Справа № 802/3979/14-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 грудня 2014 р.
Справа № 802/3979/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді: Томчука Андрія
Валерійовича,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Могилеві-Подільському та
Могилів-Подільському районі
Вінницької області до Відкритого
акціонерного товариства "Сулятицьке
кар'єроуправління по виробництву
вапнякового борошна" про стягнення
заборгованості з відшкодування витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій за Списком №2

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року Управління
Пенсійного фонду України в м.
Могилеві-Подільському та
Могилів-Подільському районі
Вінницької області (далі - УПФ України в
м. Могилеві-Подільському та
Могилів-Подільському районі)
звернулося до суду з адміністративним
позовом, у якому просить стягнути з
Відкритого акціонерного товариства
«Сулятицьке кар'єроуправління по
виробництву вапнякового борошна» (далі
- ВАТ «Сулятицьке кар'єроуправління по
виробництву вапнякового борошна»)
заборгованість по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах за Списком № 2
відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення", в
сумі 3560,68 грн., яка утворилась за період
жовтня 2014 року.

01.12.2014 року на адресу суду
представником управління надано заяву
про зміну (збільшення) розміру позовних
вимог (вх.№25181), яка мотивована тим, що у
період з 01.11.2014 року по 28.11.20145 року
відповідач не здійснюючи виплату
заборгованості за період жовтня 2014
року, наростив заборгованість по
відшкодуванню витрат на виплату та
доставку пенсії, призначеної за віком
на пільгових умовах відповідно до п.
«б» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення»
на суму 3689,35 грн. Докази в підтвердження
вказаного додано суду разом із заявою
(а.с.22-35).

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надавши суду
заяву про розгляд справи без його
участі в порядку письмового
провадження (а.с.39). Позовні вимоги
підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судові засідання не
з'являвся, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, шляхом направлення за адресою
місця реєстрації копії ухвали суду та
судової повістки. Проте, на адресу суду
повернулися конверти з відміткою
відділення поштового зв'язку: "за
відмовою адресата від одержання", які
містяться в матеріалах справи (а.с.15, 16,
36, 37).

Згідно ст. 33 КАС України, у разі
ненадання особами, які беруть участь у
справі, інформації щодо їх поштової
адреси, судовий виклик або судове
повідомлення надсилаються юридичним
особам та фізичним особам-підприємцям -
за адресою місцезнаходження (місця
проживання), що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до ч. 11 ст. 35 КАС України,
розписку про одержання повістки
(повістку у разі неможливості вручити
її адресату чи відмови адресата її
одержати) належить негайно повернути
до адміністративного суду. У разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином.

Оскільки, в матеріалах справи є
достатні дані, що вказують на
місцезнаходження відповідача за якою,
згідно повернутого поштового конверту
повідомлявся останній, суд вважає, що
ухвала суду про відкриття провадження
у справі та судова повістка вручені
відповідачу належним чином.

Згідно з частиною 4 статті 128 КАС
України, у разі неприбуття відповідача
- суб'єкта владних повноважень,
належним чином повідомленого про дату,
час та місце судового розгляду, без
поважних причин або без повідомлення
ним про причини неприбуття розгляд
справи не відкладається і справу може
бути вирішено на підставі наявних у ній
доказів. Ці ж наслідки застосовуються у
разі повторного неприбуття за таких
умов відповідача, який не є суб'єктом
владних повноважень.

Відповідно до вимог статті 122 КАС
України, адміністративна справа має
бути розглянута і вирішена протягом
розумного строку, але не більше місяця
з дня відкриття провадження у справі,
якщо інше не встановлено цим Кодексом.

За таких обставин, враховуючи, що в
матеріалах справи достатньо доказів
для вирішення справи по суті, суд
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження
відповідно до положень ч. 6 ст. 128 КАС
України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, суд приходить
до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З наданих до суду доказів встановлено,
що ВАТ «Сулятицьке кар'єроуправління
по виробництву вапнякового борошна»
зареєстроване як юридична особа,
включено до Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України та
перебуває на обліку в УПФ України в м.
Могилеві-Подільському та
Могилів-Подільському районі, як
платник внесків на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, а
також платником відшкодування витрат
на виплату і доставку пенсій,
призначених за віком на пільгових
умовах.

Як свідчать матеріали справи ВАТ
«Сулятицьке кар'єроуправління по
виробництву вапнякового борошна»
заборгувало УПФ України в м.
Могилеві-Подільському та
Могилів-Подільському районі суму
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
пенсіонерам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, яким надано право на
призначення пільгової пенсії згідно
ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Обов'язок по відшкодуванню фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгової пенсії передбачено
наступними нормами законодавства.

Згідно з ст. 5 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі - Закон № 1058-IV) цей
Закон регулює відносини, що виникають
між суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування. Дія інших
нормативно-правових актів може
поширюватися на ці правовідносини лише
у випадках, передбачених цим Законом,
або в частині, що йому не суперечить.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень
вказаного Закону пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком № 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди вищезазначеним
особам пенсії призначаються за нормами
цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
"Про пенсійне забезпечення".

При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом.

Згідно з абз. 4 п. 1 ст. 2, абз. 3 п. 1 ст. 4
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування"
фактичні витрати пенсійного органу на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону України
"Про пенсійне забезпечення", підлягають
відшкодуванню у розмірі 100 відсотків.

Порядок відшкодування підприємствами
витрат на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
визначається Інструкцією про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженою постановою
Правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 року № 21-1 (далі - Інструкція).

Підпунктом 6.1 пункту 6 цієї Інструкції
передбачено, що відшкодуванню
підлягають витрати Пенсійного фонду на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", зокрема, 100 відсотків
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій працівникам, які працювали або
працюють на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах.

Згідно з пп. 6.8 п. 6 Інструкції
підприємства та організації
зобов'язані щомісяця до 25-го числа
вносити до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або
настання обставин, які впливають на
суму відшкодування (смерть пенсіонера,
зміна місця проживання тощо), органи
Пенсійного фонду повідомляють про це
підприємства в місячний термін з
моменту виникнення цих обставин.

Суми фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період з
дати призначення пенсії до дати
складання розрахунку фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, призначених відповідно до
частини 2 Прикінцевих положень Закону,
сплачуються одночасно із оплатою
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за перший
поточний місяць.

Таким чином, матеріалами справи
підтверджується, що станом на час
розгляду справи (з урахуванням заяви
про збільшення позовних вимог)
заборгованість ВАТ «Сулятицьке
кар'єроуправління по виробництву
вапнякового борошна» перед УПФ України
в м. Могилеві-Подільському та
Могилів-Подільському районі становить
7250,03 грн. і складається із сум
відшкодування витрат на виплату і
доставку пенсій за віком за період
жовтень-листопад 2014 року, призначених
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

З огляду на викладене суд доходить
висновку про правомірність звернення
УПФ України в м. Могилеві-Подільському
та Могилів-Подільському районі з
позовом щодо її стягнення у
примусовому порядку.

Частиною 1 статті 9 КАС України
передбачено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до положень ст.ст. 11, 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні (ст. 86 КАС України).

Вимоги позивача щодо стягнення
заборгованості по відшкодуванню
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
працівнику ПСТ «Авангард» в сумі 3385,71
грн. є обґрунтованими, підтверджуються
матеріалами справи, а відтак
підлягають задоволенню.

З урахуванням вимог ч. 4 ст. 94 КАС
України судові витрати з відповідача
не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства «Сулятицьке
кар'єроуправління по виробництву
вапнякового борошна» (вул. Леніна, 115, с.
Юрківці, Могилів-Подільський район,
Вінницька область, ) на
користь Управління Пенсійного фонду
України в м. Могилеві-Подільському та
Могилів-Подільському районі
Вінницької області (вул. 3-тя
Гвардійська, м. Могилів-Подільський,
Вінницька область, р/р0103 в Філії -
ВОУ АТ «Ощадбанк», МФО 302076, ) заборгованість по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах за Списком №2 за
період жовтня-листопада 2014 року в сумі
7250,03 (сім тисяч двісті п'ятдесят гривень
03 копійки).

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Томчук Андрій
Валерійович