Справа № 9101/165079/2011
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 грудня 2014 рокусправа № 2а-1058/10/0470
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Проценко
О.А.

суддів: Туркіної Л.П. Дурасової Ю.В.

за участю секретаря судового
засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
19.07.2011р. у справі № 2а-1058/10/0470

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

до Нікопольської об'єднаної державної
податкової інспекції

про визнання протиправними дій та
скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Фізична особа - підприємець
ОСОБА_1 (ФОП ОСОБА_1.) звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просив:

-визнати протиправними дії
Нікопольської об'єднаної державної
податкової інспекції
Дніпропетровської області (далі -
Нікопольська ОДПІ, відповідач,
податковий орган) щодо перевірки 21.06.2010
року на оптовому складі за адресою:
АДРЕСА_1 дотримання позивачем порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), вимог з регулювання обігу
готівки, наявності торгових патентів
та ліцензій, а також просив визнати
протиправними дії відповідача по
складанню акту (довідки) №000117 від 21.06.2010
року перевірки;

-визнати протиправним та скасувати
рішення відповідача щодо застосування
до ФОП ОСОБА_1 штрафних (фінансових)
санкцій від 02.07.2010 року № /0/27753.

На переконання позивача, при
проведенні перевірки податковим
органом допущено ряд порушень, що
унеможливлює застосування до позивача
санкцій, оскільки акт перевірки не є
належним доказом будь-яких порушень з
боку позивача.

Постановою суду першої інстанції від
19.07.2011 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.
При цьому суд зазначив, що рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій №/0/27753 від 02.07.2010 року
прийнято на підставі, у межах
повноважень, та у спосіб, що
передбачені законом.

Не погодившись з висновками суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, просить скасувати
постанову суду, прийняти нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі. На обґрунтування
апеляційних вимог зазначається, що
приймаючи рішення, суд невірно
застосував ч.7 ст.9, ч.4 ст.72, ст159 КАС
України, ч.2 ст.13 Закону України «Про
судоустрій та статус суддів», ст.129
Конституції України, ст.11-1 та 11-2 Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні», ст.ст.15 та 16 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг». Позивач стверджує, що судом не
встановлено та не враховано фактичні
обставини. Вказує та те, що в межах
підприємницької діяльності здійснює
продаж продуктів харчування в оптовому
складі за адресою: АДРЕСА_1. Наголошує,
що працівниками відповідача ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 21.06.2010 року проведена перевірка
дотримання позивачем порядку
проведення розрахунків. За
результатами перевірки було складено
акт №000117 від 21.06.2010 р., згідно з яким в
ході перевірки виявлені порушення
Закону України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" від 06.07.1995 року №
265/95-ВР (далі - Закон № 265) та прийнято
рішення про застосування до позивача
штрафних (фінансових) санкцій у розмірі
11704,25 грн. Позивач не погоджується з
діями відповідача по проведенню
вищевказаної перевірки та складанню
акта (довідки) та оспорює прийняте
рішення, оскільки вважає їх
протиправними через те, що вони вчинені
з порушеннями вимог Порядку оформлення
результатів невиїзних документальних,
виїзних планових та позапланових
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого наказом
ДПА України від 10.08.2005 р. № 327 (далі
Порядок №327). На думку позивача, в акті
не зазначено: дату та номер направлення
на виїзну планову чи позапланову
перевірку, назва органу державної
податкової служби, який його виписав;
дати та номери наказів керівника
органу державної податкової служби на
проведення позапланової перевірки,
продовження термінів проведення
перевірки, тип перевірки (невиїзна
документальна, виїзна планова чи
позапланова перевірка); період, за який
проводиться перевірка діяльності
суб'єкта господарювання; інформація
про направлення суб'єкту
господарювання повідомлення про
проведення планової виїзної перевірки.
На порушення п.п. 4.5, 4.6 Порядку №327 акт
(довідка) не зареєстрований в єдиному
журналі реєстрації актів відповідача
та позивачу було видано
незареєстрований акт, про що свідчить
його примірник, який був наданий ФОП
ОСОБА_1 працівниками відповідача без
дати реєстрації акту в органі ДПС та
без реєстраційного номеру. Позивач
зауважує, що на порушення ст.ст.11-1, 11-2
Законодавство України, що визначає
правові засади здійснення
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг, а також здійснення контролю за
їх правомірністю складається з чинного
на час виникнення спірних
правовідносин Закону № 265 та прийнятих
на його виконання підзаконних
нормативно-правових актів.

