Справа № 826/14353/14
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Келеберда
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

17 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді
Кобаля М.І.,

суддів:
Епель О.В., Карпушової О.В.

при секретарі:
Пакіж О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали апеляційної
скарги Державної податкової інспекції
у Печерському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 23 жовтня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВАРШАВА ТРЕЙД» до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ВАРШАВА ТРЕЙД» (далі
- Позивач) звернулось до суду із
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві (далі -
Відповідач), в якому просило:

- визнати протиправними дії щодо
складання акту від 09.09.2014
№838/26-55-22-08/39118326;

- визнати протиправними дії щодо
внесення до бази даних «Податковий
блок» інформації на підставі акту від
09.09.2014 №838/26-55-22-08/3911832;

- зобов'язати вилучити з інформаційних
баз органів державної податкової
служби України акт від 09.09.2014
№838/26-55-22-08/3911832 та відновити в
електронній базі даних суми
податкового кредиту та суми податкових
зобов'язань, які ТОВ «Варшава Трейд»
включило до податкових декларацій з
податку на додану вартість за період з
01.05.2014 по 30.05.2014.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва
від 23 жовтня 2014 року адміністративний
позов задоволено частково.

Не погоджуючись із прийнятим
судовим рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати рішення суду першої
інстанції в частині задоволення та
ухвалити нове рішення, яким відмовити
в задоволенні вимог адміністративного
позову в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
судом першої інстанції було порушено
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Заслухавши представників сторін, що
прибули у судове засідання,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову - без змін,
виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 п. 1 ст. 198, ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
що на підставі наказу від 08.09.2014 №2602 та
повідомлення від 08.09.2014 №685/26-55-22-08, яке
направлено на адресу позивача,
перевірка ТОВ «ВАРШАВА ТРЕЙД»
проводилась у період з 08.09.2014 року по
08.09.2014 року.

09.09.2014 року посадовими особами
відповідача було складено Акт
№838/26-55-22-08/39118326 про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ «ВАРШАВА ТРЕЙД» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при здійсненні
фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ «Грін Лайт Груп»
та ТОВ «Торговий дім
«Текстиль-Полімер» за період з 01.03.2014
року по 30.06.2014 року (далі по тексту - Акт
перевірки).

На підставі Акта перевірки, податковим
органом було внесено до бази даних
«Податковий блок» інформацію
викладену в Акті перевірки та
відкореговано задекларовані податкові
зобов'язання і показники податкового
кредиту без прийняття податкового
повідомлення-рішення та узгодження
його у встановленому законом порядку.

Не погоджуючись із діями та висновками
відповідача, позивач звернувся до суду
для захисту своїх прав та законних
інтересів.

Приймаючи рішення про часткове
задоволення адміністративного позову,
суд першої інстанції виходив з того, що
висновок щодо правильності (або
недостовірності) задекларованих
платником даних податкового обліку як
підстави для внесення змін до вказаної
бази даних може бути зроблений
податковим органом після визначення
платникові податкових зобов'язань та
їх узгодження у встановленому законом
порядку.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції, оскільки він знайшов
своє підтвердження під час
апеляційного розгляду справи, виходячи
з наступного.

З 1 січня 2011 року введено в дію ПК
України, який регулює відносини, що
виникають у сфері справляння податків
і зборів, та визначає вичерпний перелік
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України (далі по
тексту - ПК України) контролюючі органи
мають право проводити відповідно до
законодавства перевірки і звірки
платників податків (крім Національного
банку України), у тому числі після
проведення процедур митного контролю
та/або митного оформлення.

Згідно із п. 75.1 ст. 75 ПК України
контролюючі органи мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України
документальною перевіркою вважається
перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
платників податків.

Документальна позапланова перевірка
не передбачається у плані роботи
контролюючого органу і проводиться за
наявності хоча б однієї з обставин,
визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
за місцезнаходженням платника
податків чи місцем розташування
об'єкта права власності, стосовно якого
проводиться така перевірка.

Статтею 78 ПК України встановлено
порядок проведення документальних
позапланових перевірок.

Відповідно до пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК
України документальна позапланова
перевірка здійснюється за наявності
хоча б однієї з таких обставин: за
наслідками перевірок інших платників
податків або отримання податкової
інформації виявлено факти, що свідчать
про можливі порушення платником
податків податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит
контролюючого органу, в якому
зазначаються можливі порушення цим
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства
протягом 10 робочих днів з дня отримання
запиту.

Статтею 79 ПК України визначено, що
документальна невиїзна перевірка
здійснюється у разі прийняття
керівником контролюючого органу
рішення про її проведення та за
наявності обставин для проведення
документальної перевірки, визначених
статтями 77 та 78 цього Кодексу.
Документальна невиїзна перевірка
здійснюється на підставі зазначених у
підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього
Кодексу документів та даних, наданих
платником податків у визначених цим
Кодексом випадках, або отриманих в
інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна
перевірка проводиться посадовими
особами контролюючого органу виключно
на підставі рішення керівника
контролюючого органу, оформленого
наказом, та за умови надіслання
платнику податків рекомендованим
листом із повідомленням про вручення
або вручення йому чи його
уповноваженому представнику під
розписку копії наказу про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки та письмового повідомлення
про дату початку та місце проведення
такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає
посадовим особам контролюючого органу
право розпочати проведення
документальної невиїзної перевірки.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджує висновок суду першої
інстанції щодо позовних вимог в
частині зобов'язання податкового
органу вилучити з інформаційних баз
органів державної податкової служби
України Акт перевірки та відновити в
електронній базі даних суми
податкового кредиту та суми податкових
зобов'язань, які ТОВ «Варшава Трейд»
включило до податкових декларацій з
податку на додану вартість за період з
01.05.2014 по 30.05.2014, виходячи з наступного.

Згідно із п. 46.1 ст. 46 ПК України
податкова декларація - це документ, що
подається платником податків
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку.

У відповідності до п. 179.5 ст. 179 ПК
України податкова декларація
заповнюється платником податку
самостійно або іншою особою,
нотаріально уповноваженою платником
податку здійснювати таке заповнення, у
порядку, передбаченому главою 2 розділу
II цього Кодексу.

Внесення змін до податкової звітності,
за замістом ст. 50 ПК України, вчиняється
шляхом подання уточнюючих розрахунків
платником податків.

Відповідно до норм пп. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62 ПК
України податковий контроль
здійснюється шляхом, зокрема,
перевірок та звірок відповідно до
вимог цього Кодексу, а також перевірок
щодо дотримання законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, у
порядку, встановленому законами
України, що регулюють відповідну сферу
правовідносин.

Згідно із п. 86.1 ст. 86 ПК України
результати перевірок (крім камеральних
та електронних перевірок) оформлюються
у формі акта або довідки, які
підписуються посадовими особами
контролюючого органу та платниками
податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка.

Відповідно до п. 58.1 ст. 58, п. 86.8 ст. 86 ПК
України на підставі акту перевірки
податковим органом приймається
податкове повідомлення-рішення.

Згідно п. 54.1 ст. 54 ПК України крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом.

Підпунктом 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 ПК України
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, зокрема, якщо: дані
перевірок результатів діяльності
платника податків свідчать про
заниження або завищення суми його
податкових зобов'язань, суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
заявлених у податкових (митних)
деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Отже, податковий орган, як контролюючий
орган, може змінити задекларовані
платником податків дані податкової
звітності лише шляхом визначення суми
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість, у випадках,
передбачених пунктом 54.3 статті 54 ПК
України.

Аналогічну правову позицію викладено в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 13 лютого 2013 року №К/9991/74156/12.

Колегія суддів апеляційної інстанції
зазначає, що визнання податковим
органом недійсним задекларованого
податкового кредиту чи податкових
зобов'язань, як спосіб реагування на
виявлені порушення податкового
законодавства, є протиправним та не
передбачений чинним законодавством
України.

Отже, як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій і не
заперечувалось сторонами, на підставі
акту перевірки податкове
повідомлення-рішення відповідачем не
приймалось, відповідно податкові
зобов'язання не узгоджувались, а тому,
контролюючим органом безпідставно
змінено на підставі акту перевірки
суми податкового кредиту та суми
податкових зобов'язань ТОВ «Варшава
Трейд» з 01.05.2014 року по 30.05.2014 року.

Аналізуючи вищезазначені правові
положення чинного законодавства,
колегія суддів апеляційної інстанції
прийшла до висновку, що ДПІ у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
зобов'язана вилучити з інформаційної
системи АІС "Податковий кредит" та
"Підсистеми автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів" інформацію, внесену на
підставі Акта, та відновити в цій
інформаційній системі зобов'язання та
податковий кредит позивача за травень
2014 року.

Отже, колегія суддів апеляційної
інстанції вважає, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам,
прийнято законне та обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній
скарзі, до уваги не приймаються,
оскільки є необґрунтованими та не є
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції.

В зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу залишити
без задоволення, а постанову окружного
суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, Київський апеляційний
адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва
від 23 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно
до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення
в повному обсязі.

Головуючий - суддя
М.І. Кобаль

судді:
О.В. Епель

О.В. Карпушова

.

Головуючий суддя
Кобаль М.І.

Судді:
Епель О.В.

Карпушова О.В.