Справа № 2а-5736/11/2670
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" грудня 2014 р. м. Київ
К/9991/12710/12

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркун Ю.І.

за участю секретаря Ковтун О.С.

представника позивача Паніотова О.К.

представника відповідача Ткачука Т.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Дослідно-експериментальний завод № 20
цивільної авіації»

на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
11.07.2011

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 02.02.2012

у справі № 2а-5736/11/2670

за позовом Відкритого акціонерного
товариства
«Дослідно-експериментальний завод № 20
цивільної авіації»

до Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі м. Києва

про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Подано позов про скасування податкових
повідомлень-рішень ДПІ у
Солом'янському районі м. Києва від
17.09.2010 № /0, від 24.11.2010 № /1, від
15.02.2011 № /2.

Постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва від
11.07.2011, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 02.02.2012, в
задоволенні позову відмовлено.

ПАТ «Дослідно-експериментальний завод
№ 20 цивільної авіації» подало
касаційну скаргу, в якій просить
скасувати вказані судові рішення та
прийняти нове рішення про задоволення
позову. Посилається на порушення
судами норм матеріального права,
наголошуючи на тому, що податкова
перевірка не стосувалася першого
кварталу 2007 року,в якому відбулося
порушення. При цьому податковий орган
не врахував, що за друге півріччя 2007
року об'єкт оподаткування мав вже
позитивне значення і становив 795379,00
грн. і погасив від'ємне значення
попереднього року в сумі 1429734 грн., яке
вже не могло впливати на об'єкт
оподаткування в ІІІ кварталі 2007 року.
Відповідно до вимог п.п. 15.1.1 п. 15.1 ст. 15
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» від 21.12.2000 № 2181-ІІІ (далі -
Закон № 2181-ІІІ) платник податків
вважається вільним від податкового
зобов'язання, якщо протягом строку
давності податковий орган не визначає
суму податкових зобов'язань. Також
посилається на порушення судами п.п. 4.1.4
п. 4.1 ст. 4 Закону № 2181-ІІІ, вважаючи, що п.
22.13 ст. 22 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
та п. 6.1 ст. 6 цього закону припускають
неоднозначне (множинне) трактування
прав і обов'язків платника податку, а
також вказує не необґрунтованість
висновків про заниження зобов'язання в
сумі 224575 грн. як в ІІІ кварталі 2007 року,
так і за 2007 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представників сторін,
дослідивши доводи касаційної скарги,
матеріали справи, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі, суд
касаційної інстанції дійшов висновку,
що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено такі обставини.

Підставою для визначення позивачеві за
податковим повідомленням-рішенням від
07.09.2010 № 13083/23-02/01128498 та за прийнятими за
результатами оскарження первісного
податковими повідомленнями-рішеннями
від 24.11.2010 № /1 та від 15.02.2011 №
/2 податкового зобов'язання з
податку на прибуток в сумі 224575,00 грн.
основного платежу та 112288,00 грн.
штрафних (фінансових) санкцій
слугували висновки планової виїзної
перевірки за період з 01.04.2007 по 31.03.2010,
про порушення вимог п. 22.13 ст. 22 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» від 28.12.19994 № 334/94-ВР.

Податковий орган, провівши перевірку
за період з 01.04.2007 по 31.03.2010, вважає, що
позивач занизив податок на прибуток за
ІІІ квартал та 2007 рік в сумі 224575,00 грн.
внаслідок неправомірного включення на
підставі п. 6.1 ст. 6 Закону № 334/94-ВР до
складу валових витрат на протязі 2007
року, а саме за півріччя, ІІІ квартали
та рік, від'ємного значення об'єкта
оподаткування з податку на прибуток в
сумі 898300 грн., що виникло станом на
01.01.2006 і не погашено протягом 2006 року.

Так, позивачем за результатами 2006 року
було задекларовано від'ємне значення
об'єкта оподаткування за 2006 рік в сумі
1429734,00 грн., в т.ч. від'ємне значення
об'єкта оподаткування в сумі 838300,00 грн.,
яке виникло станом на 01.01.2006.

Позивач на підставі п. 6.1 ст. 6 Закону №
334/94-ВР включив непогашене від'ємне
значення в сумі в сумі 1429734,00 грн., в т.ч.
в сумі 838300,00 грн., яке виникло станом на
01.01.2006, до складу валових витрат першого
календарного кварталу наступного
податкового року - І кварталу 2007 року
(рядок 04.9 декларації з податку на
прибуток), а також за півріччя, три
квартали та 2007 рік.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що позивач згідно з вимогами п. 22.13 ст. 22
Закону № 334/94-ВР не мав права у 2007 році
відносити до складу валових витрат
від'ємне значення об'єкта
оподаткування з податку на прибуток в
сумі 898300 грн., що виникла станом на
01.01.2006 і не погашена протягом 2006 року.
При цьому суд вказав, що податковим
органом визначено податкове
зобов'язання з податку на прибуток в
сумі 224575 грн. за ІІІ квартал та рік 2007 у
межах строку, визначеного п.п. 15.11.11 п. 15.1
ст. 15 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» від 21.12.2000 № 2181-ІІІ.

При перевірці правильності
застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
правової оцінки встановлених судами
обставин суд касаційної інстанції
виходить з такого.

Відповідно до п. 6.1. ст. 6 Закону №
334/94-ВР (в редакції Закону України від
24.12.2002 № 349-IV) якщо об'єкт оподаткування
платника податку з числа резидентів за
результатами податкового року має
від'ємне значення об'єкта
оподаткування (з урахуванням суми
амортизаційних відрахувань), сума
такого від'ємного значення підлягає
включенню до складу валових витрат
першого календарного кварталу
наступного податкового року.
Розрахунок об'єкта оподаткування за
наслідками півріччя, трьох кварталів
та року здійснюється з урахуванням
від'ємного значення об'єкта
оподаткування попереднього року у
складі валових витрат таких податкових
періодів наростаючим підсумком до
повного погашення такого від'ємного
значення.

Таким чином, у разі коли за рік
отримано податкові збитки, вони
фактично переносяться до декларації
про прибуток наступного року і так до
повного їх погашення.

Відповідно до п. 22.13. ст. 22 Закону №
334/94-ВР (в редакції Закону України від
30.11.2006 № 398-V, який набрав чинності 16.12.2006)
у 2007 році сума від'ємного значення
об'єкта оподаткування з податку на
прибуток, що виникла станом на 1 січня
2006 року і не погашена протягом 2006 року,
не підлягає протягом 2007 року
врахуванню у складі валових витрат
платника податку.

Таким чином, п. 22.13 ст. 22 Закону №
334/94-ВР в редакції Закону України від
30.11.2006 № 398-V, який набрав чинності 16.12.2006,
запроваджено обмеження врахування у
складі валових витрат платника податку
протягом 2007 року суми від'ємного
значення об'єкта оподаткування з
податку на прибуток, що виникла станом
на 1 січня 2006 року і не погашена
протягом 2006 року.

Положення п.п. 6 п. 1 р. 1 Закону України
«Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України з питань
оподаткування» від 30.11.2006 № 398-V, яким п.
22.13 ст. 22 Закону № 334/94-ВР викладено у
наведеній вище редакції,
неконституційними не визнавались, тому
є чинними і мали обов'язково
виконуватись платниками податку на
прибуток при декларуванні показників
протягом 2007 року.

Разом з тим суд касаційної інстанції не
може визнати обґрунтованим визначення
позивачеві податкового зобов'язання з
податку на прибуток в сумі 224575 грн. за
ІІІ квартал 2007 року та за 2007 рік.

Порушення позивачем вимог п. 22.13 ст. 22
Закону № 334/94-ВР в редакції Закону
України від 30.11.2006 № 398-V внаслідок
неправомірного віднесення за правилом
п. 6.1. ст. 6 Закону № 334/94-ВР (в редакції
Закону України від 24.12.2002 № 349-IV) до
складу валових витрат першого
календарного кварталу наступного
податкового року від'ємного значення
об'єкта оподаткування з податку на
прибуток в сумі 898300 грн., що виникло
станом на 1 січня 2006 року і не погашено
протягом 2006 року, розпочалося з І
кварталу 2007 року, якого не стосувалася
планова виїзна перевірка за період з
01.04.2007 по 31.03.2010, і показники та
податкові зобов'язання за цей період,
як і за ІІ квартал 2007 року, податковим
органом не перераховувались.

