Справа № 806/5683/14
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

806/5683/14

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року Житомир справа № 806/5683/14

категорія 10.1

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Панкеєва В.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом колективного підприємства "Виробнича фірма "Верстатреммаш" до управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області про скасування рішень,-

встановив:

Колективне підприємство "Виробнича фірма "Верстатреммаш" звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області № 363-380 від 13.10.2014 "Про застосування фінансових санкцій за подання до органів Пенсійного фонду України недостовірних відомостей, що використовуються в системі персофікованого обліку".

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що спірні рішення прийняті на підставі пункту 5 частини 9 статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який втратив чинність з 1 січня 2011 року і на час прийняття оскаржених рішень не діяв, а тому не міг бути правовою підставою для застосування фінансових санкцій.

Представник позивача в судове засідання не прибув, до суду подав заяву з проханням розглядати справу в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, до суду подала заяву з проханням розглядати справу в порядку письмового провадження. Крім того, подала письмові заперечення на позовну заяву.

У відповідності до ч.6 ст.128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження.

Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як зазначається в письмових запереченнях на позовну заяву, на підставі заяви позивача та наказу Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області від 16.06.2014 № 573 проведено позапланову документальну перевірку колективного підприємства "Виробнича фірма "Верстатреммаш" щодо правильності нарахування, обчислення та сплати платежів за період з 01.12.2000 по 31.12.2010, за результатами якої складено акт № 74 від 17.06.2014.

На підставі висновків акту перевірки, контролюючим органом винесено рішення № № 363, 364, 365, 366, 367, 368, 369, 370, 371, 372, 373, 374, 375, 376, 377, 378, 379, 380 від 13.10.2014 "Про застосування фінансових санкцій за подання до органів Пенсійного фонду України недостовірних відомостей, що використовуються в системі персофікованого обліку". Вказаними рішеннями до позивача застосовано фінансові санкції у загальній сумі 4930,00 грн за подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персофікованого обліку відомостей про застрахованих осіб за 2004 рік, 2005 рік, 2006 рік, 2007 рік, 2008 рік, 2009 рік, січень-грудень 2010 року (а.с.5-21, 33).

Досліджуючи спірні правовідносини, судом встановлено наступне.

Спірні рішення управлінням Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області винесено на підставі п.5 ч.9 ст.106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до п.5 ч.9 ст.106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV, із змінами і доповненнями (далі - Закон № 1058-IV), за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою або подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку та іншої звітності, передбаченої законодавством, до територіальних органів Пенсійного фонду накладається штраф у розмірі 10 відсотків суми страхових внесків, які були сплачені або підлягали сплаті за відповідний звітний період, за кожний повний або неповний місяць затримки подання відомостей, звітності, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а в разі повторного протягом року такого порушення - у розмірі 20 відсотків зазначених сум та не менше 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що із набранням чинності з 1 січня 2011 року Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 N 2464-VI (далі - Закон N 2464-VI), наведена вище норма матеріального права із Закону 1058-IV була виключена.

У той же час згідно з абзацом п'ятим пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону N 2464-VI, стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

Абзацом шостим цього ж пункту встановлено, що на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

На період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Наведене правило щодо збереження порядку стягнення та контрольних функцій фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, передбачених законодавством, чинним до 1 січня 2011 року, поширюється лише на заборгованість зі сплати страхових внесків та сум штрафних санкцій, які були нараховані та/або не сплачені до зазначеної дати. Питання ж відповідальності страховиків, не пов'язані із такою заборгованістю, знаходяться поза межами регулювання, зокрема, Закону N 1058-IV та абзаців п'ятого, шостого пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону N 2464-VI.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що нарахування після 1 січня 2011 року управлінням ПФУ на підставі пункту 5 частини дев'ятої статті 106 Закону N 1058-IV позивачу штрафних санкцій за несвоєчасне подання звітності, граничний строк подання якої настав до цієї дати, є протиправним.

Згідно частини 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави вважати, що відповідач протиправно виніс рішення № № 363, 364, 365, 366, 367, 368, 369, 370, 371, 372, 373, 374, 375, 376, 377, 378, 379, 380 від 13.10.2014 "Про застосування фінансових санкцій за подання до органів Пенсійного фонду України недостовірних відомостей, що використовуються в системі персофікованого обліку" на підставі п.5 ч.9 ст.106 Закону "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки зазначена норма Закону втратила чинність з 01.01.2011 згідно із Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" і не діяла на дату прийняття відповідачем оскаржуваних рішень.

Аналогічний висновок щодо застосування вищезазначених норм матеріального права міститься у постановах Верховного Суду України від 20 листопада 2012 року (N 21-367а12) та від 04 червня 2013 року (№ 21-170а-13).

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

З наведених вище підстав, рішення управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області № № 363, 364, 365, 366, 367, 368, 369, 370, 371, 372, 373, 374, 375, 376, 377, 378, 379, 380 від 13.10.2014 "Про застосування фінансових санкцій за подання до органів Пенсійного фонду України недостовірних відомостей, що використовуються в системі персофікованого обліку" є неправомірними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Отже, сплачений судовий збір в розмірі 182,70 грн, що підтверджується квитанцією підлягає відшкодуванню на користь позивача з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 71, 86, 94, 128, 136, 158-163, 167, 254 КАС України, суд - ,

постановив:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області № № 363, 364, 365, 366, 367, 368, 369, 370, 371, 372, 373, 374, 375, 376, 377, 378, 379, 380 від 13.10.2014 "Про застосування фінансових санкцій за подання до органів Пенсійного фонду України недостовірних відомостей, що використовуються в системі персофікованого обліку".

Стягнути з Державного бюджету України на користь колективного підприємства "Виробнича фірма "Верстатреммаш" сплачений судовий збір в розмірі 182,70 грн.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.А. Панкеєва