Позивач стверджує, що йому 04.12.1990 року
не було вручено письмове повідомлення
із зазначенням дати початку та
закінчення проведення перевірки, не
було надано направлення на перевірку;
перевірку було розпочато за
відсутності позивача. Працівнику
позивача ОСОБА_4, яка була присутня при
перевірці, направлення на перевірку
також не вручалось та не надавалось для
ознайомлення. Перевірка розпочалась
без відома ФОП ОСОБА_1 та за його
відсутності на місці перевірки,
позивач не надавав згоди на проведення
перевірки. Працівники відповідача
одразу після отримання ОСОБА_4 грошових
коштів за товар увірвались до
приміщення оптового складу, почали
перешкоджати їй в роботі, вимагали
негайно надати їм журнал РРО, зробити
Х-звіт на РРО, чим позбавили можливості
працівника позвиача надати покупцю
розрахунковий документ, оскільки їх
дії та вимоги по негайному виконанню
ОСОБА_4 різноманітних дій унеможливили
виконання ОСОБА_4 передбаченого
законодавством обов'язку по видачі
покупцю розрахункового документу.
Тобто, стверджує позивач, саме
працівники відповідача винні в
невидачі покупцю розрахункового
документу. Крім того, в акті перевірки
не вказано, чим підтверджується факт
купівлі-продажу товару на суму 395 грн.:
не зазначено, хто купив товар та кому
передано кошти, кому ці кошти належали,
яким документом підтверджено продаж
товару. В акті вказується про
незабезпечення щоденного друкування
на РРО фіскальних звітних чеків, а саме:
невиконання фіскальних звітів за 07 та
11.06.2010 р., але за ці дні позивач надав
працівникам відповідача акти про
перериви в постачанні електричної
енергії до оптового складу, у зв'язку з
чим неможливо було забезпечити
друкування на РРО фіскальних звітних
чеків за вказані дні. Зафіксована в
акті перевірки невідповідність суми
готівкових коштів на місці проведення
розрахунку показникам денного звіту
РРО на суму 1809,85 грн. не відповідає
дійсності, оскільки при проведенні
перевірки працівниками відповідача
була встановлена сума готівкових
коштів на місці проведення розрахунку,
що належали не ФОП ОСОБА_1, а ФОП ОСОБА_5,
який здійснює підприємницьку
діяльність у приміщенні, де
проводилась перевірка. З урахуванням
вищевказан6ого позивач наполягає, що
працівники відповідача не мали
проводити перевірку, складати за її
наслідком вищевказаний акт (довідку),
що відповідач не мав права приймати
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій.

Під час розгляду апеляційної скарги, у
зв'язку з реорганізацією в структурі
податкових органів на підставі ст.55 КАС
України здійснено заміну
Нікопольської об'єднаної державної
податкової інспекції Державної
податкової адміністрації України її
правонаступником - Нікопольською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Дніпропетрвоській
області.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, ФОП
ОСОБА_1, як фізична особа-підприємець,
зареєстрований виконкомом
Нікопольської міської ради 14.12.1994 р.,
отримав свідоцтво про державну
реєстрацію серії НОМЕР_2. Позивач
здійснює продаж продуктів харчування
на оптовому складі за адресою: АДРЕСА_1.

З матеріалів справи вбачається, що
21.06.2010 року працівниками Нікопольської
ОДПІ проведена перевірка ФОП ОСОБА_1 з
питань дотриманням порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), вимог з
регулювання обігу готівки, наявності
торгових патентів і ліцензій.

За результатами перевірки 21.06.2010 р.
складено акт №04070141/2340/НОМЕР_1 (а.с.93-94), в
якому зазначається, що:

- при покупці товару на суму 395,00 грн.
розрахункова операція проведена без
застосування РРО, розрахунковий
документ не видано;

- не забезпечено щоденне друкування на
РРО фіскальних звітних чеків за 07.06.2010
року та 11.06.2010 року;

- сума готівкових коштів на місці
проведення розрахунків не відповідає
показникам денного „Х"-звіту РРО,
різниця складає - 1809,85 грн.

На підставі акту перевірки
№04070141/2340/НОМЕР_1 від 21.06.2010 р. за
порушення норм п.1 ст.3, п.9 ст.3, п.13 ст.3
Закону № 265 відповідачем 02.07.2010 р.
прийнято рішення №/0/27753 про
застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних
(фінансових) санкцій в загальній сумі
11704,25 грн. (а.с.14).

Аналіз матеріалів справи та норм права,
які регулюють спірні правовідносини,
показав, що доводи позивача
спростовуються матеріалами справи.

Так, згідно з п.2 ч.1 ст.11 Закону України
«Про державну податкову службу в
Україні» органи державної податкової
служби у випадках, в межах компетенції
та у порядку, встановлених законами
України, мають право здійснювати
контроль за додержанням порядку
проведення готівкових розрахунків за
товари (послуги).

Ст. 11-1 Закону №509 визначає підстави та
порядок проведення органами державної
податкової служби планових і
позапланових виїзних перевірок
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків та
зборів (обов'язкових платежів), тоді як
працівниками Нікопольської ОДПІ
проводилась інша перевірка - за
дотриманням порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), вимог з
регулювання обігу готівки, наявності
торгових патентів і ліцензій.

Як зазначено в ч.ч. 1, 2 ст. 11-2 Закону № 509
посадові особи органу державної
податкової служби вправі приступити до
проведення планової або позапланової
виїзної перевірки за наявності підстав
для їх проведення, визначених цим та
іншими законами України, та за умови
надання платнику податків під
розписку:

1) направлення на перевірку, в якому
зазначаються дата його видачі, назва
органу державної податкової служби,
мета, вид (планова або позапланова),
підстави, дата початку та дата
закінчення перевірки, посади, звання та
прізвища посадових осіб органу
державної податкової служби, які
проводитимуть перевірку. Направлення
на перевірку є дійсним за умови
наявності підпису керівника органу
державної податкової служби,
скріпленого печаткою органу державної
податкової служби;

2) копії наказу керівника податкового
органу про проведення позапланової
виїзної перевірки, в якому
зазначаються підстави проведення
позапланової виїзної перевірки, дата
її початку та дата закінчення.

Ненадання цих документів платнику
податків або їх надання з порушенням
вимог, встановлених частиною першою
цієї статті, є підставою для
недопущення посадових осіб органу
державної податкової служби до
проведення планової або позапланової
виїзної перевірки.

Як свідчать матеріали справи,
перевірку проведено на підставі
плану-графіку на червень 2010 року,
затвердженого наказом начальника
Нікопольської ОДПІ (а.с.88). На
проведення перевірки видано
направлення від 17.06.2010 р. №№ 364/234, 365/234
(а.с.97). ФОП ОСОБА_1 ознайомлено з
направленням під підпис, що
підтверджується власноручним підписом
позивача на копії направлень,
долучених до матеріалів справи (а.с.97).

З актом перевірки ФОП ОСОБА_1
ознайомлений, один примірник акту
отримав 21.06.2010 року, що підтверджується
власноручним підписом позивача на
копії акту перевірки, долученого до
матеріалів справи (а.с.94 зворотна
сторона).

Чинне законодавство не передбачає
обов'язкової присутності при
проведенні перевірки безпосередньо
фізичної особи - підприємця; для
початку перевірки достатня
присутність будь-якої іншої особи, яка
перебуває з суб'єктом господарювання у
трудових відносинах.

Судом встановлено, що на час проведення
перевірки ОСОБА_4 на підставі трудового
договору від 12.05.2009 року працювала у ФОП
ОСОБА_1. оператором комп'ютерного
набору (а.с.39-40).

У відповідності до п.1 ст.3 Закону №265
суб'єкти підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_4 21.06.2010 р. продала мішок цукру
вартістю 395,00 грн., що підтверджується
видатковою накладною №ЧП1-0421133 (а.с.100),
проте не провела розрахункову операцію
через РРО та не видала покупцю касовий
чек.

На підставі п.1 ст. 17 Закону №265 у разі
проведення розрахункових операцій на
неповну суму вартості проданих товарів
(наданих послуг), у разі не проведення
розрахункових операцій через
реєстратори розрахункових операцій, у
разі не роздрукування відповідного
розрахункового документа, що
підтверджує виконання розрахункової
операції, або проведення її без
використання розрахункової книжки до
суб'єктів підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції
за товари (послуги), за рішенням
відповідних органів державної
податкової служби України
застосовується фінансова санкція у
п'ятикратному розмірі вартості
проданих товарів (наданих послуг), на
які виявлено невідповідність.

Зазначена норма передбачає
відповідальність за вчинення
порушення, яка не залежить від того, хто
придбав товар та за які кошти.

Відповідно до п.9 ст.3 Закону №265
суб'єкти підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
щоденно друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням
автоматів з продажу товарів (послуг)
фіскальні звітні чеки і забезпечувати
їх зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій.

Як свідчать матеріали справи, в Книзі
обліку розрахункових операцій „Z"-звіт
за 07.06.2010 р. роздрукований о 15 год. 29 хв.
08.06.2010 р. (а.с.143); „Z"-звіт за 11.06.2010 р. в
Книзі обліку розрахункових операцій
відсутній, а також відсутній в розділі 2
Книги ОРО запис про рух готівки за
11.06.2010 р. (а.с.145).

На підтвердження неможливості
роздрукування „Z"-звіту 07.06.2010 р. та
11.06.2010 р. позивач надав до суду копію
акту від 12.06.2010 р. (а.с.102), підписаного
головним інженером, електриком та
начальником охорони ЗАТ „ЦУМ", в якому
зазначено, що з 06.06.2010 р. по 12.06.2010 р. на
складах ЗАТ „ЦУМ" були багаторазові та
незаплановані відключення електричної
енергії внаслідок перевантаження
електромережі. Проте надані документи
не є належними доказами обставин,
оскільки не скріплені печаткою ЗАТ
„ЦУМ", докази від уповноваженої
електропостачальної організації про
перевантаження електромереж в
зазначений період відсутні.

Крім того, відповідно до п.4.9 Порядку
реєстрації, опломбування та
застосування реєстраторів
розрахункових операцій за товари
(послуги), затвердженого наказом ДПА
України №614 від 01.12.2000 р. якщо на період
виходу з ладу РРО або в разі
відключення електроенергії
розрахункові операції проводяться з
використанням книги обліку
розрахункових операцій та
розрахункової книжки, то після
встановлення відремонтованого
(резервного) РРО або відновлення
постачання електроенергії необхідно
провести через РРО суми розрахунків за
час роботи з використанням
розрахункової книжки, а також у
відповідності до контрольної стрічки
(у випадку обнулення оперативної
пам'яті) за час роботи, що передував
виходу РРО з ладу або відключенню
електроенергії, окремо за кожною
ставкою ПДВ, після чого слід виконати
Z-звіт.

Відповідно до п. 7.8 Порядку реєстрації
та ведення книг обліку розрахункових
операцій і розрахункових книжок,
затвердженого наказом ДПА України №614
від 01.12.2000 р., у розділі 3 книги ОРО,
зареєстрованої на РРО, обліковуються
розрахункові квитанції, використані
під час відключення електроенергії або
в період ремонту РРО; графи 1-5
заповнюються до початку використання
розрахункової книжки, графи 6-8 до
початку реєстрації розрахункових
операцій за допомогою РРО після
відновлення постачання електроенергії
чи встановлення РРО після ремонту.

Згідно з приміткою №2 до Додатку №1
Порядку реєстрації та ведення книг
обліку розрахункових операцій і
розрахункових книжок, у графі 2 розділу
2 замість номера Z-звіту вказується
номер розрахункової книжки, що
використовувалась під час відключення
електроенергії або в період ремонту
РРО, якщо наприкінці робочого дня
фіскальний звітний чек не
роздруковувався через відсутність
електроенергії чи непрацездатність
РРО.

З матеріалів справи вбачається, що
надана позивачем Книга ОРО у розділі 3
не містить даних про відключення
електроенергії 07.06.2010 р. та 11.06.2010 р.
(а.с.146), у графі 2 розділу 2 замість
номера Z-звіту не вказано номер
розрахункової книжки, а зазначено
номер Z-звіту, який роздрукований 08.06.2010
р., за 11.06.2010 р. такі записи відсутні
(а.с.145).

Таким чином, незабезпечення позивачем
щоденного друкування на РРО фіскальних
звітних чеків за 07.06.2010 р. та 11.06.2010 р. є
порушенням чинного законодавства.

На підставі п.4 ст. 17 Закону №265 у разі
невиконання щоденного друку
фіскального звітного чеку або його
незберігання в книзі обліку
розрахункових операцій до суб'єктів
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції за
товари (послуги), за рішенням
відповідних органів державної
податкової служби України
застосовується фінансова санкція у
розмірі - двадцять неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Крім того, пунктом 13 ст. 3 Закону № 265
визначено, що суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
забезпечувати відповідність сум
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена
в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, а у випадку
використання розрахункової книжки -
загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з
початку робочого дня.

Відповідно до ст.2 Закону №265 місце
проведення розрахунків - це місце, де
здійснюються розрахунки із покупцем за
продані товари (надані послуги) та
зберігаються отримані за реалізовані
товари (надані послуги) готівкові
кошти, а також місце отримання покупцем
попередньо оплачених товарів (послуг)
із застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо.

Як встановлено судом першої інстанції
та не спростовано позивачем, отримані
за продаж цукру кошти у сумі 395,00 грн.
ОСОБА_4 поклала у коробку, де вже
знаходились грошові кошти. Тобто
працівники податкового органу, які
проводили перевірку, вірно
визначились, що всі кошти, що
знаходились на місці проведення
розрахунків, належали ФОП ОСОБА_1 Та
обставина, що на час проведення
перевірки ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_1
працювали в одному приміщенні, - не
виключає факту порушення з боку
позивача п.4 ст. 17 Закону №265.

На підставі ст. 22 Закону № 265 у разі
невідповідності суми готівкових
коштів на місці проведення розрахунків
сумі коштів, яка зазначена в денному
звіті, а у випадку використання
розрахункової книжки - загальній сумі
продажу за розрахунковими квитанціями,
виданими з початку робочого дня, до
суб'єктів підприємницької діяльності
застосовується фінансова санкція у
п'ятикратному розмірі суми, на яку
виявлено невідповідність.

Матеріали справи не підтверджують
недотримання податковим органом
порядку проведення перевірки.
Натомість факт порушення позивачем
вищевказаних норм Закону №265 доведено.

За встановлених обставин вірними є
висновки суду щодо правомірності
застосування до позивача штрафних
санкцій.

Таким чином, апеляційна скарга не
спростовує висновки суду першої
інстанції. Суд об'єктивно, повно і
всебічно дослідив обставини, які мають
значення для вирішення спору; висновки
суду відповідають матеріалам справи та
нормам матеріального права. Апеляційна
скарга задоволенню не підлягає. Судове
рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206 Кодексу
адміністративного судочинства України
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 19.07.2011р. у
справі № 2а-1058/10/0470 залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
19.07.2011р. у справі № 2а-1058/10/0470 залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до ст.254 КАС України та може
бути оскаржена в касаційному порядку
згідно зі ст.212 КАС України.

Головуючий:
О.А. Проценко

Суддя:
Л.П. Туркіна

Суддя:
Ю.В. Дурасова