Податкове зобов'язання з податку на
прибуток в сумі 224575 грн. за
оспорюваними податковими
повідомленнями-рішеннями, хоча і
вказано податковим ороаном, що
визначено за ІІІ квартал 2007 року та за
2007 рік, проте фактично така сума
обрахована з показників декларації за
2007 рік.

Однак податковий орган, з огляду на
неправильне декларування позивачем
показників валових витрат, зокрема їх
завищення на 898300 грн. в деклараціях за І
квартал 2007 року, півріччя та ІІІ
квартал 2007 року, не міг визначати
податкове зобов'язання з податку на
прибуток за 2007 рік без визначення
правильних показників податкового
зобов'язання за вказані попередні
періоди 2007 року, які (показники)
декларуються у рядку 15 «сума
нарахованого податку за попередній
податковий період поточного року»
декларації відповідного наступного
періоду та враховуються при визначенні
показника рядку 17 декларації «сума
податку до сплати» відповідного
наступного періоду.

З положень п. 16.4 ст. 16 Закону № 334/94-ВР, п.
п. 1.5 Порядку заповнення декларації з
податку на прибуток підприємств,
затвердженого Наказом ДПА України від
29.03.2003 № 143, випливає, що податок на
прибуток за квартал, півріччя, три
квартали і рік розраховується за
правилами, встановленими п. 11.1 ст. 11 і п.
16.4 ст. 16 Закону № 334/94-ВР, наростаючим
підсумком з початку звітного
календарного року, а так само у рядку 12
декларації з податку на прибуток
відображається податок за весь період
наростаючим підсумком з початку року
до кінця звітного кварталу.

Крім того, п. 22.13 ст. 22 Закону № 334/94-ВР в
редакції Закону України від 30.11.2006 №
398-V, який набрав чинності 16.12.2006,
запроваджено заборону врахувати суму
від'ємного значення об'єкта
оподаткування з податку на прибуток, що
виникла станом на 1 січня 2006 року і не
погашена протягом 2006 року, у складі
валових витрат платника податку тільки
протягом 2007 року. Але у 2008 році законом
такої заборони не встановлено, відтак з
I кварталу 2008 року платник податку мав
право, керуючись п. 6.1. ст. 6 Закону №
334/94-ВР враховувати всі суми від'ємного
значення минулих років, з урахуванням
строків давності, визначених ст. 15
Закону №2181, у складі валових витрат та
зменшувати об'єкт оподаткування на
суму таких валових витрат.

Наведене свідчить про те, що
безпідставне включення позивачем суми
від'ємного значення об'єкта
оподаткування з податку на прибуток, що
виникла станом на 1 січня 2006 року, до
складу валових витрат протягом 2007 року
та не включення такого значення до
складу валових витрат І кварталу 2008
року фактично не призвело до заниження
об'єкта оподаткування за весь період,
що перевірявся податковим органом.

Враховуючи наведене,
донарахування податковим органом
позивачеві за оспорюваними
податковими повідомленнями-рішеннями
податкового зобов'язання з податку на
прибуток в сумі 224575 грн., та, відповідно
зі штрафних санкцій, обрахованих з цієї
суми, не може бути визнано
обґрунтованим.

Оскільки обставини у справі
встановлені повно і правильно, але суди
допустили порушення норм
матеріального права, що призвело до
ухвалення незаконних судових рішень,
такі судові рішення підлягають
скасуванню з ухваленням нового про
задоволення позову повністю.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 229, 232
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Дослідно-експериментальний завод № 20
цивільної авіації» задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м.Києва від 11.07.2011 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 02.02.2012
скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов задовольнити повністю.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі м.Києва від 17.09.2010 № /0, від
24.11.2010 № /1 та від 15.02.2011 № /2
про визначення Відкритому
акціонерному товариству
«Дослідно-експерементальний завод № 20
цивільної авіації» податкового
зобов'язання з податку на прибуток в
загальній сумі 336863,00 грн., в т.ч. 224575,00
грн. основного платежу та 112288,00 грн.
штрафних (фінансових) санкцій.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Відкритого акціонерного
товариства
«Дослідно-експерементальний завод № 20
цивільної авіації» судові витрати зі
сплати судового збору в сумі 3,40 грн.
(три гривні 40 коп.).

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, передбачених статтею 237
Кодексу адміністративного судочинства
України, за заявою, поданою через Вищий
адміністративний суд України в
порядку, встановленому статтями 236-2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Н.Г. Пилипчук

Судді
Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун