати
єдиного податку з фізичних осіб, які
виникли до припинення його
підприємницької діяльності.

З огляду на викладене, суд доходить
висновку, що з ОСОБА_1 підлягає
стягненню податковий борг по сплаті
єдиного податку з фізичних осіб в
розмірі 1081,36 грн.

Відповідно до частини 1 статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно із частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

За викладених обставин, позовні вимоги
Хорольської ОДПІ є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Хорольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1) податковий борг по єдиному
податку з фізичних осіб у розмірі 1081
(одна тисяча вісімдесят одна) гривня 36
(тридцять шість) копійок на р/р 0443,
одержувач ДКСУ у Семенівському районі,
банк ГУДКС України у Семенівському
районі, МФО 831019, .

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 24
грудня 2014 року.

Суддя
О.В. Гіглава