Справа № 820/16574/14
Суддя: Чудних С.О.
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харківський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого судді Чудних С.О.,
за участю секретаря судового засідання
представника позивача - Джуня С.В.,
представника третьої особи - Калініної
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду справу за
позовом Приватного акціонерного
товариства "Лисичанська нафтова
інвестиційна компанія" до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у місті Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міністерства доходів та зборів
України, третя особа - Міжрегіональне
головне управління Міндоходів про
скасування податкових
повідомлень-рішень,-
Позивач, Приватне акціонерне
товариство "Лисичанська нафтова
інвестиційна компанія", звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою, в якій просить визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у
місті Луганську Міжрегіонального
головного управління Міністерства
В обґрунтування позовних вимог
представник позивача зазначив, що
відповідачем була проведена
документальна позапланова виїзна
перевірка правомірності нарахування
Приватним акціонерним товариством
"Лисичанська нафтова інвестиційна
компанія" від'ємного значення різниці
між сумою податкового зобов'язання і
сумою податкового кредиту за лютий 214
року бюджетного відшкодування податку
на додану вартість на рахунок платника
у банку за лютий 2014 року, за
результатами якої складено акт. На
підставі вказаного акту перевірки №
48/28-05-41/32292929 від 07.05.2014 року відповідачем
були прийняті оскаржувані податкові
повідомлення - рішення форми "В4" від
року №000214110 та форми "Р" від 27.05.2014 року
№ 000234110. Обставини, які викладені в акті
перевірки, неправомірно кваліфіковані
як порушення, що передбачені ст.198, ст. 200
Податкового кодексу України,
вищевказані порушення встановлено
відповідачем при довільному
трактуванні норм права та при грубому
порушенні норм податкового
законодавства та свідчить про
поверхневе проведення перевірки. У
зв'язку із чим, позивач вважає, що
податкові повідомлення - рішення форми
27.05.2014 року №000214110 та форми "Р" від 27.05.2014
року № 000234110 є протиправними та
підлягають скасуванню, у зв'язку з чим
просить суд задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.
В судовому засіданні 08.12.2014 року
представник позивача підтримав
позовні вимоги у повному обсязі та
просив суд їх задовольнити.
Представник відповідача, у судове
засідання не прибув.
Представник третьої особи,
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів в судовому засіданні 08.12.2014
року проти позову заперечував,
зазначив, що порушення, встановлені в
ході перевірки позивача, зафіксовані
належним чином в акті перевірки,
підставою для винесення спірних
податкових повідомлень - рішень
слугував відображені в акті перевірки
висновки, відповідно до яких Приватне
акціонерне товариство "Лисичанська
нафтова інвестиційна компанія" не має
права на бюджетне відшкодування,
оскільки ним сформований податковий
кредит за господарськими операціями,
які не пов'язані з основною
господарською діяльністю, у зв'язку з
чим просив суд у задоволенні позову
відмовити у повному обсязі.
Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, судом встановлено
Судом встановлено, що Приватне
акціонерне товариство «Лисичанська
нафтова інвестиційна компанія» (далі -
ПрАТ «ЛИНІК») є юридичною особою
відповідно до свідоцтва про державну
область, м. Лисичанськ, вул. Свердлова,
371, взято на податковий облік в органах
державної податкової служби у м.
Лисичанську, 24.12.2002р. за № 637, станом на
момент перевірки перебував на обліку в
СДПІ по роботі з ВПП у м. Луганську
(взято на облік від 04.10.2010р. № 67/29-011).
Матеріалами справи підтверджено, що
посадовими особами Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Луганську Державної податкової
служби було проведено документальну
позапланову виїзну перевірку
правомірності нарахування ПрАТ
«ЛИНІК», від'ємного значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту за лютий 2014
року та бюджетного відшкодування
податку на додану вартість на рахунок
платника у банку за лютий 2014 року,
результати якої оформлені актом №
48/28-05-41/32292929 від 07.05.2014 року (т. 1 а.с. 32-74).
Перевіркою встановлено порушення ПрАТ
«ЛИНІК» п.198.3, ст. 198 Податкового Кодексу
України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (зі змінами
та доповненнями), тобто ним завищено
податковий кредит на 22102186 грн; п. 200.1 п.
200.3 статті 200 Податкового кодексу
України від 02.12.10 № 2755-VI (із змінами та
доповненнями): завищено суму від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту з ПДВ за лютий 2014 року на суму
21659384 грн.; п. 200.1 п. 200.2 статті 200
Податкового кодексу України від 02.12.10 №
2755-VI (із змінами та доповненнями)
занижено суму позитивного значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту з ПДВ за лютий 2014 року на суму
442802 грн., що призвело до заниження суми,
яка підлягає перерахуванню до бюджету
за лютий 2014 року у розмірі 442802 грн.; п.200.4
ст.200 Податкового кодексу України від
02.12.2010 р. № 2755-VI (зі змінами та
доповненнями завищено суму бюджетного
відшкодування ПДВ за лютий 2014 року на
суму 15590753 грн.(т. 1 а.с. 74).
На підставі вказаного акту перевірки №
48/28-05-41/32292929 від 07.05.2014 року відповідачем
були прийняті податкові повідомлення -
рішення форми «В4» від 27.05.2014 року №
на суму 21659384 грн., форми «В1» від
27.05.2014 року №000214110 на суму 15590753 грн. за
основним платежем та 7795376,50 грн. -
штрафні (фінансові) санкції (штраф),
форми «Р» від 27.05.2014 року № 000234110 на суму
664203 грн. (т.1 а.с. 26-31).

Позивачем в адміністративному порядку
було оскаржено акт перевірки та
податкові повідомлення-рішення, проте
скарги на висновки акту перевірки були
залишені без задоволення, а податкові
повідомлення-рішення залишені без
змін (т. 1 а.с. 117-162).

Судом встановлено, що у акті перевірки
відображено, згідно з поданою ПрАТ
«ЛИНІК» до контролюючого органу
податковою декларацією з ПДВ за лютий
2014 року від 19.03.2014 року № та
додатками наданим до декларації: -
від'ємне значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту, відображене у
рядку 19 податкової декларації, складає
21659384 грн. (т. 1 а.с. 163-176).

Зі змісту поданої декларації
вбачається, що у лютому 2014 року
реалізації нафтопродуктів ПрАТ
«ЛИНІК» не здійснювало. Підприємство
надавало послуги з оренди приміщення,
обладнання, автотранспорту,
водопостачання, електроенергії,
теплоенергії та інші послуги не
пов'язані з основним видом діяльності
ПрАТ «ЛИНІК».

Рядок 7 «Послуги отримані від
нерезидента,місце постачання яких
визначено на митній території України»
задекларовано у сумі 793406 грн., крім того
ПДВ - 158681 грн. Перевіркою достовірності
визначення встановлено, що ПрАТ
«ЛИНІК» отримувало послуги від ТОВ
«НИПТ» та від ТОВ «Територія
корпоративної культури».

Загальна сума податкових зобов'язань
(рядок 9) складає 660960грн., за
результатами перевірки - 660960 грн.

Згідно наданих до перевірки
документів, фактична сума податкових
зобов'язань за лютий 2014 року, яка
нарахована відповідно до ст. 187 ПК
України, встановлена в розмірі - 660960
грн.

Відповідачем не заперечувався той
факт, що проведеною перевіркою не
встановлено заниження або завищення
задекларованих суб'єктом
господарювання показників в рядках 1 - 9
Декларації та те, що до перевірки було
надано первинні документи в повному
обсязі.

Судом встановлено, що відповідно до
довідки, виданої Управлінням
статистики у місті Лисичанську 06.03.2014
року, основним видом діяльності ПрАТ
«ЛИНІК» є 19.20 - виробництво продуктів
нафтоперероблення.

За період, який підлягав перевірці,
підприємство не здійснювало переробку
нафти та виробництво і реалізацію
нафтопродуктів. З березня 2012 року
завод зупинив виробництво
нафтопродуктів у зв'язку з
нерентабельністю виробництва.

Листом від 12.06.2012 року № Д011471 (вх. від
14.06.2012 № 1601/10) ПрАТ «ЛИНІК повідомлено,
що відповідно до рішення Наглядової
ради ПРАТ «ЛИНІК» від 01.03.2012 року
діяльність ПрАТ «ЛИНІК» з виробництва
нафтопродуктів зупинена на період
проведення позапланового ремонту. У
зв'язку чим, обсяги реалізації
нафтопродуктів відсутні (р.1А- 1 977 732
грн.), але лишилися витрати
підприємства пов'язані з придбанням
електроенергії, природного газу,
пожежної охорони та інші, які і
формують податковий кредит (р. 10.1 А - 43
747 156 грн.).

З метою підтримки обладнання в
робочому стані, здійснення ремонту
власними силами та сторонніми
організаціями, для поповнення
оборотних коштів, та для фінансування
господарської діяльності підприємство
отримує кредити та фінансову возвратну
допомогу, а саме відповідно наступних
договорів:

- договору № 10013/06479 Д від 18.12.2013 року,
згідно якого ОАО «НК «Роснефть» надає
ПРАТ «ЛИНІК» кошти для поповнення
оборотних коштів та для фінансування
господарської діяльності у розмірі
70000000 (сімдесят мільйонів) доларів США.
Відсоткова ставка за користування
займом встановлюється в розмірі 1,5%.

Відповідно умов вищевказаного
договору вбачається, що за рахунок
отриманого кредиту та фінансової
допомоги ПрАТ «ЛИНІК» поповнює власні
оборотні кошти, в результаті чого
сплачує за отримані товари (роботи,
послуги) та формує податковий кредит,
без наявної на те розумної економічної
причини (ділової мети), що складає
передумови в подальшому декларувати
від'ємне значення з ПДВ та відповідно
бюджетне відшкодування з податку на
додану вартість, за рахунок яких в
майбутньому буде погашено отриману
фінансову допомогу та отримані
кредити.

Здійснюючи огляд показників,
відображених в рядках 10 - 17 Декларації
за лютий 2014 року судом встановлено, що
на формування цих показників вплинуло
здійснення операцій з придбанням
товарів (робіт, послуг) та послуг
отриманих від нерезидента, місце
постачання знаходиться на митній
території України.

Так, до складу податкового кредиту
лютий 2014 року включено: обсяг придбання
товарів (робіт, послуг), відображений у
рядку 10.1 декларації з ПДВ за лютий 2014
року складає 108103981 грн., крім того сума
ПДВ 21620796 грн., сума податкового кредиту
у рядку 17 декларації складає - 22320074 грн.

Як вбачається із матеріалів справи,
основними постачальниками ПрАТ
«ЛИНІК» у лютому 2014 року були: ТОВ
«Інспекторат Україна» відповідно до
укладеного договору від 30.06.2011 № 100 про
надання послуг за контролем якості;
Національна акціонерна компанія
«Нафтогаз України» відповідно до
укладених договорів від 24.12.2012 №
ЛНП2013-ПР та від 10.12.2013 року № 060/14-ПР про
постачання та транспортування газу
природного; ТОВ «РН Коммерс»
відповідно до укладених договорів від
01.01.2013 року № 0001ПЦ та від 31.08.2012 року № 1
про постачання енергії 1 та 2 классу; ТОВ
«Северодонецькі металеві вироби»
відповідно до укладених договорів від
28.10.2013 року № , від 04.02.2014 року
№0402/14-1, № , від19.02.2014 року №,
від 24.02.2014 року №2402/4-1, від 13.02.2014 року
№ про поставку металевих труб; ДП
«Лисичанське СУ 10» відповідно до
укладеного договору від 06.09.2013 року №
та від 17.09.2014 року № про
виконання робіт з ремонту; ТОВ
«Тара-Маркет» відповідно до укладеного
договору від 04.07.2013 року № про
ремонтно-будівельні роботи.

Відповідно до декларації з акцизного
податку за лютий 2014 року від 19.03.2014 р. №
розділ В: - код операції В1 -
податкові зобов'язання по операціях з
реалізації вироблених в Україні
нафтопродуктів, скрапленого газу
відсутні; - код операції В2 - податкові
зобов'язання по операціях з реалізації
вироблених в Україні нафтопродуктів,
скрапленого газу з метою власного
споживання становить 27351,84 грн.

Податковий кредит ПрАТ «ЛИНІК»
сформовано за рахунок взаємовідносин з
наступними контрагентами:

Так судом встановлено, що відповідно до
договору укладеного позивачем з ПАТ
Національна акціонерна компанія
«Нафтогаз України» (далі НАК «Нафтогаз
України»), ПРАТ «ЛИНІК» придбавало газ
природний згідно договорів постачання
від 24.09.2012 № ЛНП2012-ПР з додатковою
угодою від 01.10.12 р. № 1 та від 24.12.2012 №
ЛНП2013-ПР.

Відповідно до умов вищевказаних
договорів передбачено постачання на
ПрАТ «ЛИНІК» імпортованого природного
газ за кодом УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезеного
на митну територію України ПАТ «НАК
«Нафтогаз України», для власних потреб
в обсязі 16 850 тис. куб. м.

Реальність укладеного правочину
підтверджується наявними у матеріалах
справи податковими накладними, актом
приймання-передачі природного газу,
звітами про використання газу на
установах, актами на списання газу
платіжними дорученнями.

До складу податкових зобов'язань ПрАТ
«ЛИНІК» за лютий 2014 року також
включено податкові накладні на
реалізацію теплоенергії та пару,
отриманих за рахунок споживання
природного газу на ТЕЦ, а саме: ДП ЛСУ
№10 від 15.02.2013 року № , ТОВ
«Інспекторат Україна» № 2 від 29.12.2012
року та № 2 від 30.12.2013 року, «РН
Бизнессервис -Украина» № ТБС-216 від
29.12.2012 року, Луганська дирекція УГППС
«Укрпочта» № 135/80 від 29.12.2012 року, ТОВ
«Тара-Маркет» № 7 від 01.12.2013 року, ТОВ
Мединский і К» №3 від 01.01.2013 року, ВО
«Домобудівельник» № від 16.02.2013
року, № 3 16.02.2013 року, ОСОБА_3 № 2
від 11.02.2013 року, ДП «Донецька залізниця»
№ Д/В 14059/НЮ від 29.01.2014 року.

Також судом встановлено, що позивачем
було укладено договір від 01.01.2013р. № 000-1
ПЦ з ТОВ «РН Коммерс» на постачання
електричної енергії, відповідно до
умов якого ПрАТ «ЛИНІК» придбавало
електроенергію через мережі ТОВ
«Луганське енергетичне об'єднання».

Реальність укладеного правочину
підтверджується наявними у матеріалах
справи податковими накладними, актом
фактичного постачання електричної
енергії, протоколом узгодження
вартості та об'єму постачання
електричної енергії, довідкою про
розподіл енергії за цехами та службами
підприємства, платіжними дорученнями.

Постачальником електроенергії та
наданням послуг з перетікань
електроенергії у лютому 2014 року, було
ТОВ «ЛЕО». Постачання електроенергії
та надання послуг з перетікань
електроенергії відбувалось згідно
договору від 01.12.2006 року № 100.

Згідно умов зазначеного договору
постачальник - ТОВ «ЛЕО» продає
електричну енергію споживачу - ПрАТ
«ЛИНІК» для забезпечення потреб
електричних установок споживача.
Реальність вказаного правочину
підтверджується наявними в матеріалах
справи податковими накладними, актом
про надання послуги з компенсації
перетікання реактивної енергії за
лютий 2014 року та платіжними
дорученнями.

До складу податкових зобов'язань ПрАТ
«ЛИНІК» за лютий 2013 року було включено
податкові накладні на реалізацію
електроенергії та з послуг перетікань
електроенергії, отриману від ТОВ «РН-
Коммерс» та ТОВ «ЛЕО», а саме: ПАТ
"Київстар" від 01.01.2013 № 172; ТОВ "РН
Бізнессервіс Украина" від 29.12.2012 №
ТБС-216; ТОВ "РН Коммерс" від 29.12.2012 № 2; ПАТ
"ЛНП" від 29.12.2012 № 383; ТОВ "Інспекторат
Україна" від 30.12.2013 № 2; Луганська
дирекція УГППС «Укрпошта» №14 від 29.12.2012
№ 4; ТОВ «Тара-Маркет» від 01.01.2013 № 7; ТОВ
"Мединсьий і К" від 01.01.2013 № 3; ОСОБА_4 від
01.10.2013 № 3; ПрАТ «МТС» від 01.12.2013 № 27
АР/ЛУГ-13; ПАТ «ЛНП» від 25.08.2009 № 803/2009/АХ;
ТОВ «ЛЕО» від 30.04.2010 року №ДСВ 100; ДП
«ЛСУ №10» від 15.02.2013 № ; ВО
"Домобудівельник" від 30.04.2010 № Э-10; ФОП
Подкуйко від 30.04.2012 року № 3-ел; ПрАТ
"Сєвєродонецьке об'єднання Азот" від
01.07.2009 № 1-009-е; КП Лисичанський з-д ЗБК
від 30.04.2010 № 56; КП-52 Термоізоляція від
30.04.20100 № 56.

Крім того, 01.09.2013 року між позивачем
(споживач) та ТОВ «Луганськвода»
(постачальник) укладено договір № 51-13,
відповідно до умов якого постачальник
зобов'язується надавати споживачу
питну воду, а споживач своєчасно
здійснювати сплату за надану воду.

У підтвердження реальності вказаного
правочину, позивачем надано до
матеріалів справи податкові накладні,
акти приймання-передачі, платіжними
дорученнями.

До складу податкових зобов'язань ПрАТ
«ЛИНІК» за лютий 2014 року включено
податкові накладні на реалізацію
послуг з водопостачання за рахунок
придбаної питної води у ТОВ
«Луганськвода», а саме: ПАТ
"Укртранснафта" від 01.01.2010 року №
3052-10/058-00; ПАТ "ЛНП" від 12.12.2009 року №
76/20009/АХ; ТОВ "Інспекторат Україна" від
30.12.2013 року № 2; ДП Донецька залізниця
від 10.02.2009 року № 09100/НІО, ТРЕСТ
«Рубіжанськхімбуд» від 30.12.2008 року №
Д-40-2008; ДП Донецька залізниця Красний
лиман від 07.05.2009 року № Д/В-09504/ню;
Луганська дирекція УГППС "Укрпошта" №14
від 29.12.2012 року № 4; ТОВ «Тара-Маркет»
від 01.01.2013 № 7; ТОВ "Мединсьий і К" від
01.01.2013 № 3; ОСОБА_4 від 01.10.2013 № 3; ДП «ЛСУ
№10» від 01.07.2009 № 19; ВО "Домобудівельник"
від 30.12.2008 № Д-38-2008; ТОВ "РН Бізнессервіс
Украина" від 29.12.2012 № ТБС-216.

28.08.2012 року між позивачем та ПАТ
«Укртелеком» було укладено договір №
888311 про постачання телекомунікаційних
послуг. Згідно умов цього договору є
технічні, організаційні та економічні
умови взаємоз'єднання
телекомунікаційних мереж оператора и
телекомунікаційною мережею
Укртелекому у точках взаємоз'єднання
мереж, організованих для пропуску
трафіку.

Реальність зазначеного договору
підтверджується наявними у матеріалах
справи податковими накладними та
платіжними дорученнями.

До складу податкових зобов'язань ПрАТ
«ЛИНІК» за лютий 2014 року включено
податкові накладні на реалізацію
телекомунікаційних послуг (абон.плати
за телефон, послуг міжміського та
міжнародного зв'язку) за рахунок
придбаних телекомунікаційних послуг у
ПАТ «Укртелеком», а саме: "Укртелеком"
Філіал централизованн від 28.08.2012 року №
888311-129; ТОВ "РН Бізнессервіс Украина" від
03.01.2014 № ; Луганська дирекція
УГППС "Укрпошта" ;14 від 30.12.2013 року №
0/5; ТОВ БФ «Зодчий» від 03.02.2014 року
№ ; ВО "Домобудівельник" від 16.01.2014
року № ; ПАТ "Укрспецтрансгаз"
від 20.01.2014 року № ; ТОВ
«Інспекторат Україна» від 03.01.2014 року №
; ТРЕСТ "РУБІЖАНСЬКХІМБУД" від
03.02.2014 року № ; ТОВ "Мединсьий і К"
від 03.02.2014 року № ; ДП ЛСУ № 10 від
30.01.2014 року № ; ПП
"Лисспецьбудмонтаж" від 21.01.2014 року №
.

Також судом встановлено, що між ПрАТ
«ЛИНІК»(замовник) та ТОВ «Інспекторат
Україна» (виконавець) укладено договір
№ від 13.12.2013 року, відповідно до
умов якого замовник доручає, а
виконавець приймає зобов'язання надати
результати проведених випробувань
якості нафтової сировини (у вигляді
оригіналу протоколу випробувань) та
якості товарної продукції після її
відвантаження в залізничний транспорт.

Реальність виконання вказаного
правочину підтверджується наявними у
матеріалах справи податковими
накладними, актом приймання-здачі
наданих послуг та платіжними
дорученнями.

Крім того встановлено, що згідно
декларації з ПДВ за лютий 2014 року,
реєстру отриманих податкових
накладних та первинних документів
наданих в ході проведення перевірки
встановлено, що ПрАТ «ЛИНІК»
сформовано податковий кредит за
рахунок взаємовідносин з
постачальниками, які надавали послуг з
ремонту технічного обладнання,
споруджень та технічного
обслуговування виробничих потужностей
на об'єктах ПрАТ «ЛИНІК», які не
пов'язані з господарською діяльністю
підприємства, а саме: договори з ДП
"Лисичанське СУ-10", СДП
«Промавтоматика» № 436 ЗАТ
«Променергоавтоматика», ТОВ
«Тара-Маркет», Колективне підприємство
№ 52 "Термоізоляція», НТЦ
«Продтехдіагностика», ТОВ
«Донбасзалізобетонбуд», ТОВ
«Електропромремонт», ТОВ
«Електропроектпроммонтаж», ТОВ
«Електроналадка», ТОВ
«Укренергомонтаж», ТОВ
«Оріон-Україна», ТОВ «Компанія
Максімет», ТОВ «Лисичанська
інженерно-будівельна компанія», ПП
«Дніпреммонтаж», ТОВ «Квадро», ТОВ
«Рубіжанськхімстрой», ЗАТ
«Лисичанськспецбуд», ТОВ
«Манік-експрес», ТОВ «Укрпроммонтаж-21»,
ТОВ «Інвентум Україна», ТОВ
«Лугспецпромсервіс», ТОВ «СК
«Спеціалізована компанія
«Енергосервіс», ТОВ
«ПСВ-Енергопроммонтаж», ФОА ОСОБА_5, КП
«Промхіммонтаж», ТОВ «Вітекс».

Позивачем сформовано податковий
кредит у лютому 2014 року також за
рахунок ремонтів та технічного
обслуговування виробничих потужностей
відповідно до вказаних договорів.

Для реалізації вказаних правочинів з
ремонту та технічного обслуговування,
ПрАТ «ЛИНІК» придбавало матеріал у
наступних постачальників: ТОВ
Виробничо-науковий центр «Трубосталь»,
ПП НВФ «Каролина», ТОВ «Крок-ГТ», ПАТ
«Рідкісні гази», ТОВ «Тріос», МПП
«ЕлекТех», МПП «Норма», ТОВ «Тріз», ПрАТ
«Інформаційні комп'ютерні системи»,
ПАТ завод «Павлоградхіммаш», ПрАТ
«Промарматура», ТОВ «Хімлаборреактив»,
ПрАТ «Промавтоматика», ТОВ
«КСК-Автоматизація», ТОВ НВП
«Пластополімер ЛТД», ПНВО «Арбас», ФОП
ОСОБА_6, ТОВ «Елекс-Торг», ПП «Золоте
Руно», ТОВ «Заря», ПрАТ
«Укрпромобладнання», ПрАТ «Сентравис
Продакшн Юкрейн», ТОВ «ТМ Спецмаш», ТОВ
СЙ-ІН «Інженіринг», ТОВ «Кларіант
Україна», ТОВ «Промкомплект», НН
«Укрметиз», ТОВ НВП «Техносервіс», ТОВ
«Восток-Інвест», ПП «Донтехоборуд»,
Концерн «Союзенерго», ТОВ
«Промтехтепло», ТОВ
«Металленерготрейд», ТОВ «Інтех СА»,
ТОВ «Торговий дом Агрипол», ТОВ «Ами»,
ТОВ «Автосанмоторс», ПП «САГ», ТОВ
«ВСП-Україна», ТОВ «СП Стройматеріали»,
ТОВ «Андреал», ТОВ «Омега-Авто», ТОВ
«Східремсервіс», ТОВ «НВО
Хіммашнафтогаз», ТОВ «Промприбор», ТОВ
«Агис-Сталь», ТОВ «ТПО «Аріста», ПП
«Укрхименз», ТОВ «Монтаж-Агрострой»,
ТОВ «Ей Пі Ем Контролс». ПП «оскар-Т»,
ТОВ «Восток-Інвест-Сталь», ПП
«Інвестдорсервіс», ПП
«Северстройсервіс», ТОВ «Трем
Україна», ТОВ «Т орговий дім «Астат
ресурс», ТОВ «Мій офіс», ТОВ
«Северодонецькі металеві вироби та
конструкції», ПП «Дон-Сервіс Плюс», ТОВ
«Евросвет-Луганс», ПП «Лисгум», ПАТ
«ЛНП», ТОВ «Леко Трейд», Інтрейд Ко, ТОВ
«Компанія «Максімет», ТОВ «Тетрейд»,
ТОВ «Арденін», ТОВ «Актем», ТОВ
«Спектрінженіринг», ТОВ «Торговий дім
«Руно», ТОВ «Іноваційні промислові
системи», ТОВ «ТД «Гідромаш», ТОВ ТД
«Турбосталь», ТОВ «Фокестон», ТОВ
«Пожежно-технічне обладнання «Талан»,
ТОВ «Сінтеко-Плюс», ТОВ «НПО «Завод
Сталевих Труб», ТОВ «Контингент-79», ТОВ
«Електрорадіокомплект», ТОВ
«Українська промислова компанія
«Летех», ТОВ «Ємерсон», ТОВ «НВП
«Укрізол», ТОВ «Юляна», ТОВ «Промтех
Ресурс», ТОВ «Пром-Сталь», ТОВ
«Харківмаш-Трейд», ТОВ «Бест Вей», ТОВ
«Торговий Дом «Евромет», ТОВ
«Уніхімтех Україна», ТОВ «ТК
«Інтехресурс», ТОВ «Йокагава електрик
Україна», ТОВ «Приват Капітал».

У підтвердження виконання вказаних
договорів позивачем надано до
матеріалів справи податкові накладні.

Також встановлено, що ПрАТ «ЛИНІК» у
лютому 2013 року отримувало послуги з
пасажирських перевезень від ТОВ
«Мединський і К» (і.п.н. 322769705)
відповідно до умов договору від 29.12.2012
року №. На виконання умов
зазначеного договору позивачем надано
до матеріалів справи податкові
накладні.

ПрАТ «ЛИНІК» в лютому 2014 року отримував
послуги з охорони від Управління
державної служби охорони при ГУМВ
України в Луганській області згідно
договір від 01.01.2014 року № 6-М/627 та від
01.01.2014 року № 6-А/3551, а також послуги із
забезпечення пожежної безпеки від ТОВ
«Другий загін державної пожежної
охорони» ((і.п.н. 99), що
підтверджується договором від 18.12.2013 №
.

До складу податкового кредиту згідно
декларації за лютий 2014 року було
включено податкові накладні отримані
від ТОВ «Другий загін державної
пожежної охорони» та Управління
державної служби охорони при ГУМВ
України в Луганській області.

Крім того, ПРАТ «ЛИНІК» сформовано
податковий кредит у лютому 2014 року за
рахунок придбання матеріалів та
послуг, які не призначаються для їх
використання у господарській
діяльності, по взаємовідносинах з
Українським державним центром
радіочастот, ПП «Хоневелл Україна», ТОВ
«Енергостальпроеткт», Северодонецький
НДІ, Луганськстандартметрологія, ДКТБ.
М.С.О.Патона НАНУ, ПП «Евтол», ТОВ
«тремоліт», ТОВ «Нірвана-Алчевськ», НТЦ
«Екотрейд», Луганськ Ексім Транс»,
Луганський експертно-технічний центр».
Центр-Інтернет України, ТОВ «Термінал»,
ТОВ «Набат», ТОВ «Доністал». ТОВ «Тріое
Груп», СПУНП, ПП «еЕономіксофт», ТОВ
РН-Бізнессервіс Україна, УМГ
«Донбастрансгаз», ТОВ
«Східдонбасгеологія», ІВН
«Спецмонтажгаз», ДП Інформаційний
центр, Українське державне
підприємство, ПП ОСОБА_8, КП
Понаснянське районне БТІ, ПП «Доріс»,
ТОВ «Голден Телеком», ПрАТ «МТС», ТОВ
«Метал Кур'єр», ТОВ «Автогалс», ТОВ
«Трансбуд», ТД «Армада», ТОВ «Проніус»,
Лисичанське КАТН-03328.

Висновок про завищення позивачем
податкового кредиту, податковим
органом зроблено на підставі того, що
господарська діяльність ПрАТ «ЛИНІК» у
перевіряємому періоді не направлена на
отримання доходу, оскільки не здійснює
виробництво нафтопродуктів, а лише
надає послуги вартісного характеру з
оренди приміщень, обладнання,
земельної ділянки, вартість придбаних
товарів (робіт, послуг), у зв'язку з чим
може бути віднесена до податкового
кредиту за лютий 2014 року лише в межах
господарської діяльності, яку ПрАТ
«ЛИНІК» здійснював протягом
перевіряємого періоду, тобто в частині
послуг, які було перевиставлено та
виставлено покупцям послуг за рахунок
яких було сформовано податкові
зобов'язання з ПДВ (отримано доходи) у
лютому 2014 року. Таким чином, в ході
проведення перевірки встановлено
відсутність підстав для формування
податкового кредиту у лютому 2014 року за
рахунок придбаних матеріалів та
послуг, прямо непов'язаних з
господарською діяльністю, яку ПрАТ
«ЛИНІК» здійснював у лютому 2014 року.

Проте, суд не погоджується з такими
висновками податкового органу,
виходячи з наступного.

Так, Постановою КМУ від 05.06.2013 р. № 397
було затверджено перелік суб'єктів
господарювання, в яких обов'язково
створюється відомча пожежна охорона і
позивача віднесено до таких суб'єктів.

Згідно з ч. 1 ст. 93 Кодексу цивільного
захисту України (далі-КЦЗУ)
фінансування заходів цивільного
захисту здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України, місцевих
бюджетів, коштів суб'єктів
господарювання, інших не заборонених
законодавством джерел. Аналогічні
норми містить і Положення про Цивільну
оборону України, затверджене
постановою КМУ від 10.05.94 р. № 299(далі -
Положення № 299 в редакції, яка діяла на
час проведення перевірки). А саме,
відповідно до п. 3 р. V Положення № 299
заходи цивільної оборони на
підприємствах, в установах і
організаціях, які перебувають на
господарському розрахунку,
проводяться за рахунок коштів, що
виділяються на загальновиробничі,
адміністративно-управлінські та
експлуатаційні витрати. Частиною 2 ст. 93
КЦЗУ передбачено, що обсяг
фінансування, який виділяється
потенційно небезпечними об'єктами та
об'єктами підвищеної безпеки для
проведення необхідних заходів
цивільного захисту, має становити не
менше ніж 0,5 відсотка обсягу валового
доходу такого об'єкта.

Крім того, ПрАТ «ЛИНІК» згідно з
нормами Закону України "Про об'єкти
підвищеної небезпеки" ідентифікується
як об'єкт підвищеної небезпеки (ст. ст. 1,
9 Закону). Так, об'єктом підвищеної
небезпеки розуміється об'єкт, на якому
використовуються, виготовляються,
переробляються, зберігаються або
транспортуються одна або кілька
небезпечних речовин чи категорій
речовин у кількості, що дорівнює або
перевищує нормативно встановлені
порогові маси, а також інші об'єкти як
такі, що відповідно до закону є
реальною загрозою виникнення
надзвичайної ситуації техногенного та
природного характеру. Безпечна
експлуатація таких об'єктів потребує
постійних витрат на забезпечення
захисту людей та довкілля, утримання
засобів ліквідації аварій у постійній
готовності та технічно належному
стані. Загальний перелік обов'язків
суб'єктів господарювання щодо
експлуатації об'єктів підвищеної
безпеки викладено в ст. 8 Закону № 2245.

Оскільки забезпечення заходів
цивільного захисту віднесено до
обов'язків суб'єкта господарювання, то,
такі витрати можуть включатись до
складу витрат згідно з пп. 138.12.2 ПКУ як
інші витрати господарської діяльності,
стосовно яких р. ІІІ ПК України прямо не
встановлено обмежень на віднесення до
складу витрат.

Обов'язок по підтриманню
технологічного обладнання в
безпечному для навколишнього
середовища та населення зобов'язує
позивача утримувати певну чисельність
персоналу з виплатою йому заробітної
плати, дотримання державних стандартів
щодо забезпечення персоналу питною
водою, належних санітарних умов праці
(тепло, електропостачання, санітарні
приміщення для зберігання одягу, миття,
прання спецодягу, видача молока за
шкідливі умови праці тощо), а тому
придбання таких послуг має відбуватися
незалежно від того чи виробляє
підприємство нафтопродукти, чи
тимчасово зупинилося для проведення
ремонтних робіт. Тому висновки акту, що
містять посилання на відсутність у
ПРАТ «ЛИНІК» права на формування
податкового кредиту за операціями з
придбання питної води, молока, послуг з
хімчистки та прибирання приміщень
послуг з доставляння працівників ПРАТ
«ЛИНІК» на підприємство транспортом,
забезпечення теплом є незмістовним.
Зазначені обов'язки передбачені для
ПрАТ «ЛИНІК» ще й Колективним
договором, невиконання якого тягне для
підприємства адміністративну
відповідальність та штрафні санкції.

Постановою КМУ № 808 від 28.12.2013 «Про
затвердження переліку видів
діяльності та об'єктів» затверджено
перелік видів та об'єктів, що
становлять підвищену екологічну
небезпеку діяльність.

Так, відповідно до зазначеної
постанови, діяльність ПрАТ "ЛИНІК",
пов'язана з нафтопереробкою та
віднесена до такої, яка становить
підвищену екологічну небезпеку.
Обов'язок щодо підтримки в належному
стані кореспондує з іншими
нормативними та локальними актами.

Зокрема, виробнича діяльність позивача
передбачає під час експлуатації
обладнання проведення обов'язкових
регламентних операцій навіть при
зупиненому технологічному процесі,
тобто вчасний ремонт та технічна
підтримка якого регламентується
певними локальними нормативними
актами, а також обов'язковими нормами,
встановленими законодавством та є
фактично складовою функції
експлуатації. Недотримання таких
правил та приписів тягне за собою
небезпеку руйнування, пожеж, вибухів та
як наслідок, встановлену
законодавством адміністративну,
кримінальну, цивільну
відповідальність .

Під час розгляду справи судом
встановлено, що для проведення
періодичних капітальних та поточних
ремонтів, реконструкцій підприємство
закуповує товарно-матеріальні
цінності в одному податковому періоді,
а використовує їх в інших, оскільки
ремонт або реконструкція може тривати
достатньо великий час. Відповідач не
довів належними доказами того, що
купівля тих ТМЦ, що придбані у лютому
2014, здійснення без мети використання у
подальшій господарській діяльності.

Також для проведення аварійних та
непередбачуваних робіт позивач
вимушений відповідно до існуючих вимог
мати резерв запасних частин, запірної
арматури, пакувальних матеріалів,
приладів, тощо які зберігаються певний
час у складських приміщеннях на
випадок аварій та зупинок.
Недотримання цього правила також
тягне встановлену законодавством
відповідальність.

Таким чином, перевіряючими в акті
перевірки зроблено висновки, які не
враховують ці обов'язки платника
податку.

Крім того, ПрАТ «ЛИНІК» має власну
теплоелектроцентраль, яка виробляє
парову та електричну енергію та
відповідно до законодавства
зобов'язане надавати послуги
субабонентам незалежно від того, чи
виробляються нафтопродукти. Відмова у
наданні таких послуг тягне
відповідальність за зловживання
монопольним становищем, а це потребує
придбання сировини (газу, реагентів)
для підтримки виробничої діяльності
ТЕЦ. Відповідачем безпідставно не
враховано, що у ПрАТ «ЛИНІК» існує
обов'язок щодо підтримки
технологічного обладнання в належному
стані для чого в холодний період
використовуються теплоносії на
більшості установок навіть в період,
коли виготовлення нафтопродуктів
зупинено. На період ремонту
підприємство також використовує пар
для технологічних процесів ремонту
(пропарювання) технологічних
трубопроводів та ємкостей.

Неможливим є безпечне функціонування
технологічного підприємства без
енергоресурсів (води, газу, електричної
енергії), що не піддається сумніву, тому
виключення з податкового кредиту
господарських операцій щодо їх
придбання є протиправним.

На постійній основі на ПрАТ «ЛИНІК»
працюють очисні захисні споруди для
зменшення негативного впливу на
оточуюче природне середовище робота
цеху потребує придбання реагентів для
стаціонарних та пересувних
лабораторій, тощо, а отже виключення з
податкового кредиту таких операцій є
неправомірним.

За технічними нормами та правилами в
постійній роботі також перебуває
азотна станція, що виробляє інертний
газ (азот) для заповнення трубопроводів
та ємкостей для попередження пожеж та
вибухів.

Для проведення постійного моніторингу
за герметичним станом трубопроводів та
ємкостей на постійній основі
відбувається робота компресорної, що
подає очищене та підготовлене повітря
під тиском на прибори та прилади.

Для забезпечення постійних робіт,
проведення ремонтних робіт задіяним є
весь персонал підприємства, для якого в
виробничих цехах створюються належні
побутові умови, здійснюється його
доставка на підприємство.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що висновки відповідача щодо
відсутності права у позивача на
податковий кредит за окремими
господарськими операціями, у зв'язку із
тимчасовою зупинкою окремого виду
діяльності (переробки нафтопродуктів),
є хибними та незмістовними.

Крім того, доводи податкового органу
щодо відсутності права позивача на
бюджетне відшкодування, оскільки
платником податків у лютому 2014 року не
здійснювався основний вид
господарської діяльності, є
безпідставними.

Приписами Господарського кодексу
України зазначено, що кожен суб'єкт
господарювання має право вільно
обирати види господарської діяльності
для здійснення підприємництва,
враховуючи встановлені законами
вимоги та заборони. Однією із
найважливіших ознак підприємництва є
здійснення господарської діяльності
на власний ризик, що передбачає
економічну самостійність підприємця і
тісно пов'язану з цим відповідальність
за результати своєї діяльності.

Види господарської діяльності, які
здійснює (може здійснювати) ПрАТ
«ЛИНІК», визначені його Статутом. При
цьому, Статутом передбачене здійснення
як господарської діяльності, яка
підлягає обов'язковому ліцензуванню,
відповідно до Закону України «Про
ліцензування певних видів
господарської діяльності», так й інших
видів господарської діяльності.

Жодним нормативно-правовим актом не
передбачено обов'язок суб'єкта
господарювання здійснювати виключно
той вид господарської діяльності, який
визначений ним в установчих документах
як основний. Так само, як і не
встановлено обмеження щодо здійснення
інших видів господарської діяльності,
для здійснення яких такий суб'єкт
створювався.

У зв'язку з цим, право суб'єкта
господарювання на формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість та відповідне право на
отримання бюджетного відшкодування, не
може обумовлюватися здійсненням таким
суб'єктом виключно лише основного виду
господарської діяльності.

Крім того, здійснення платником
податків необхідних господарських
операцій, які є об'єктами оподаткування
податку на додану вартість, та
реалізація свого права на податковий
кредит та бюджетне відшкодування, є
законним правом платника податків та
не може суперечити інтересам держави.

Суть податку на додану вартість
полягає у тому, що підприємством
оподатковуються не одержані доходи, а
його витрати, при цьому суб'єкт
господарювання сплачує різницю між
сплаченим та одержаними сумами ПДВ, а
решту платять покупці, які є кінцевими
споживачами.

Пунктом 185.1 статті 185 Податкового
кодексу України визначено, що об'єктом
оподаткування для податку на додану
вартість є операції платників податку
з:

а) постачання товарів, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу, у тому числі операції з
передачі права власності на об'єкти
застави позичальнику (кредитору), на
товари, що передаються на умовах
товарного кредиту, а також з передачі
об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію
України;

г) вивезення товарів за межі митної
території України;

е) постачання послуг з міжнародних
перевезень пасажирів і багажу та
вантажів залізничним, автомобільним,
морським і річковим та авіаційним
транспортом.

При цьому, оподатковуються за
відповідною ставкою усі операції,
перелічені у пункті 185.1 статті 185
Податкового кодексу, крім тих, що не є
об'єктом оподаткування, звільнені від
оподаткування, та операції, до яких
застосовуються нульова ставка.

Таким чином, усі господарські операції
щодо постачання товарів та послуг, крім
виключень, встановлених Податковим
кодексом України, є об'єктом
оподаткування податку на додану
вартість.

За приписами пункту 198.1. статті 198 ПК
України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Згідно із пунктом 198.3. статті 198
Податкового кодексу України кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг (у разі
здійснення контрольованих операцій -
не вище рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу)
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Таким чином суд приходить до висновку,
що податкове законодавство дає право
платнику податку на додану вартість на
податковий кредит у разі придбання
товарів та послуг, які будуть
використовуватися ним в
оподатковуваних операціях в межах
господарської. Придбання товарів та
послуг платником податку на додану
вартість для здійснення своєї
господарської діяльності дає право на
формування податкового кредиту.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що висновок відповідача, згідно з яким
ПрАТ «ЛИНІК» не має права на бюджетне
відшкодування, оскільки ним
сформований податковий кредит за
господарськими операціями, які не
пов'язані з основною господарською
діяльністю, є необгрунтованим.

Також суд не приймає до уваги
твердження відповідача щодо операцій,
які здійснені ПрАТ «ЛИНІК», не є
господарськими, оскільки відсутня у
кожній господарській операції
економічна мета - отримання прибутку.

Так, підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 ПК
України встановлена презумпція
правомірності рішень платника податку,
яка поширюється також на кваліфікацію
господарських операцій для визначення
податкового кредиту з податку на
додану вартість. За змістом указаної
норми відповідний податковий кредит
вважається сформованим платником
податків правомірно, однак
контролюючий орган не позбавлений
можливості довести в установленому
порядку факт невідповідності
задекларованих наслідків
господарської операції платника
податків у податковому обліку
фактичним обставинам.

За приписами Податкового кодексу
України та Кодексу адміністративного
судочинства України перевірці
підлягають доводи податкового органу,
що свідчать про відсутність ділової
мети у діях платника податку. При цьому,
слід ураховувати, що для підтвердження
права платника податків на формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість достатньо наявності
мети використання товарів та послуг, що
ним придбані, незалежно від фактичних
результатів такого використання. Крім
того, неотримання економічного ефекту
від придбання товарів та послуг у
періоді, коли вони придбані, само собою
не свідчить про негосподарський
характер таких операцій, оскільки
такий економічний ефект не обов'язково
має настати одразу після придбання
послуг, а мета його отримання може мати
довгострокову перспективу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. З огляду на
припис наведеної норми процесуального
права при розгляді судом спору щодо
правомірності рішення органу
державної податкової служби, яким
платнику податків донараховані
податкові зобов'язання чи зменшені
податкові вигоди, презумується
добросовісність платника податків,
якщо зазначеним органом не доведено
інше.

Відповідачем вказаного процесуального
обов'язку стосовно податкових
повідомлень - рішень форми «В4» від
27.05.2014 року № , форми «В1» від 27.05.2014
року №000214110 та форми «Р» від 27.05.2014 року
№ 000234110, не виконано, тому суд приходить
до висновку про невідповідність
прийнятого відповідачем податкового
повідомлення-рішення дійсним
обставинам справи та вимогам діючого
законодавства, а отже є таким, що
підлягає скасуванню.

Поряд із тим, щодо позовних вимог про
визнання неправомірними податкових
повідомлень - рішень форми «В4» від
27.05.2014 року № , форми «В1» від 27.05.2014
року №000214110 та форми «Р» від 27.05.2014 року
№ 000234110 суд зазначає наступне.

Вимоги про визнання протиправним та
скасування рішення суб'єкта владних
повноважень є однорідними позовними
вимогами та передбачають один і той
самий спосіб захисту прав позивача. Суд
звертає увагу на те, що поняття
скасування податкового
повідомлення-рішення передбачає, тим
самим, визнання його протиправним. Отже
щодо позовних вимог про визнання
протиправними податкових
повідомлень-рішень Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у
місті Луганську Міжрегіонального
головного управління Міністерства
доходів та зборів України форми «В4»
від 27.05.2014 року № , форми «В1» від
27.05.2014 року №000214110 та форми «Р» від
27.05.2014 року № 000234110, слід відмовити,
оскільки дана позовна вимога є
похідною.

Крім того, суд зазначає, що відповідно
до положень ст. 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про скасування або визнання
нечинним рішення відповідача - суб'єкта
владних повноважень повністю чи
окремих його положень.

На підставі вищевикладеного, суд
дійшов висновку, що позов Приватним
акціонерним товариством "Лисичанська
нафтова інвестиційна компанія"
підлягає частковому задоволенню з
підстав викладених вище.

Керуючись ст.ст. 94, 159-163, 167, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
Харківський окружний адміністративний
суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного
акціонерного товариства "Лисичанська
нафтова інвестиційна компанія" до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у місті Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міністерства доходів та зборів
України, третя особа - Міжрегіональне
головне управління Міндоходів про
скасування податкових
повідомлень-рішень - задовольнити
частково.

Скасувати податкові
повідомлення-рішення Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у
місті Луганську Міжрегіонального
головного управління Міністерства
доходів та зборів України № ,
, від 27.05.2014 року.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Приватного акціонерного
товариства "Лисичанська нафтова
інвестиційна компанія" (вул. Свердлова,
буд. 371, офіс 1а,м.Лисичанськ,Луганська
область,93113, код 32292929) судовий збір у
розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім)
грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена через
Харківський окружний адміністративний
суд шляхом подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня її
проголошення, копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено
15.12.2014р.

Суддя
С.О.
Чудних