Справа № 2а-1887/10/1670
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2014 року м.
Київ К/9991/12220/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Кошіля В.В., Шипуліної Т.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у місті Полтаві
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області

на постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 30 вересня
2010 року

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 09 лютого 2011
року

у справі № 2а-1887/10/1670

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім «ГРЛ»

до Державної податкової інспекції у
місті Полтаві

про скасування рішень про застосування
штрафних (фінансових) санкцій, -

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім «ГРЛ»
(далі - позивач) звернулось до суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у місті Полтаві (далі -
відповідач) про скасування рішень про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій № /0 від 30 листопада 2009
року, № /1 від 05 лютого 2010 року, №
/2 від 20 квітня 2010 року.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 30 вересня
2010 року позов задоволено в повному
обсязі. Рішення ДПІ у м. Полтаві про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій № /0 від 30 листопада 2009
року, № /1 від 05 лютого 2010 року, №
/2 від 20 квітня 2010 року визнано
протиправними та скасовано. Стягнуто з
Державного бюджету України на користь
ТОВ «Торговий дім «ГРЛ» судові витрати
у сумі 3,40 грн.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 09 лютого 2011
року постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 30 вересня
2010 року залишено без змін.

В касаційній скарзі ДПІ у м. Полтаві,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 30 вересня
2010 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 09 лютого 2011 року і ухвалити нове
судове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити.

У відповідності до положень частини 1
статті 55 Кодексу адміністративного
судочинства України у справі здійснено
заміну відповідача - ДПІ у м. Полтаві
його правонаступником - ДПІ у м. Полтаві
ГУ Міндоходів у Полтавській області, що
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 03 червня
2013 року.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів,
враховуючи межі касаційної скарги,
дійшла висновку, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступне.

ДПІ у м. Полтаві провела виїзну планову
документальну перевірку ТОВ «Торговий
дім «ГРЛ» з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01 липня 2007
року по 30 червня 2009 року, за
результатами якої був складений акт №
2643/23-2/31758184 від 17 листопада 2009 року.

За висновками акта перевірки,
позивачем були порушені, зокрема,
вимоги статті 2 Закону України «Про
порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті» при виконанні умов
наступних імпортних контрактів: № 3-СN/07
від 26 жовтня 2007 року, укладеного з ANSHАN
ANZA ELECTRONIC Power Co. LTD (Китай); № А74Е/07 від 13
грудня 2007 року, укладеного з GLASS SERVICE s.r.i.
(Італія); № 804/49706131/08041819 від 18 квітня 2008
року, укладеного з ТОВ «Торговий дім
Стекломаш» (Росія); № 01-MAL/08 від 15 травня
2008 року, укладеного з LKH Lamps Sdn. Bhd.
(Малайзія); № 04-2008-1 від 10 червня 2008 року,
укладеного з DESALINA SRL (Молдова); № РО-01/2008
від 30 квітня 2008 року, укладеного з Universal
Trade Kft (Угорщина), які полягали у
порушенні граничних строків
надходження імпортного товару на митну
територію України.

30 листопада 2009 року ДПІ у м. Полтаві на
підставі вказаного акта перевірки
прийняла рішення № /0, яким на
підставі статті 4 Закону України «Про
порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті» застосувала до ТОВ
«Торговий дім «ГРЛ» штрафні (фінансові)
санкції у сумі 3086312,09 грн.

Вказане рішення оскаржувалось
позивачем в адміністративному порядку,
за наслідками якого його скарги були
залишені без задоволення, а податковим
органом були прийняті рішення № /1
від 05 лютого 2010 року, № /2 від 20
квітня 2010 року на аналогічні суми
штрафних (фінансових) санкцій.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, з висновками якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що датою імпорту є дата
перетину товаром митного кордону
України, а не дата оформлення вантажної
митної декларації, у зв'язку з чим у
податкового органу були відсутні
підстави нараховувати пеню за
порушення термінів надходження товару
по вказаним вище імпортним контрактам,
оскільки імпортований товар перебував
під митним контролем митного органу
згідно штампу «Під митним контролем».

Колегія суддів погоджується з
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій, з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та підтверджується
матеріалами справи, підставою для
застосування до позивача штрафних
(фінансових) санкцій згідно
оспорюваних рішень слугував висновок
податкового органу про те, що датою
надходження імпортованого товару на
миту території України є дата
оформлення вантажної митної
декларації, тоді як позивач вважав
такою датою дату відмітки митного
органу про перебування товару під
митним контролем.

При цьому, судами було встановлено, що
між сторонами відсутній спір щодо
фактичних обставин та правомірності
укладення і виконання імпортних
контрактів, а саме: сторонами не
оспорювались факти укладення угод;
факти здійснення оплати імпортованого
товару; факти надходження товару на
митну територію України; дата й час
оформлення вантажних митних
декларацій; дата й час надходження
товарів на митну територію, вказані на
товаросупровідних документах; факти
продовження строків розрахунків за
деякими зовнішньоекономічними
операціями.

Відповідно до положень статті 4 Закону
України «Про зовнішньоекономічну
діяльність» (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) до видів
зовнішньоекономічної діяльності, які
здійснюють в Україні суб'єкти цієї
діяльності, належить, зокрема, імпорт
товарів, капіталів та робочої сили.

За змістом абзацу 14 статті 1 Закону
України «Про зовнішньоекономічну
діяльність» (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) та абзацу 2 підпункту 1.1
Інструкції про порядок здійснення
контролю за експортними, імпортними
операціями, затвердженої постановою
Національного банку України від 24
березня 1999 року № 136 (в редакції, чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин), імпорт (імпорт товарів)
- це купівля (у тому числі з оплатою в
негрошовій формі) українськими
суб'єктами зовнішньоекономічної
діяльності в іноземних суб'єктів
господарської діяльності товарів з
ввезенням або без ввезення цих товарів
на територію України, включаючи
купівлю товарів, призначених для
власного споживання установами та
організаціями України, розташованими
за її межами.

Імпортна операція у розумінні статті 2
Закону України «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) передбачає
здійснення суб'єктом господарювання
імпорту.

При цьому, моментом здійснення імпорту
відповідно до абзацу 38 статті 1 Закону
України «Про зовнішньоекономічну
діяльність» (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) є момент перетину
товаром митного кордону України або
переходу права власності на зазначений
товар, що експортується чи
імпортується, від продавця до покупця.

Виходячи з аналізу вказаних вище
правових норм, суди попередніх
інстанцій дійшли правильного висновку,
що моментом вчинення імпортної
операції, зокрема моментом поставки
товару за такою операцією (що
підтверджується штампом митниці «Під
митним контролем» на
товаросупровідних документах), для
застосування статей 2, 4 України «Про
порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті» є момент фактичного
перетину імпортованим товаром митного
кордону України.

З огляду на те, що згідно відмітки
митного органу «Під митним контролем»
імпортований товар надійшов на митну
територію України в межах строку,
визначеного статтею 2 Закону України
«Про порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті», суди попередніх
інстанцій дійшли обґрунтованого
висновку, з яким погоджується суд
касаційної інстанції, про
неправомірність оспорюваних рішень та
наявність підстав для їх скасування.

Доводи касаційної скарги викладеного
не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна
скарга ДПІ у м. Полтаві ГУ Міндоходів у
Полтавській області підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
Полтавського окружного
адміністративного суду від 30 вересня
2010 року та ухвала Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 09 лютого 2011 року підлягають
залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 55, 160, 167, 210, 220, 2201, 223, 224,
230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у місті Полтаві Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області залишити без задоволення, а
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 30 вересня
2010 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 09 лютого 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеному
статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: _____________________
Л.І. Бившева

Судді:
_____________________ В.В. Кошіль

_____________________ Т.М. Шипуліна