Справа № 815/220/13-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 року м. Київ
К/800/901/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

головуючого: Мороз Л.Л.,

суддів: Горбатюка С.А.,

Шведа Е.Ю.

розглянула у порядку письмового
розгляду касаційну скаргу
Суворовської районної адміністрації
Одеської міської ради на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 09.04.2013 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 13.11.2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області, треті особи: ОСОБА_3,
Суворовська районна адміністрація
Одеської міської ради, Комунального
підприємства "Житлово-комунальний
сервіс "Північний", про визнання дій та
бездіяльності протиправними, визнання
нечинним та скасування декларацій,
свідоцтва та запису,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до
Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області про визнання дій та
бездіяльності протиправними, визнання
нечинними та скасування декларацій,
свідоцтва та запису.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 09.04.2013 року,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 13.11.2013 року, у позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанції,
Суворовська районна адміністрація
Одеської міської ради подала до Вищого
адміністративного суду України
касаційну скаргу у якій, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати вказані судові рішення та
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_3 на підставі
договору купівлі-продажу від 29.09.2011
року № р.3710 є власником квартири
АДРЕСА_2, про що свідчить витяг про
державну реєстрацію речових прав.

Суворовською районною адміністрацією
Одеської міської ради 07.03.2012 року було
прийнято розпорядження № 130р., яким
зобов'язано громадянку ОСОБА_3 у
десятиденний термін привести об'єкт
самочинного будівництва до первісного
стану.

Вказане розпорядження було винесено
Суворовською районною адміністрацією
Одеської міської ради на підставі
листа КП ЖКС «Північний» від 27.02.2012 року
№ 463, у якому зазначено, що ОСОБА_3
виконала реконструкцію та
перепланування квартири по
вищезазначеній адресі.

13.03.2012 року було винесено постанову № 608
по справі про адміністративне
правопорушення щодо порушення ОСОБА_3
статті 39 ЗУ «Про регулювання
містобудівної діяльності» та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в сумі 8500 грн., який було
сплачено ОСОБА_3 у повному обсязі.

Після цього ОСОБА_3 замовила у ФОП
ОСОБА_4 розробку проекту реконструкції
квартири АДРЕСА_2.

Отримавши зазначену документацію
ОСОБА_3 надала до Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю
декларацію про початок будівельних
робіт, яка була затверджена 18.04.2012 року
за № ОД2.

По закінченню будівельних робіт ОСОБА_3
надала до Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації, яка
була зареєстрована 14.08.2012 року за № ОД
6.

Позивач, ОСОБА_2, вважає протиправними
дії та бездіяльність відповідача щодо
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
відносно дотримання вимог будівельних
норм під час реконструкцій квартири,
розташованої над її квартирою. Також,
позивач також оскаржує зареєстровані
відповідачем декларації про початок
виконання будівельних робіт та про
готовність об'єкта до експлуатації.

ОСОБА_2 зазначає, що при реконструкції
квартири, що розташована над її
квартирою, порушено будівельні норми, а
саме знесено несучу стіну, внаслідок
чого у її квартирі виникла тріщина.

Проте, відповідач, не зважаючи на
порушення будівельних норм та правил,
зареєстрував декларації про початок
виконання будівельних робіт та про
готовність об'єкта до експлуатації.

Колегія суддів вважає висновок судів
попередніх інстанцій про відмову у
позові обґрунтованим.

Відповідно до статті 9 Закону України
«Про архітектурну діяльність»
будівництво (нове будівництво,
реконструкція, реставрація,
капітальний ремонт) об'єкта
архітектури здійснюється відповідно
до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил у порядку, визначеному
Законом України "Про регулювання
містобудівної діяльності".

Згідно з частиною 1 статті 34 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" замовник має право
виконувати будівельні роботи після,
зокрема, реєстрації відповідною
інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I - III
категорій складності.

Відповідно до частини 1 статті 39 цього
Закону прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, що
належать до I - III категорій складності,
та об'єктів, будівництво яких
здійснювалося на підставі
будівельного паспорта, здійснюється
шляхом реєстрації відповідною
інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

Частинами 6, 10 статті 39 зазначеного
закону передбачено, що Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю повертають декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації
замовникові, якщо декларація подана чи
оформлена з порушенням установлених
вимог, з обґрунтуванням причини у
строк, передбачений для її реєстрації.

Замовник відповідно до закону несе
відповідальність за повноту та
достовірність даних, зазначених у
поданій ним декларації про готовність
об'єкта до експлуатації, та за
експлуатацію об'єкта без
зареєстрованої декларації або
сертифіката.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Тобто, підставою для повернення
декларації Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю є
її подання чи оформлення з порушенням
установлених вимог.

Оскільки оскаржені у цій справі
декларації подані та оформлені з
дотриманням установлених вимог, то у
Інспекції були відсутні підстави для
її повернення.

Відповідно до пункту 1.4.4 Наказу
Державного комітету з питань
житлово-комунального господарства, від
17.05.2005 року № 76 "Про затвердження
Правил утримання жилих будинків та
прибудинкових територій"
переобладнання і перепланування жилих
будинків, жилих і нежилих у жилих
будинках приміщень, що призводять до
порушення тривкості або руйнації
несучих конструкцій будинку,
погіршення цілісності і зовнішнього
вигляду фасадів, порушення вимог
протипожежної безпеки та засобів
протипожежного захисту, не
допускається.

Перепланування жилих будинків, жилих і
нежилих у жилих будинках приміщень, що
погіршує умови експлуатації і
проживання всіх або окремих громадян у
будинку або квартирі, не допускається.

Обставини, які були встановлені судами
попередніх інстанцій свідчать про
відсутність доказів, що перепланування
квартири ОСОБА_3 призвело до порушення
тривкості або руйнації несучих
конструкцій будинку.

У касаційній скарзі Суворовська
районна адміністрація Одеської
міської ради зазначає, що судами
попередніх інстанцій не враховано
наявність у справі суперечливих
доказів, зокрема, листом від 14.11.2012 року
Інспекція повідомляла, що ОСОБА_3 не
видавався дозвіл на виконання
будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_2.
У той же час, іншим листом, який
надійшов до Суворовської районної
адміністрації Одеської міської ради
02.01.2013 року, Інспекція повідомила про
реєстрацію декларації про початок
виконання будівельних робіт від 18.04.2012
року № ОД 2.

Колегія суддів з цього приводу
зауважує, що наведені обставини не
свідчать про наявність суперечносте,
оскільки за змістом частини 1 статті 34
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності" право
замовника виконувати будівельні
роботи виникає після реєстрації
органом державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I - III
категорій складності. Натомість,
дозвіл на виконання будівельних робіт
вимагається лише щодо об'єктів
будівництва, що належать до IV і V
категорій складності.

Отже, у спірних правовідносинах, для
початку проведення будівельних робіт
достатньо реєстрації декларації про
початок виконання будівельних робіт.

Питання щодо обґрунтованості
притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності за
діяння, вчинені щодо III, а не II
категорій складності, на що також є
посилання у касаційній скарзі, не є
предметом спору у цій справі.

Крім того, Суворовська районна
адміністрація Одеської міської ради
зазначає про неповідомлення ОСОБА_3
місцевої адміністрації про початок
виконання підготовчих робіт. Проте,
зазначені обставини також не
стосуються предмету спору, оскільки
ніяк не впливають на правомірність дій
Інспекції щодо реєстрації декларацій
про початок виконання будівельних
робіт та про готовність об'єкта до
експлуатації.

Інші доводи касаційної скарги
стосуються переоцінки доказів у
справі, однак не свідчать про порушення
судами норм процесуального права про
встановленні фактичних обставин
справи, які свідчать, що декларації про
початок виконання будівельних робіт та
про готовність об'єкта до експлуатації
подані та оформлені ОСОБА_3 з
дотриманням установлених вимог.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суди попередніх інстанцій
дійшли правильного висновку про
відмову у позові.

Колегія суддів вважає, що касаційну
скаргу слід залишити без задоволення,
оскільки рішення судів першої та
апеляційної інстанцій ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги висновків
судів не спростовують.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що при розгляді
справи судами допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права.

Керуючись статей 220, 222, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Суворовської
районної адміністрації Одеської
міської ради залишити без задоволення,
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 09.04.2013 року
та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 13.11.2013 року
у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: