Справа № 638/2685/13-а
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

03 грудня 2014 року м. Київ
В/800/5063/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Швеця В.В.,

Іваненко Я.Л.,

Кобилянського М.Г.,

Пасічник С.С.,

Ліпського Д.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_6 про перегляд
Верховним Судом України ухвали судді
Вищого адміністративного суду України
від 26 серпня 2014 року у справі за його
позовом до Головного управління
Пенсійного фонду України в Харківській
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії,

в с т а н о в и л а:

Постановою Дзержинського районного
суду міста Харкова від 27 січня
2014 року позов задоволено частково.
Визнано дії відповідача протиправними
та зобов'язано здійснити перерахунок
та виплату пенсії позивачу з 1 вересня
2012 року на підставі довідки виданої
Державним підприємством
обслуговування повітряного руху
України. В іншій частині позову
відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 10 червня 2014
року рішення суду першої інстанції в
частині задоволення позову скасовано
та ухвалено нове про відмову в
задоволенні.

Ухвалою судді Вищого
адміністративного суду України від 26
серпня 2014 року у відкритті
касаційного провадження за касаційною
скаргою ОСОБА_6 на рішення
апеляційного суду відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
26 серпня 2014 року, ОСОБА_6 звернувся
із заявою про її перегляд Верховним
Судом України. У своїй заяві
посилається на неоднакове
застосування Вищим адміністративним
судом України, як судом касаційної
інстанції, частини восьмої статті 43 та
частини третьої статті 63 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби та
деяких інших осіб», а також пункту 1
постанови Кабінету Міністрів України
від 7 лютого 2001 року № 104 «Про порядок і
норми грошового та матеріального
забезпечення військовослужбовців
Збройних Сил, інших військових
формувань, осіб начальницького складу
органів внутрішніх справ, Державної
кримінально-виконавчої служби,
відряджених до державних органів,
установ, організацій» (далі - постанова
№ 104).

Як на підставу для допуску справи до
провадження Верховного Суду України,
ОСОБА_6 послався на ухвали Вищого
адміністративного суду України від
16 вересня 2014 року (№ К/800/75685/11), 31
березня 2011 року та 13 лютого 2014
року (К/800/21754/13), які, на його думку,
підтверджують неоднакове застосування
касаційним судом одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Згідно зі статтею 235 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) Верховний Суд
України переглядає судові рішення в
адміністративних справах виключно з
підстав і в порядку, встановлених цим
Кодексом.

Пунктом 1 частини першої статті 237 КАС
України встановлено, що заява про
перегляд рішення суду касаційної
інстанції з мотивів неоднакового
правозастосування може бути подана за
наявності таких складових:
неоднакового застосування одних і тих
самих норм матеріального права;
ухвалення різних за змістом судових
рішень; спірні питання виникли у
подібних правовідносинах.

Конкретизуючи зміст цих складових
Пленум Вищого адміністративного суду
України у своїй постанові "Про судову
практику застосування статей 235-240
Кодексу адміністративного судочинства
України" від 13 грудня 2010 року № 2
роз`яснив, що подібність правовідносин
означає тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень матиме місце в разі, коли суд
(суди) касаційної інстанції у розгляді
двох чи більше справ за тотожних
предмета спору, підстав позову та за
аналогічних обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

Відповідно до ухвали судді Вищого
адміністративного суду України від
26 серпня 2014 року, про перегляд якої
ставиться питання, суддя суду
касаційної інстанції, погодившись з
висновком апеляційного суду про
відмову в задоволенні позовних вимог,
відмовив у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою
ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду.
Предметом розгляду у цій справі була
правомірність дій відповідача щодо
відмови позивачу у здійсненні
перерахунку пенсії, у зв'язку наказом
Державного підприємства
обслуговування повітряного руху
України від 28 грудня 2011 року № 623/0 «Про
підвищення посадових окладів
військовослужбовцям, які відряджені до
Украероруху». У цій справі суди дійшли
висновку, що військовослужбовці, які
були відряджені для проходження
військової служби в Харківський
регіональний структурний підрозділ
Державного підприємства
обслуговування повітряного руху
України, що не належить до Міністерства
оборони України, одержували заробітну
плату в порядку і розмірах,
встановлених для працівників
вказаного підрозділу, їм встановлені
розміри посадових окладів для
цивільних працівників, а не
військовослужбовців, тому вони не
можуть бути підставою для проведення
перерахунку пенсій
військовослужбовців з підстав та у
порядку, визначених статтею 63 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби та
деяких інших осіб». При цьому,
підставою для звернення до суду став
наказ Державного підприємства
обслуговування повітряного руху
України від 28 грудня 2011 року № 623/0 «Про
підвищення посадових окладів
військовослужбовцям, які відряджені до
Украероруху».

В ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 16 вересня 2014 року (№
К/800/75685/11), на яку послався позивач на
підтвердження неоднакового
правозастосування, Вищий
адміністративний суд України залишив
без змін судові рішення попередніх
інстанцій, якими визнано за позивачем
право на обчислення пенсії, виходячи з
окладу за останньою штатною посадою,
яку він займав перед звільненням,
оскільки проходив військову службу та
отримував грошове забезпечення та інші
виплати, передбачені Положенням про
проходження військової служби
відповідними категоріями
військовослужбовців, затвердженим
Указом Президента України № 1053/2001 від 7
листопада 2001 року.

В іншій, наданій для порівняння ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 13 лютого 2014 року (К/800/21754/13), цей суд
залишив без змін рішення апеляційного
суду, яким, зокрема, зобов'язано Головне
управління Пенсійного фонду України
провести перерахунок та виплату пенсії
позивачу з урахуванням збільшення
розміру посадового окладу відповідної
категорії військовослужбовців на
підставі наказу Міністра оборони
України від 28 липня 2008 року № 377 «Про
затвердження схем розмірів посадових
окладів військовослужбовців
військових навчальних закладів
(військових навчальних підрозділів
вищих навчальних закладів України) і
наукових установ Збройних Сил України»
з 30 квітня 2011 року, з урахуванням
виплачених сум.

В ухвалі від 31 березня 2011 року, на яку
також посилається заявник, Вищий
адміністративний суд України скасував
постанову апеляційного суду та залишив
в силі постанову суду першої інстанції
про задоволення позовних вимог. Однак,
у цій справі, встановлено, що предметом
судової перевірки є право позивача на
перерахунок пенсії виходячи із суми
грошового забезпечення за займаною
посадою перед звільненням з
урахуванням його посадового окладу.

Аналіз судових рішень, на які
посилається заявник, обґрунтовуючи
заяву, дає підстави вважати, що
правовідносини, які виникли між
сторонами у цих спорах, не подібні до
спірних відносин у справі, що
розглядається, оскільки це рішення
ухвалене за інших фактичних обставин
справи та іншого предмету спору,
установлених судом. Відмінність між
фактичними обставинами та предметом
спору у справі, про перегляд рішення у
якій подано заяву, і у справах, рішення
в яких надане для порівняння, не дає
можливості дійти висновку про
неоднакове застосування судами
касаційної інстанції норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

З огляду на наведене, колегія суддів
вважає, що підстав для допуску справи
до провадження Верховного Суду України
для перегляду судового рішення немає.

Керуючись статтями 235 - 240 КАС України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Відмовити в допуску до провадження
Верховного Суду України справи за
позовом ОСОБА_6 до Головного управління
Пенсійного фонду України в Харківській
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії, для перегляду ухвали судді
Вищого адміністративного суду України
від 26 серпня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді
В.В.Швець

Я.Л. Іваненко

М.Г. Кобилянський

С.С. Пасічник

Д.В. Ліпський