Справа № 813/4093/14
Суддя: Глушко І.В.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року
Справа № 876/8447/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Глушка І.В.

суддів:
Большакової О.О., Коваля Р.Й.,

за участю секретаря судового
засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Головного управління Держземагентства
у Львівській області на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 14.08.2014 р. по
справі за позовом ОСОБА_1 до Головного
управління Держземагентства у
Львівській області про визнання
протиправною відмову і зобов'язання
вчинити дії,-

встановив:

06.06.2014 року позивач - ОСОБА_1 звернувся
до суду із позовом до відповідача -
Головного управління Держземагенства
у Львівській області (надалі - ГУ ДЗА у
Львівській області), в якому просить
суд:

- визнати протиправною відмову ГУ ДЗА у
Львівській області у затвердженні
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності площею 9, 6497 га з
метою подальшої передачі в оренду для
ведення фермерського господарства, що
розташована на території
Стрілківської сільської ради
Перемишлянського району Львівської
області ОСОБА_1;

- зобов'язати ГУ ДЗА у Львівській
області розглянути питання та прийняти
рішення щодо заяви про затвердження
проекту землеустрою ОСОБА_1 щодо
відведення земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності площею 9, 6497 га з
метою подальшої передачі в оренду для
ведення фермерського господарства, що
розташована на території
Стрілківської сільської ради
Перемишлянського району.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивач двічі звертався до відповідача
із заявами, в яких просив затвердити
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності, орієнтовною
площею 9, 6497 га з метою подальшої
передачі в оренду для ведення
фермерського господарства, що
розташована на території
Стрілківської сільської ради
Перемишлянського району Львівської
області. На зазначені заяви позивачу
були надіслані листи, якими йому
відмовлено в затвердженні проекту
землеустрою з тих підстав, що документи
до заяви, які були ним подані, не
підтверджують досвід роботи у
сільському господарстві. Вважає,
відмову ГУ ДЗА у Львівській області від
23.04.2014 року в затвердженні проекту
землеустрою такою, що не відповідає
чинному законодавству.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 14.08.2014 р.
адміністративний позов задоволено
повністю.

Визнано протиправною відмову
Головного управління Держземагенства
у Львівській області у затвердженні
проекту землеустрою щодо відведення
ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення
фермерського господарства, що
розташована на території
Стрілківської сільської ради
Перемишлянського району, викладену в
листі від 23.04.2014 року № 31-13-0.5-3762/2-14.

Зобов'язано Головне управління
Держземагенства у Львівській області
розглянути клопотання від 02.04.2014 року
про затвердження проекту землеустрою
ОСОБА_1 щодо відведення земельної
ділянки сільськогосподарського
призначення площею 9, 6497 га для ведення
фермерського господарства, що
розташована на території
Стрілківської сільської ради
Перемишлянського району.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції зазначив, що оскільки
перелік документів, які підтверджують
досвід роботи у сільському
господарстві не затверджений,
відповідач не мав права вимагати від
позивача інших документів, які чітко не
визначені чинним законодавством, а
тому при розгляді питання щодо
затвердження проекту відведення
земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності з метою подальшої
передачі в оренду для ведення
фермерського господарства Головне
управління Держземагенства у
Львівській області мало виходити саме
з тих документів, які надав ОСОБА_1 та не
вимагати від останнього документів,
надання яких не затверджено на
законодавчому рівні.

Суд також встановив, що на
підтвердження досвіду роботи у
сільському господарстві, позивачем до
заяви від 02.04.2014 року було надано копію
витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців серії АГ № 906145 з якого
вбачається, що основними видами
діяльності ФОП ОСОБА_1 є вирощування
інших однорічних та дворічних культур,
надання ландшафтних послуг. Згідно
виписки з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Серії ААВ № 476433 така
діяльність здійснюється позивачем з
23.01.2008 року.

Не погодившись із винесеним судовим
рішенням, його оскаржив відповідач.
Вважає, що постанова прийнята з
неповним з'ясуванням обставин справи, з
порушенням норм матеріального і
процесуального права та підлягає
скасуванню з підстав, викладених в
апеляційній скарзі. Просить скасувати
постанову та прийняти нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт зазначає, що відмова ГУ
ДЗА у Львівській області ОСОБА_1 в
затвердженні проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності орієнтовною
площею 9, 6497 га з метою подальшої
передачі в оренду для ведення
фермерського господарства ґрунтується
на тому, що до зазначеної заяви
позивачем не надано документів, що
підтверджували б досвід роботи у
сільському господарстві або наявність
освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі, а тому просив у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу апелянта слід
задовольнити частково, а оскаржувану
постанову скасувати, з наступних
підстав.

Колегією суддів встановлено,
підтверджено матеріалами справи
наступні обставини.

Так, ОСОБА_1 02.04.2014 року звернувся до ГУ
ДЗА у Львівській області із заявою про
затвердження проекту із землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
орієнтовною площею 9, 6497 га на території
Стрілківської сільської ради
Перемишлянського району Львівської
області з метою подальшої передачі в
оренду для ведення фермерського
господарства (а.с.31).

До поданої заяви позивач додав:

-проект із землеустрою щодо відведення
земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
площею 9, 6497 га на території
Стрілківської сільської ради
Перемишлянського району Львівської
області з виправленими недоліками, на
які вказав відповідач у попередньому
листі від 05.12.2013 року (а.с.32-39, 42-83);

-копію паспорта (а.с.40);

-копію витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців серії АГ № 374888 (а.с.11);

-копію свідоцтва про сплату єдиного
податку, виданого 24.12.2010 року серії
НОМЕР_1 (а.с.9);

-копію свідоцтва платника єдиного
податку, виданого 31.05.2012 року серії
НОМЕР_2 (а.с.10).

На зазначену заяву ОСОБА_1 надійшла
відповідь ГУ ДЗА у Львівській області
від 23.04.2014 року № 31-13-0.5-3762/2-14, якою із
посиланням на ст. 7 Закону України "Про
фермерське господарство" позивача
повідомлено, що додані ним документи не
підтверджують досвід роботи у
сільському господарстві або наявність
освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі та одночасно
запропоновано звернутися до суду для
оскарження такої відмови (а.с.14).

Із письмових заперечень відповідача
вбачається, що відмова у наданні
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки ґрунтується на тому, що
позивачем не було надано документів, що
підтверджують його освіту здобуту у
аграрному навчальному закладі, а
подані документи щодо ведення
діяльності з надання послуг у
рослинництві, облаштування ландшафту,
на думку ГУ ДЗА у Львівській області не
свідчать про досвід роботи у
сільському господарстві. Крім того,
представник відповідача стверджує, що
єдиним документом, якій підтверджує
досвід роботи у сільському
господарстві є виписка з трудової
книжки громадянина України із
записами, які підтверджують стаж
роботи у сільському господарстві (а.с.
88-90).

Не погодившись із відмовою ГУ ДЗА у
Львівській області щодо затвердження
проекту землеустрою ОСОБА_1 оскаржив її
до суду.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами у справі, суд апеляційної
інстанції виходить з наступних
законодавчих норм.

Так, відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 123
Земельного кодексу України, особа,
зацікавлена в одержанні у користування
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності за проектом
землеустрою щодо її відведення,
звертається з клопотанням про надання
дозволу на його розробку до
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування,
які відповідно до повноважень,
визначених статтею 122 цього Кодексу,
передають у власність або користування
такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний
розмір земельної ділянки та її цільове
призначення. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування та розмір
земельної ділянки, письмова згода
землекористувача, засвідчена
нотаріально (у разі вилучення
земельної ділянки). Верховній Раді
Автономної Республіки Крим, Раді
міністрів Автономної Республіки Крим,
органам виконавчої влади або органам
місцевого самоврядування, які
передають земельні ділянки державної
чи комунальної власності у
користування відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, забороняється вимагати
додаткові матеріали та документи, не
передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування в межах
їх повноважень у місячний строк
розглядає клопотання і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування земельної ділянки
вимогам законів, прийнятих відповідно
до них нормативно-правових актів, а
також генеральних планів населених
пунктів, іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування території населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про
фермерське господарство" для отримання
(придбання) у власність або в оренду
земельної ділянки державної власності
з метою ведення фермерського
господарства громадяни звертаються до
відповідної районної державної
адміністрації. Для отримання у
власність або в оренду земельної
ділянки із земель комунальної
власності з метою ведення фермерського
господарства громадяни звертаються до
місцевої ради.

У заяві зазначаються: бажаний розмір і
місце розташування ділянки, кількість
членів фермерського господарства та
наявність у них права на безоплатне
одержання земельних ділянок у
власність, обґрунтування розмірів
земельної ділянки з урахуванням
перспектив діяльності фермерського
господарства. До заяви додаються
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі.

Перелік документів, що підтверджують
досвід роботи у сільському
господарстві, затверджується
Кабінетом Міністрів України за
поданням центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної аграрної
політики.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що на підтвердження
досвіду роботи у сільському
господарстві, позивачем до заяви від
02.04.2014 року було надано копію витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців №
374888, з якого вбачається, що основними
видами діяльності ФОП ОСОБА_1 є
вирощування інших однорічних та
дворічних культур, надання ландшафтних
послуг, така діяльність здійснюється
позивачем з 23.01.2008 року.

Надаючи оцінку вказаним документам,
колегія суддів вважає, що шість років є
періодом часу, достатнім для здобуття
мінімально необхідних знань та вмінь з
технологій використання земельних
ресурсів і вирощування рослинницької
продукції, а відтак суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що позивач має достатній
досвід роботи у сільському
господарстві для отримання земельної
ділянки з метою ведення фермерського
господарства.

При цьому колегія суддів бере до уваги
той факт, що 18.06.2013 року затверджено
лише проект постанови Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
Переліку документів, що підтверджують
досвід роботи у сільському
господарстві», який на даний час не
набрав законної сили, а відтак оскільки
перелік документів, які підтверджують
досвід роботи у сільському
господарстві не затверджений,
відповідач не мав права зобов'язувати
позивача надати заяву з додатками, які
чітко не визначені чинним
законодавством.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає обґрунтованим висновок суду
першої інстанції, що при розгляді
питання щодо відведення земельної
ділянки сільськогосподарського
призначення державної власності з
метою подальшої передачі в оренду для
ведення фермерського господарства
Головне управління Держземагенства у
Львівській області мало виходити саме
з тих документів, які надав ОСОБА_1, та
не вимагати від останнього документів,
надання яких не затверджено на
законодавчому рівні.

При вирішенні спірних правовідносин,
суд першої інстанції також вірно
виходив з того, що суд не повинен
вирішувати питання про зобов`язання
відповідача - суб`єкта владних
повноважень, прийняти позитивне
рішення щодо заяви позивача, адже суди
не вправі втручатись в повноваження та
діяльність суб'єктів владних
повноважень, або ж підміняти їх.

Така позиція суду щодо неможливості
підміняти собою органи владних
повноважень, повністю узгоджується із
позицією Верховного суду України,
викладеною в постанові Пленуму № 13 від
24.10.2008 року, згідно з якою, суд не може
підміняти державний орган, рішення
якого оскаржується, приймаючи замість
нього рішення, яке визнається
протиправним, інше рішення, яке б
відповідало закону, та давати
вказівки, які б свідчили про вирішення
питань, які належать до компетенції
такого суб'єкта владних повноважень та
з позицією Європейського суду з прав
людини, який неодноразово зазначав, що
завдання суду при здійсненні його
контрольної функції полягає не в тому,
щоб підміняти органи влади держави, і
суд не повинен підміняти думку
національних органів будь-якою своєю
думкою. Головне управління
Держземагенства у Львівській області
повинне діяти в межах Закону і своїх
повноважень при прийнятті будь-яких
рішень.

Попри вищезазначене, колегія суддів
вбачає підстави для скасування
постанови суду першої інстанції від
14.08.2014 року, оскільки Львівським
окружним адміністративним судом у
мотивувальній частині постанови
надано правову оцінку усім позовним
вимогам ОСОБА_1, що мало наслідком
часткове задоволення позовних вимог,
проте у резолютивній частині судового
рішення суд задоволив позовні вимоги у
повному обсязі, що суперечить
висновкам мотивувальної частини
рішення.

Відповідно до частини першої статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції не виконав
вказані вимоги процесуального закону,
оскільки до спірних правовідносин не
вірно застосував норми процесуального
права, що призвело до ухвалення
незаконного рішення, яке підлягає до
скасування.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205,
207, 212, 254 КАС України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу Головного
управління Держземагентства у
Львівській області задовольнити
частково, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
14.08.2014 р. по справі № 813/4093/14 - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову
Головного управління Держземагенства
у Львівській області у затвердженні
проекту землеустрою щодо відведення
ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення
фермерського господарства, що
розташована на території
Стрілківської сільської ради
Перемишлянського району Львівської
області, викладену в листі від 23.04.2014
року № 31-13-0.5-3762/2-14.

Зобов'язати Головне управління
Держземагенства у Львівській області
розглянути клопотання від 02.04.2014 року
про затвердження проекту землеустрою
ОСОБА_1 щодо відведення земельної
ділянки сільськогосподарського
призначення площею 9, 6497 га для ведення
фермерського господарства, що
розташована на території
Стрілківської сільської ради
Перемишлянського району Львівської
області.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання
постановою законної сили, а у разі
складення постанови в повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України - з дня
складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя
І.В. Глушко

Судді
О.О. Большакова

Р.Й. Коваль

Постанова складена в повному обсязі
16.12.2014 року.