Справа № 813/7298/14
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№813/7298/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі судді Сасевича О.М.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративну справу за
позовом Городоцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Львівській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу, -
Городоцька об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Львівській
області (надалі - Городоцька ОДПІ ГУ
Міндоходів у Львівській області)
звернулася до Львівського окружного
адміністративного суду із позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(надалі - ФОП ОСОБА_1) про стягнення
податкового боргу у розмірі 682,94 грн.
В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на те, що
відповідач своєчасно не сплачував
узгодженні суми податкового
зобов'язання, що призвело до виникнення
податкового боргу по єдиному податку з
фізичних осіб на суму 682,94 грн.
Ухвалою судді від 29.10.2014 року відкрито
скорочене провадження у даній
адміністративній справі.
Відповідачу надіслано судом копію
ухвали про відкриття скороченого
провадження, разом із позовною заявою й
додатками до неї, витягом про
процесуальні права і обов'язки сторін
та судовою повісткою й запропоновано
протягом десяти днів з дня одержання
вказаних вище документів подати
заперечення проти позову, а також
необхідні документи або заяву про
визнання позову. Із матеріалів справи
вбачається, що поштовий конверт із
судовими документами, відправлений
судом за зареєстрованим місцем
проживання відповідача (АДРЕСА_1),
відділенням поштового зв'язку
повернутий з відміткою «за закінченням
терміну зберігання». У встановлений
строк заперечень чи пояснень
відповідача щодо даного
адміністративного позову до суду не
З урахуванням вимог ч.11 ст.35 Кодексу
адміністративного судочинства України
та враховуючи факт повернення
поштового відправлення із повісткою,
яка не вручена адресату з незалежних
від суду причин, суд вважає, що така
повістка вручена належним чином.
У відповідності до положень ч.4 ст.183-2,
п.2 ч.5 ст.183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України, суддя розглядає
справу в порядку скороченого
провадження одноособово, без
проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі. Оскільки судом належним чином
виконано свій обов'язок щодо
повідомлення відповідача, тому суд
дійшов до висновку про наявність
достатніх підстав для розгляду справи
в порядку скороченого провадження, без
проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі.
Розглянувши матеріали справи,
дослідивши і оцінивши повідомлені
позивачем обставини та долучені до
справи докази на їх підтвердження, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.
Згідно із Витягом з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, ОСОБА_1
зареєстрований в якості фізичної
особи-підприємця і перебуває на обліку
в Городоцькій ОДПІ ГУ Міндоходів у
Львівській області як платник податків
та зборів з 25.04.2007 року за №2843.
У відповідності до наданих Городоцькою
ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській
області довідки №8586/10-25 від 23.10.2014 року
та облікової картки платника податків,
за відповідачем рахується
заборгованість по платежах до бюджету:
єдиний податок з фізичних осіб у
загальному розмірі 682,94 грн. (у т.ч.
основний платіж - 652,03 грн., пеня - 30,91
Згідно статті 8 Податкового кодексу
України (далі - ПК України), в Україні
встановлюються загальнодержавні та
місцеві податки та збори (пункт 8.1). До
місцевих належать податки та збори, що
встановлені відповідно до переліку і в
межах граничних розмірів ставок,
визначених цим Кодексом, рішеннями
сільських, селищних і міських рад у
межах їх повноважень, і є обов'язковими
до сплати на території відповідних
територіальних громад (пункт 8.3).
Підпунктом 10.1.2 пункту 10.1 статті 10 ПК
України визначено, що до місцевих
податків належить єдиний податок.
Відповідно до пункту 291.3 статті 291 ПК
України, юридична особа чи фізична
особа-підприємець може самостійно
обрати спрощену систему оподаткування,
якщо така особа відповідає вимогам,
встановленим цією главою, та
реєструється платником єдиного
податку в порядку, визначеному цією
Згідно пункту 291.4 статті 291 цього
Кодексу, суб'єкти господарювання, які
застосовують спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності,
поділяються на такі групи платників
1) перша група - фізичні
особи-підприємці, які не
використовують працю найманих осіб,
здійснюють виключно роздрібний продаж
товарів з торговельних місць на ринках
та/або провадять господарську
діяльність з надання побутових послуг
населенню і обсяг доходу яких протягом
календарного року не перевищує 150000
2) друга група - фізичні
особи-підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства, за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
не використовують працю найманих осіб
або кількість осіб, які перебувають з
ними у трудових відносинах, одночасно
не перевищує 10 осіб;
обсяг доходу не перевищує 1000000 гривень.
Пунктом 293.1 статті 293 ПК України
встановлено, що ставки єдиного податку
встановлюються у відсотках (фіксовані
ставки) до розміру мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня податкового (звітного) року,
та у відсотках до доходу (відсоткові
Згідно п.293.2 ст.293 ПК України, фіксовані
ставки єдиного податку встановлюються
сільськими, селищними та міськими
радами для фізичних осіб - підприємців,
які здійснюють господарську
діяльність, залежно від виду
господарської діяльності, з розрахунку
на календарний місяць:
1) для першої групи платників єдиного
податку - у межах від 1 до 10 відсотків
розміру мінімальної заробітної плати;
2) для другої групи платників єдиного
податку - у межах від 2 до 20 відсотків
розміру мінімальної заробітної плати.
Як вбачається із матеріалів справи,
відповідачем було обрано спрощену
систему оподаткування з 01 січня 2012
року, про що подано відповідну заяву
про застосування спрощеної системи
Відповідно до заяви про застосування
спрощеної системи оподаткування,
відповідач обрав 2 групу платників
єдиного податку за ставкою податку 20%
до розміру мінімальної заробітної
плати. Більш того, відповідачем у заяві
зазначено, що йому відомі положення
глави 1 розділу ХІV Податкового кодексу
України, граничні терміни сплати
єдиного податку та ставки єдиного
податку, термін подання звітності,
обмеження у застосуванні спрощеної
системи оподаткування, обліку і
звітності та відповідальність
платника єдиного податку.
Згідно картки особового рахунку,
відповідач не перерахував кошти на
сплату єдиного податку, що нарахований
по терміну сплати - 20.10.2014 року в
загальній сумі 652,03 грн.
Вказана сума відповідачем не
оскаржена, а отже вважається
Тож, матеріалами справи стверджено, що
відповідачем самостійно у встановлені
законом терміни суми грошових
зобов'язань не були сплачені.
Відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1
статті 129 Податкового кодексу України,
після закінчення встановлених цим
Кодексом строків погашення
узгодженого грошового зобов'язання на
суму податкового боргу нараховується
Таким чином, на підставі положень
Податкового кодексу України
контролюючим органом відповідачу було
нараховано пеню у розмірі 30,91 грн.
У відповідності до вимог пункту 295.1
статті 295 Податкового кодексу України,
платники єдиного податку першої і
другої груп сплачують єдиний податок
шляхом здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця. Такі платники єдиного податку
можуть здійснити сплату єдиного
податку авансовим внеском за весь
податковий (звітний) період (квартал,
рік), але не більш як до кінця поточного
В силу пункту 295.4 статті 295 цього
Кодексу сплата єдиного податку
здійснюється за місцем податкової
Згідно п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового
кодексу України, платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.
Відповідно пункту 36.1 статті 36
Податкового кодексу України,
податковим обов'язком визнається
обов'язок платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом, законами з
питань митної справи.
Згідно п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України,
податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
У відповідності до п.59.1 ст.59
Податкового Кодексу України, у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.
Судом з'ясовано, що позивачем було
сформовано та надіслано ФОП ОСОБА_1
податкову вимогу форми «Ф» №9-25 від
04.03.2014 року про сплату суми податкового
боргу за узгодженими грошовими
зобов'язаннями у розмірі 407,72 грн., яка
отримана особисто відповідачем 04.03.2014
При цьому, сторонами у справі доказів
оскарження та скасування зазначеної
податкової вимоги у встановленому
законом порядку надано суду не було.
Зважаючи на положення пункту 59.5 статті
59 Податкового кодексу України, нові
податкові вимоги платнику податків не
Таким чином, судом встановлено, що
контролюючим органом були вжиті заходи
з погашення податкового боргу ФОП
ОСОБА_1, однак, такі заходи ДПІ не
призвели до повного погашення
Відповідно до ст.300 Податкового кодексу
України, платники єдиного податку
несуть відповідальність відповідно до
цього Кодексу за правильність
обчислення, своєчасність та повноту
сплати сум єдиного податку, а також за
своєчасність подання податкових
Тож, загальна сума податкового боргу
відповідача складає 682,94 грн., що, окрім
іншого, підтверджується даними
облікової картки платника податків.
Пунктом 87.1 статті 87 Податкового
кодексу України визначено, що
джерелами самостійної сплати грошових
зобов'язань або погашення податкового
боргу платника податків є будь-які
власні кошти, у тому числі ті, що
отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
Джерелами погашення податкового боргу
платника податків є будь-яке майно
такого платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами
У відповідності до пункту 87.11 статті 87
Податкового кодексу України, орган
стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку-фізичної особи.
Так, вищезазначене свідчить про
невиконання відповідачем свого
податкового обов'язку щодо сплати
податків та зборів в строки та у
розмірах, встановлених Податковим
кодексом України. Окрім того, у свою
чергу відповідач відзиву на позовну
заяву та жодних заперечень по суті
позовних вимог чи доказів сплати
податкового боргу до суду не надав.
Отже, на підставі викладеного суд
прийшов до висновку, що заявлені
позивачем вимоги є доведеними,
обґрунтованими та такими, що
підлягають до задоволення у повному
Відповідно до ст.94 КАС України, судові
витрати з відповідача не належить
Керуючись ст.ст.4, 7-11, 14, 69-71, 72, 86, 87, 94, 159,
160-163, 183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити
Стягнути із платника податку - фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (місце
проживання: АДРЕСА_1; ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь місцевого
бюджету суму податкового боргу по
єдиному податку з фізичних осіб у
розмірі 682 (шістсот вісімдесят дві) грн.
Постанова суду, прийнята у порядку
скороченого провадження, виконується
негайно.

Постанова може бути оскаржена
сторонами до Львівського апеляційного
адміністративного суду. Постанова може
бути оскаржена в апеляційному порядку
також іншими особами у зв'язку з тим, що
суд вирішив питання про їхні права,
свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через Львівський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Постанова, крім випадків її оскарження
в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку не було подано. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після повернення апеляційної
скарги, відмови у відкритті
апеляційного провадження або набрання
законної сили рішенням за наслідками
апеляційного провадження. Якщо строк
апеляційного оскарження буде
поновлено, то вважається, що постанова
суду не набрала законної сили.

Суддя
Сасевич О.М.