Справа № 815/1091/14
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 року
м. Київ К/800/46079/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддівЗайця В.С.
(суддя-доповідач), Голяшкіна О.В., Маслія
В.І.,провівши попередній розгляд справи
за касаційною скаргою Державної
фінансової інспекції в Одеській
області на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 22
квітня 2014 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 15 липня 2014 року у справі за позовом
державного підприємства «Морський
торговельний порт Усть-Дунайськ» до
Державної фінансової інспекції в
Одеській області про визнання
протиправною та скасування в частині
Вимоги про усунення виявлених ревізією
порушень від 18 грудня 2013 року № 820-27/1730, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2014 року державне підприємство
«Морський торговельний порт
Усть-Дунайськ» (далі - ДП «Морський
торговельний порт Усть-Дунайськ»)
пред'явило позов до Державної
фінансової інспекції в Одеській
області (далі - ДФІ в Одеській області)
про визнання протиправним та
скасування в частині недоотримання
коштів по корабельному збору пункту 2
Вимоги Іллічівської об'єднаної
державної фінансової інспекції від 18
грудня 2013 року № 820-27/1730 про усунення
порушень, виявлених ревізією
фінансово-господарської діяльності.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 22 квітня 2014
року, залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 15 липня 2014
року, позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано
пункт 2 Вимоги Іллічівської об'єднаної
Державної фінансової інспекції ДФІ в
Одеській області № 820-27/1730 від 18 грудня
2013 року про усунення порушень,
виявлених ревізією
фінансово-господарської діяльності ДП
«Морський торговельний порт
Усть-Дунайськ» в частині недоотримання
коштів по корабельному збору.

Зобов'язано Державну казначейську
службу України стягнути судові витрати
із Державного бюджету України шляхом
їх безспірного списання із рахунка ДФІ
в Одеській області у розмірі 3756 (три
тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн. 46
копійок на користь ДП «Морський
торговельний порт Усть-Дунайськ».

Не погоджуючись із рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій
скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі ДФІ в Одеській
області, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
скасувати та прийняти нову постанову,
якою у задоволенні позову відмовити.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
матеріали справи, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що касаційна скарга підлягає
відхиленню.

Судами встановлено, що ДФІ в Одеській
області проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності ДП
«Морський торговельний порт
Усть-Дунайськ» за період з 01 квітня 2011
року по 30 вересня 2013 року, про що
складено акт ревізії від 26 листопада 2013
року, у висновках якого зазначено, що в
зв'язку із допущеними порушеннями
законодавства України в частині
неналежного справляння корабельного
збору встановлено недоотримання
доходів по портовим зборам в загальній
сумі 203 630,50 грн., в тому числі по
корабельному збору в сумі 187 823,08грн.

На підставі акту ревізії позивачу
пред'явлено Вимогу від 18 грудня 2013 року
щодо усунення виявлених ревізією
порушень, в пункті 2 якої зазначено, що в
порушення пунктів 9, 10 Зборів і плати за
послуги, що надаються суднам
закордонного плавання у морських
портах України, затверджених наказом
Міністерства транспорту України від 27
червня 1996 року № 214, та пункту 8
Положення про портові збори,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 жовтня 2000 року
№ 1544 «Про портові збори», Портом
неправильно розраховувався швартовий
збір та плата за роботу буксирів при
одночасному застосуванні надбавки (при
швартуванні у вихідні та святкові дні)
та знижки, а також Портом одночасно
застосовувались декілька знижок при
нарахуванні корабельного збору.

У зв'язку із цим ДФІ в Одеській області
прийшла до висновку, що внаслідок
неправильного розрахунку зборів та
плат Портом недоотримано доходів в
загальній сумі 203 630, 50 грн. (з ПДВ),
внаслідок чого завдано матеріальної
шкоди (збитків) Порту на відповідну
суму, тому необхідно стягнути (шляхом
проведення претензійно-позовної
роботи) з власників суден недоотримані
кошти в сумі 203 630, 50 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції, виходячи з положень
пунктів 7, 16 Положення про портові
збори, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 12
жовтня 2000 року № 1544 «Про портові
збори», зазначив, що для суден
закордонного плавання групи Б, з
урахуванням порту, часу заходження,
черговості рейсів, можуть
встановлюватись різні знижки на
портові збори у тому числі й на
корабельний збір.

Суд першої інстанції, пославшись на
пункт 8 Положення про портові збори,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 жовтня 2000 року
№ 1544 «Про портові збори», яким
передбачено, що якщо на судно
поширюється застосування кількох
знижок портових зборів, застосовується
тільки найбільша щодо базової ставки,
прийшов до висновку, що це правило
розповсюджується лише на ті знижки,
поширення дії яких передбачено
постановою Кабінету Міністрів України
від 12 жовтня 2000 року № 1544 «Про портові
збори».

Водночас, з урахуванням положень
наказу Міністерства транспорту та
зв'язку України від 19 жовтня 2006 року №
1015 «Про порядок застосування знижок до
портових зборів та зборів і плати за
послуги, що надаються круїзним
пасажирським суднам закордонного
плавання у морських торговельних
портах Дунайського регіону», яким для
круїзних пасажирських суден
закордонного плавання установлено
знижку в розмірі 50% до ставок портових
зборів (крім адміністративного) та
зборів і плати за послуги, що надаються
у морських торговельних портах
Дунайського регіону, та яким
зобов'язано керівників торговельних
портів, у тому числі Усть-Дунайськ
забезпечити нарахування портових
зборів та зборів і плати за послуги, що
надаються круїзним пасажирським
суднам закордонного плавання,
відповідно до пункту 1 цього наказу, суд
першої інстанції не погодився з
висновками фінінспекції, відносно
наявності у позивача фінансового
порушення у вигляді застосування
кількох знижок портових зборів при
розрахунку корабельного збору,
оскільки це є реалізацією відомчих
нормативно-правових актів,
обов'язкових для виконання.

У зв'язку із цим суд першої інстанції
прийшов до висновку про відсутність
порушення законодавства в частині
неналежного справляння корабельного
збору та про задоволення позовних
вимог.

Суд апеляційної інстанції погодився із
висновками суду першої інстанції та
залишив постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 22 квітня 2014
року без змін.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України із
правовою позицією судів першої та
апеляційної інстанцій погоджується із
огляду на наступне.

Згідно статті 84 Кодексу торговельного
мореплавства України у морському порту
справляються такі цільові портові
збори: корабельний, причальний,
якірний, канальний, маяковий,
вантажний, адміністративний та
санітарний. Інші види зборів можуть
встановлюватися законодавчими актами
України. Розмір портових зборів
установлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до статті 84 Кодексу
торговельного мореплавства України
Кабінетом Міністрів України
постановою від 12 жовтня 2000 року № 1544
«Про портові збори» затверджено
Положення про портові збори (пункт 1) та
установлено, що розміри портових
зборів, передбачені затвердженим
згідно з пунктом 1 цієї постанови
Положенням, є граничними (пункт 2).

На підставі Прикінцевих положень
Закону України № 4709-VI від 17 травня 2012
року «Про морські порти України», який
набрав чинності 14 червня 2013 року,
статтю 84 Кодексу торговельного
мореплавства України виключено.

Відповідно до статті 22 Закону України
«Про морські порти України», який
набрав чинності 14 червня 2013 року, у
морському порту справляються такі
портові збори: корабельний, причальний,
якірний, канальний, маяковий,
адміністративний та санітарний.
Використання коштів від портових
зборів допускається виключно за їх
цільовим призначенням. Фінансування
утримання гідротехнічних споруд в
об'ємах, необхідних для підтримання їх
паспортних характеристик,
здійснюється за рахунок портових
зборів, що справляються у морських
портах, де розташовані такі
гідротехнічні споруди.

Розміри ставок портових зборів для
кожного морського порту
встановлюються національною комісією,
що здійснює державне регулювання у
сфері транспорту, відповідно до
затвердженої нею методики. Порядок
справляння, обліку та використання
коштів від портових зборів, крім
використання коштів від
адміністративного збору, визначається
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну політику у сферах морського і
річкового транспорту.

Портові збори сплачуються
адміністрації морських портів України,
крім випадків, визначених цим Законом.

Корабельний збір справляється на
користь користувача портової
акваторії, а також власника
операційної акваторії причалу
(причалів), збудованої до набрання
чинності цим Законом.

Контроль за цільовим використанням
коштів від портових зборів здійснює
національна комісія, що здійснює
державне регулювання у сфері
транспорту. За нецільове використання
коштів від портових зборів суб'єкт,
який допустив таке порушення, сплачує
до Державного бюджету України штраф у
розмірі 200 відсотків використаної не за
цільовим призначенням суми портових
зборів.

Пунктом 1 Положення про портові збори,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 жовтня 2000 року
№ 1544 «Про портові збори» (далі -
Положення про портові збори),
передбачено, що портові збори
(корабельний, канальний, маяковий,
причальний, якірний, адміністративний
та санітарний) справляються у морських
портах із суден зазначених груп і
плавучих споруд, що плавають під
Державним прапором України та
іноземним прапором:

вантажні судна, що заходять у порти для
виконання вантажних операцій, та
плавучі споруди (група А);

пасажирські судна, включаючи швидкісні
судна на підводних крилах та пороми, що
заходять у порти для виконання
вантажопасажирських операцій,
криголами, які не належать порту та не
орендовані ним (група Б).

Пунктом 7 Положення про портові збори
встановлені розміри знижок в
залежності від типу судна, порту, та
часу заходу у порт. Зокрема, для суден,
що заходять у порт Южний під
навантаження-розвантаження
генеральних та навалочних вантажів,
порт може застосовувати знижку з усіх
видів портових зборів у розмірі 50
відсотків.

У порту Ялта застосовуються такі
знижки: 50 відсотків - із ставки
корабельного збору для суден групи А; 20
відсотків - із ставок усіх видів
портових зборів для круїзних
пасажирських суден закордонного
плавання групи Б (за винятком тих, що
виконують вантажопасажирські рейси).

У порту Одеса застосовується знижка у
розмірі 20 відсотків із ставок усіх
видів портових зборів для круїзних
пасажирських суден закордонного
плавання групи Б (за винятком тих, що
виконують вантажопасажирські рейси).

У період з 15 листопада по 15 березня для
круїзних пасажирських суден у
закордонному плаванні групи Б (за
винятком тих, що виконують
вантажопасажирські рейси), що
виконують рейси до будь-якого
морського порту, застосовується знижка
з усіх видів портових зборів у розмірі
50 відсотків.

Пунктом 8 Положення про портові збори
передбачено, що якщо на судно
поширюється застосування кількох
знижок портових зборів, застосовується
тільки найбільша щодо базової ставки.

Пунктом 16 Положення про портові збори
передбачено, що із суден групи Б
корабельний збір справляється у
кожному порту заходження під час входу
в порт і виходу з нього за ставками із
знижкою 50% тільки за перший і другий
рейси, що виконуються судном протягом
календарного року. Під час наступних
заходжень у порт протягом календарного
року корабельний збір з цих суден не
справляється.

Із круїзних пасажирських суден у
закордонному плаванні групи Б, які
належать одному судновласнику (за
винятком суден, що виконують
вантажопасажирські рейси), корабельний
збір справляється (за вхід судна в порт
та вихід з порту) за ставками із знижкою
50% тільки за перші два рейси, що
виконуються будь-якими з таких суден
протягом календарного року.

На реалізацію пункту 2 постанови
Кабінету Міністрів України від 12
жовтня 2000 року № 1544 «Про портові збори»
та з метою розвитку міжнародного
круїзного туризму Міністерством
транспорту та зв'язку України було
видано наказ від 19 жовтня 2006 року № 1015
«Про порядок застосування знижок до
портових зборів та зборів і плати за
послуги, що надаються круїзним
пасажирським суднам закордонного
плавання у морських торговельних
портах Дунайського регіону», що
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 02 листопада 2006 року за № 1178/13052.

Згідно пункту 1 цього наказу
установлено для круїзних пасажирських
суден закордонного плавання знижку в
розмірі 50% до ставок портових зборів
(крім адміністративного) та зборів і
плати за послуги, що надаються у
морських торговельних портах
Дунайського регіону.

Згідно пункту 2 цього наказу
зобов'язано керівників морських
торговельних портів Ізмаїл, Рені,
Усть-Дунайськ, державного підприємства
«Дельта-лоцман» та інших суб'єктів
підприємницької діяльності всіх форм
власності, які виконують роботи та
надають послуги у зазначених портах,
забезпечити нарахування портових
зборів та зборів і плати за послуги, що
надаються круїзним пасажирським
суднам закордонного плавання,
відповідно до пункту 1 цього наказу.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що суди першої та апеляційної
інстанцій дійшли до вірного висновку
про те, що позивачем правомірно
застосовано граничну ставку
корабельного збору згідно постанови
Кабінету Міністрів України від 12
жовтня 2000 року № 1544 «Про портові збори»
та наказу Міністерства транспорту та
зв'язку України від 19 жовтня 2006 року №
1015 «Про порядок застосування знижок до
портових зборів та зборів і плати за
послуги, що надаються круїзним
пасажирським суднам закордонного
плавання у морських торговельних
портах Дунайського регіону».

Доводи, викладені в касаційній скарзі,
не спростовують висновків судів першої
та апеляційної інстанцій та
встановлених обставин справи.

Відповідно до частини 3 статті 220-1
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Оскільки суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального та процесуального права,
підстав для задоволення касаційної
скарги немає.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
КАС України, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державної фінансової
інспекції в Одеській області
відхилити, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 22
квітня 2014 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 15 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС
України.

Судді: