Справа № 2а-5298/10/0870
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2010-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2010 року 15:56
Справа № 2а-5298/10/0870

Запорізький окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Прасова О.О. при
секретарі Жучковій Н.С., за участю
представника позивача Малахової Г.О.,
представника відповідача Дяченко Ю.Т.
розглянувши у місті Запоріжжі у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кремінь Петроль»

до Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м.Запоріжжя

про визнання незаконними дій суб'єкта
владних повноважень, скасування акта і
зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кремінь Петроль»
(далі - позивач або ТОВ «Кремінь
Петроль») звернулося до суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Запоріжжя (далі - відповідач
або ДПІ у Ленінському районі
м.Запоріжжя), в якому просить суд:
визнати дії службових осіб ДПІ у
Ленінському районі м.Запоріжжя щодо
анулювання свідоцтва платника податку
на додану вартість (далі - ПДВ) ТОВ
«Кремінь Петроль» незаконними та
скасувати акт №314 від 12.07.2010,
зобов'язати відповідача відновити
анульоване свідоцтво платника ПДВ ТОВ
«Кремінь Петроль» за №100264736. В
обґрунтування позову позивач
посилається на те, що зазначена
відповідачем в акті №314 від 12.07.2010
нормативна підстава для постановлення
оскаржуваного рішення, а саме п.п. «в»
п.9.8 ст.9 Закону України «Про податок на
додану вартість» не передбачає
анулювання свідоцтва платника ПДВ з
причини «звільнення такої особи від
сплати цього податку за рішенням суду
або з будь - яких інших причин».

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
наполягає на задоволенні позову.

Відповідачем подані заперечення проти
адміністративного позову, відповідно
до яких відповідач позов не визнав,
зазначив, що підставою для прийняття
оскаржуваного рішення про анулювання
реєстрації платника ПДВ є п.п. «в» п.9.8
ст.9 Закону України «Про податок на
додану вартість». Вказує, що фахівцями
ДПІ у Ленінському районі м.Запоріжжя
при звірці показників податкової
звітності по ТОВ «Кремінь Петроль» за
результатами автоматизованого
співставлення встановлено факти
декларування податкових зобов'язань
менше, ніж податкового кредиту за
березень 2010 року, і тому у відповідача
були всі підстави, передбачені
законодавством для винесення акту про
анулювання реєстрації платника ПДВ. На
підставі викладеного просить у
задоволенні позову відмовити повністю.

В судовому засіданні представник
відповідача заперечив проти позову з
підстав, викладених у запереченнях.
Вислухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши
обставини справи та перевіривши їх
доказами, суд приходить до висновку, що
позов підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.

ТОВ «Кремінь Петроль» є платником
податку на додану вартість
(індивідуальний податковий номер
87), що підтверджується Свідоцтвом
про реєстрацію платника податку на
додану вартість №100264736 від 25.01.2010.

12.07.2010 ДПІ у Ленінському районі
м.Запоріжжя складено Акт №314, в якому
прийнято рішення про анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість - ТОВ «Кремінь Петроль».

На адресу позивача зазначений акт
надійшов 15.07.2010.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням
про анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість, оформлене
актом №314 від 12.07.2010, ТОВ «Кремінь
Петроль» звернулося до суду.

Порядок анулювання реєстрації
платників податку на додану вартість
регулюється «Положенням про
реєстрацію платників податку на додану
вартість», затвердженим наказом
Державної податкової адміністрації
України №79 від 01.03.2000, зареєстрованим у
Міністерстві юстиції України 03.04.2000 за
№208/4429 (далі - «Положення про реєстрацію
платників податку на додану вартість»).

Відповідно до п.25 «Положення про
реєстрацію платників податку на додану
вартість» реєстрація діє до дати її
анулювання, яке відбувається у
випадках, визначених п.9.8 ст.9 Закону
України «Про податок на додану
вартість», якщо:

а) платник податку, який до місяця, у
якому подається заява про анулювання
реєстрації, є зареєстрованим згідно з
положеннями п.п.2.3.1 п.2.3 ст.2 Закону
України «Про податок на додану
вартість» більше двадцяти чотирьох
календарних місяців, уключаючи місяць
реєстрації, та має за останні
дванадцять поточних календарних
місяців обсяги оподатковуваних
операцій, менші за визначені
зазначеним підпунктом Закону;

б) ліквідаційна комісія платника
податку, оголошеного банкрутом,
закінчує роботу або платник податку
ліквідується за власним бажанням чи за
рішенням суду (фізична особа
позбувається статусу суб'єкта
господарювання);

в) особа, зареєстрована як платник
податку, реєструється як платник
єдиного податку або стає суб'єктом
інших спрощених систем оподаткування,
які визначають особливий порядок
нарахування чи сплати податку на
додану вартість, відмінний від тих, що
встановлені Законом, чи звільняють
таку особу від сплати цього податку за
рішенням суду або з будь-яких інших
причин;

г) зареєстрована як платник податку
особа обирає відповідно до Закону
спеціальний режим оподаткування за
ставками, іншими, ніж зазначені в ст.6 та
ст.8-1 Закону України «Про податок на
додану вартість»;

ґ) особа, зареєстрована як платник
податку, не надає податковому органу
декларації з цього податку протягом
дванадцяти послідовних податкових
місяців або подає таку декларацію
(податковий розрахунок), яка (який)
свідчить про відсутність
оподатковуваних поставок протягом
такого періоду, а також у випадках,
визначених законодавством стосовно
порядку реєстрації суб'єктів
господарювання.

Анулювання реєстрації
здійснюється шляхом анулювання
Свідоцтва та виключення платника
податку на додану вартість з Реєстру
(п.25 «Положення про реєстрацію
платників податку на додану вартість»).

Як вбачається з акту №314 від 12.07.2010
та пояснень представника відповідача,
анулювання реєстрації позивача як
платника податку на додану вартість
було здійснено на підставі п.п. «в» п.9.8
ст.9 Закону України «Про податок на
додану вартість», а саме: особа,
зареєстрована як платник податку,
реєструється як платник єдиного
податку або стає суб'єктом інших
спрощених систем оподаткування, які
визначають особливий порядок
нарахування чи сплати податку на
додану вартість, відмінний від тих, що
встановлені Законом, чи звільняють
таку особу від сплати цього податку за
рішенням суду або з будь-яких інших
причин.

Судом з'ясовано, що на час проведення
анулювання реєстрації позивача були
відсутні обставини визначені п.п. «в»
п.9.8 ст.9 Закону України «Про податок на
додану вартість», а саме позивач не
реєструвався як платник єдиного
податку та не став суб'єктом інших
спрощених систем оподаткування, які
визначають особливий порядок
нарахування чи сплати податку на
додану вартість, відмінний від тих, що
встановлені Законом, чи звільняють
таку особу від сплати цього податку за
рішенням суду або з будь-яких інших
причин.

Дослідивши документи, надані сторонами
суд дійшов висновку, що відповідач
умисно викривляє зміст п.п. «в» п.9.8 ст.9
Закону України «Про податок на додану
вартість» помилково вважаючи, що
частина тексту «або з будь-яких інших
причин» надає можливість анулювання
реєстрації з будь - яких інших причин.

Конструкція п.п. «в» п.9.8 ст.9 Закону
України «Про податок на додану
вартість» в частині «або з будь-яких
інших причин» не дає підстав для
анулювання реєстрації при
встановленні фактів декларування
податкових зобов'язань менше, ніж
податкового кредиту. Суд вважає, що
законодавець мав на увазі «будь-які
інші причини», з яких суб`єкт
господарювання отримує пільги або
звільняється від сплати податку на
додану вартість.

Згідно з п.п. «в» п.9.8 ст.9 Закону України
«Про податок на додану вартість»
реєстрація діє до дати її анулювання,
яка відбувається у випадках, якщо:
«особа, зареєстрована як платник
податку, реєструється як платник
єдиного податку або стає суб'єктом
інших спрощених систем оподаткування,
які визначають особливий порядок
нарахування чи сплати податку на
додану вартість, відмінний від тих, що
встановлені цим Законом, чи звільняють
таку особу від сплати цього податку за
рішенням суду або з будь-яких інших
причин». Тобто, відповідач, при
прийнятті рішення про анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість ТОВ «Кремінь Петроль» не
використовував повний текст
вищевказаної норми.

Крім того, п.п.25.2.1 п.25 «Положення про
реєстрацію платників податку на додану
вартість» передбачено, що органи
державної податкової служби
здійснюють постійний моніторинг
платників податку на додану вартість,
які включені до Реєстру, та приймають
рішення про анулювання реєстрації
відповідних платників податку на
додану вартість у разі існування
підстав, визначених у підпунктах «б» -
«ґ» пункту 25 цього Положення. Такі
рішення можуть бути прийняті за
наявності відповідних підтвердних
документів (відомостей):

- Свідоцтва або корінця Свідоцтва
про право сплати єдиного податку
суб'єктом малого підприємництва -
юридичною особою за ставкою єдиного
податку 10 відсотків чи документа про
застосування інших спрощених систем
оподаткування, які визначають
особливий порядок нарахування чи
сплати податку на додану вартість,
відмінний від тих, що встановлені
Законом (підстава - підпункт «в» пункту
9.8 статті 9 Закону України «Про податок
на додану вартість»);

- судового рішення про анулювання
податкової реєстрації чи Свідоцтва,
про звільнення від сплати податку на
додану вартість (підстава - підпункт
«в» пункту 9.8 статті 9 Закону України
«Про податок на додану вартість»);

- документа, який свідчить, що
згідно з відповідним законодавчим
актом особа, яка зареєстрована як
платник податку на додану вартість,
звільняється від сплати цього податку,
не є платником податку або не має права
на збереження статусу платника податку
(підстава - підпункт «в» пункту 9.8
статті 9 Закону України «Про податок на
додану вартість»);

- інформації органів реєстрації
актів цивільного стану, повідомлення
державного реєстратора або відомостей
з Єдиного державного реєстру щодо
смерті фізичної особи - підприємця
(підстава - підпункт «в» пункту 9.8
статті 9 Закону України «Про податок на
додану вартість»);

- судового рішення про оголошення
фізичної особи - підприємця померлою,
про визнання фізичної особи -
підприємця безвісно відсутньою, про
визнання фізичної особи - підприємця
недієздатною або обмеження її
цивільної дієздатності, або інформації
щодо такого рішення органів реєстрації
актів цивільного стану, повідомлення
державного реєстратора або відомостей
з Єдиного державного реєстру (підстава
- підпункт «в» пункту 9.8 статті 9 Закону
України «Про податок на додану
вартість»);

- Свідоцтва або корінця Свідоцтва,
яким підтверджується закінчення
терміну дії Свідоцтва (підстава -
підпункт «в» пункту 9.8 статті 9 Закону
України «Про податок на додану
вартість»);

- документа, який підтверджує
закінчення строку, на який було
створено платника податку, укладено
договір про спільну діяльність, угоду
про розподіл продукції (підстава -
підпункт «в» пункту 9.8 статті 9 Закону
України «Про податок на додану
вартість»).

В акті про анулювання реєстрації
платника податку на додану вартість за
формою №6-ПДВ (Додаток №5 до
«Положення про реєстрацію платників
податку на додану вартість»)
передбачено обов`язкове заповнення
графи - «документ, який підтверджує
наявність підстав для анулювання
реєстрації платника ПДВ», але
відповідачем не зазначено в акті
жодного підтверджуючого документа, на
підставі якого може прийматися рішення
про анулювання реєстрації платника
ПДВ.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено,
що у справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті
(вчинені) вони: на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; з використанням повноваження
з метою, з якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Частиною 2 ст.71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Відповідачем у судовому засіданні не
надано доказів в обґрунтування
застосування п.п. «в» п.9.8. ст.9 Закону
України «Про податок на додану
вартість».

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що відповідач по справі не
довів правомірність своїх дій щодо
прийняття рішення про анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість - ТОВ «Кремінь Петроль», тому
позовні вимоги підлягають задоволенню
в частині визнання дій службових осіб
ДПІ у Ленінському районі м.Запоріжжя
щодо анулювання свідоцтва платника ПДВ
ТОВ «Кремінь Петроль» незаконними та
скасування акта №314 від 12.07.2010.

Позовна вимога про зобов'язання
відповідача відновити анульоване
свідоцтво платника ПДВ ТОВ «Кремінь
Петроль» за №100264736 не підлягає
задоволенню, оскільки позивачем
нормативно не доведена можливість
відповідача вчинити відновлення
анульованого свідоцтва платника ПДВ
ТОВ «Кремінь Петроль» за №100264736.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 71, 158-163 КАС України; п.п. «в» п.9.8
ст.9 Закону України «Про податок на
додану вартість»; п.25 «Положення про
реєстрацію платників податку на додану
вартість», затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України №79 від 01.03.2000, зареєстрованого
у Міністерстві юстиції України 03.04.2000
за №208/4429, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконними дії службових осіб
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Запоріжжя щодо
анулювання свідоцтва платника податку
на додану вартість Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кремінь
Петроль» на підставі акту №314 від
12.07.2010.

Скасувати акт Державної податкової
інспекції у Ленінському районі м.
Запоріжжя №314 від 12.07.2010 про анулювання
свідоцтва платника податку на додану
вартість Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кремінь Петроль».

В іншій частині позову - відмовити.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне
оскарження, встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку заяву не було подано.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
О.О. Прасов