Справа № 804/19605/14
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді:
за участю секретаря судового
засідання: Шабанова Д.В.
представника позивача:
представника відповідача:
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Норіка»
до Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області
про визнання дій протиправними,
визнання протиправним та скасування
рішення, зобов'язання вчинити певні
дії, -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Норіка» звернулося
до Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, в якому, з
урахуванням уточнених позовних вимог,
просило: визнати протиправними дії
відповідача щодо коригування
показників податкової звітності з
податку на додану вартість Товариства
з обмеженою відповідальністю «Норіка»,
які визначені цим платником податку у
податкових деклараціях з податку на
додану вартість за квітень, травень,
червень, липень, серпень та вересень 2014
року; зобов'язати відповідача
відновити в електронних базах
податкової звітності відкориговані
показники податкової звітності з
податку на додану вартість Товариства
з обмеженою відповідальністю «Норіка»,
які були визначені цим платником
податку у податкових деклараціях з
податку на додану вартість за квітень,
травень, червень, липень, серпень та
вересень 2014 року; визнати протиправним
та скасувати рішення відповідача щодо
відмови у визнанні податковою
звітністю податкової декларації з
податку на додану вартість за жовтень
2014 року Товариства з обмеженою
відповідальністю «Норіка»; визнати
податкову декларацію з податку на
додану вартість за жовтень 2014 року
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Норіка» такою, що
подана у момент її фактичного
отримання, а також зобов'язати
відповідача відобразити показники
податкової декларації з податку на
додану вартість за жовтень 2014 року
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Норіка» в
електронних базах даних податкової
звітності та у картці особового
рахунку цього платника податку.

В обґрунтування пред'явленого позову
зазначалося, що позивачем з
дотриманням строків, встановлених
приписами п.п.49.18.1 п.49.18 ст.49 Податкового
кодексу України, було подано податкові
декларації з податку на додану
вартість за квітень, травень, червень,
липень, серпень та вересень 2014 року.
Означені декларації станом на
теперішній час є прийнятими. Однак, від
контрагентів позивачу стало відомо, що
відповідач здійснив коригування
показників податкової звітності
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Норіка» з податку на
додану вартість за вказані періоди в
електронних базах даних податкового
органу, в тому числі в підсистемі
«Деталізована інформація по платнику
ПДВ щодо результатів автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України».
Проте, таке коригування є протиправним,
оскільки письмових повідомлень про
невизнання податковою звітністю та
відмову у прийнятті податкових
декларацій позивача з податку на
додану вартість за квітень, травень,
червень, липень, серпень та вересень 2014
року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Норіка» не
отримувало, отже, позивач мав право
розраховувати, що ці декларації
прийняті контролюючим органом та їх
показники внесені у відповідні
електронні бази даних податкової
звітності, в тому числі до картки
особового рахунку позивача. Також
позивач зазначав, що відповідачем
протиправно не була прийнята
декларація з податку на додану
вартість Товариства з обмеженою
відповідальністю «Норіка» за жовтень
2014 року, з посиланням на те, що вона
складена з порушенням вимог,
встановлених п.45.2 ст.45 та п.48.3 ст.48
Податкового кодексу України, а саме: у
декларації вказані недостовірні
обов'язкові реквізити -
місцезнаходження платника податків.
Однак, таке твердження відповідача є
помилковим, оскільки позивач
знаходиться за податковою адресою,
вказаною в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців і податковий орган
станом на теперішній час навіть не
звертався до державного реєстратора
щодо внесення до Єдиного державного
реєстру запису про відсутність
юридичної особи - Товариства з
обмеженою відповідальністю «Норіка»
за її місцезнаходженням. Отже, підстави
для відмови у прийнятті податкової
звітності позивача з податку на додану
вартість за жовтень 2014 року є
надуманими та необґрунтованими.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав пред'явлений
адміністративний позов та, посилаючись
на викладені у ньому доводи, просив
повністю його задовольнити.

Відповідач пред'явлений
адміністративний позов не визнав,
подав на нього письмові заперечення, в
яких просив відмовити у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі,
посилаючись на те, що позивачем при
подачі податкової декларації з податку
на додану вартість за жовтень 2014 року
дійсно було порушено приписи п.48.3 ст.48
та п.45.2 ст.45 Податкового кодексу
України, а саме: зазначено
недостовірний обов`язковий реквізит -
податкову адресу, за якою підприємство
фактично не знаходиться, про що
свідчить довідка податкової міліції.
Тому відповідачем правомірно було
відмовлено у прийнятті вказаної
податкової звітності. Щодо коригувань
показників податкової звітності з
податку на додану вартість Товариства
з обмеженою відповідальністю «Норіка»
за квітень, травень, червень, липень,
серпень та вересень 2014 року, то такі
коригування дійсно мали місце у зв'язку
із внесенням до електронних баз даних
податкового органу відомостей за
результатами перевірки позивача,
викладених в акті від 19.11.2014р.
№9077/04-63-22-03/36366517, та жодним чином не
стосуються факту неприйняття
податкових декларацій.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи та
надані сторонами докази,
проаналізувавши зміст норм
матеріального та процесуального права,
що регулюють спірні правовідносини,
суд приходить до висновку про
задоволення позовних вимог, з огляду на
наступне.

Судом встановлено, що Товариство з
обмеженою відповідальністю «Норіка»
(далі - ТОВ «Норіка») ()
перебуває на податковому обліку в
Державній податковій інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області (далі - ДПІ у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
області) та, зокрема, є платником
податку на додану вартість.

На виконання приписів ст.ст.49,203
Податкового кодексу України 27
листопада 2014 року ТОВ «Норіка» було
направлено до ДПІ у Жовтневому районі
м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області податкову
декларацію з податку на додану
вартість з додатками за жовтень 2014 року
поштовими засобами зв'язку цінним
листом з описом вкладення, що
підтверджується наданими позивачем та
дослідженими під час розгляду справи
описом вкладення цінного листа,
фіскальним чеком та поштовим
повідомленням про вручення
контролюючому органу цього поштового
відправлення 01.12.2014р., копії яких
долучені до матеріалів справи
(а.с.101-107,118-119).

Листом від 02 грудня 2014 року за
вих.№42320/10/04-63-18-03 відповідач відмовив
позивачу у прийнятті поданої ним
податкової декларації з податку на
додану вартість за жовтень 2014 року,
посилаючись на те, що надіслана ТОВ
«Норіка» декларація заповнена з
порушенням норм п.48.3 ст.48 та п.45.2 ст.45
Податкового кодексу України, а саме: у
ній вказаний недостовірний обов'язків
реквізит - місцезнаходження платника
податку (а.с.116-117).

Вирішуючи цей спір по суті у судовому
порядку, суд зважає на наступне.

Так, відповідно до п.48.1 ст.48 Податкового
кодексу України податкова декларація
складається за формою, затвердженою в
порядку, визначеному положеннями
пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та
чинному на час її подання. Форма
податкової декларації повинна містити
необхідні обов'язкові реквізити і
відповідати нормам та змісту
відповідних податку та збору.

Згідно п.48.2 ст.48 Податкового кодексу
України обов'язкові реквізити - це
інформація, яку повинна містити форма
податкової декларації та за
відсутності якої документ втрачає
визначений цим Кодексом статус із
настанням передбачених законом
юридичних наслідків.

Пунктами 48.3, 48.4 статті 48 Податкового
кодексу України встановлено, що
податкова декларація повинна містити
такі обов'язкові реквізити: тип
документа (звітний, уточнюючий, звітний
новий); звітний (податковий) період, за
який подається податкова декларація;
звітний (податковий) період, що
уточнюється (для уточнюючого
розрахунку); повне найменування
(прізвище, ім'я, по батькові) платника
податків згідно з реєстраційними
документами; код платника податків
згідно з Єдиним державним реєстром
підприємств та організацій України або
податковий номер; реєстраційний номер
облікової картки платника податків або
серію та номер паспорта (для фізичних
осіб, які через свої релігійні
переконання відмовляються від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків та
повідомили про це відповідний
контролюючий орган і мають відмітку у
паспорті); місцезнаходження (місце
проживання) платника податків;
найменування контролюючого органу, до
якого подається звітність; дата
подання звіту (або дата заповнення -
залежно від форми); ініціали, прізвища
та реєстраційні номери облікових
карток або інші відомості, визначені в
абзаці сьомому цього пункту, посадових
осіб платника податків; підписи
платника податку - фізичної особи
та/або посадових осіб платника податку,
визначених цим Кодексом, засвідчені
печаткою платника податку (за
наявності). У окремих випадках, коли це
відповідає сутності податку або збору
та є необхідним для його
адміністрування, форма податкової
декларації додатково може містити такі
обов'язкові реквізити: відмітка про
звітування за спеціальним режимом; код
виду економічної діяльності (КВЕД); код
органу місцевого самоврядування за
КОАТУУ; індивідуальний податковий
номер згідно з даними реєстру
платників податку на додану вартість
за звітний (податковий) період.

Відповідно до п.49.1 та п.49.3 ст.49
Податкового кодексу України податкова
декларація подається за звітний період
в установлені цим Кодексом строки
контролюючому органу, в якому
перебуває на обліку платник податків.
Податкова декларація подається за
вибором платника податків, якщо інше не
передбачено цим Кодексом, в один із
таких способів: а) особисто платником
податків або уповноваженою на це
особою; б) надсилається поштою з
повідомленням про вручення та з описом
вкладення; в) засобами електронного
зв'язку в електронній формі з
дотриманням умови щодо реєстрації
електронного підпису підзвітних осіб у
порядку, визначеному законодавством.

За змістом п.49.5 ст.49 цього Кодексу у
разі надсилання податкової декларації
поштою, платник податку зобов'язаний
здійснити таке відправлення на адресу
відповідного контролюючого органу не
пізніше ніж за десять днів до
закінчення граничного строку подання
податкової декларації, визначеного
цією статтею, а при поданні податкової
звітності в електронній формі, - не
пізніше закінчення останньої години
дня, в якому спливає такий граничний
строк.

Пунктом 49.8 ст.49 Податкового Кодексу
України встановлено, що прийняття
податкової декларації є обов'язком
контролюючого органу. Під час
прийняття податкової декларації
уповноважена посадова особа
контролюючого органу, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана перевірити наявність та
достовірність заповнення всіх
обов'язкових реквізитів, передбачених
пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу. Інші показники, зазначені в
податковій декларації платника
податків, до її прийняття перевірці не
підлягають.

З матеріалів справи вбачається, що
податкова декларація з податку на
додану вартість за жовтень 2014 року ТОВ
«Норіка» та додатки до неї, які є її
невід'ємною частиною (розрахунок
коригування сум податку на додану
вартість до податкової декларації з
податку на додану вартість (Д1) та
розшифровки податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів (Д5)), були складені
позивачем із зазначенням всіх
обов'язкових реквізитів, передбачених
п.48.3 ст.48 Податкового кодексу України,
що відповідачем фактично визнається
(а.с.101-107).

При цьому, у зазначеній податковій
декларації на її першому аркуші в графі
6 «Податкова адреса» зазначено: пр.
К.Маркса, буд.33, прим. 1, Жовтневий район,
м. Дніпропетровськ, Дніпропетровська
область, 49044.

Так, згідно п.45.2 ст.45 Податкового
кодексу України податковою адресою
юридичної особи (відокремленого
підрозділу юридичної особи) є
місцезнаходження такої юридичної
особи, відомості про що містяться у
Єдиному державному реєстрі
підприємств та організацій України.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців» Єдиний
державний реєстр створюється з метою
забезпечення державних органів, а
також учасників цивільного обороту
достовірною інформацією про юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців з
Єдиного державного реєстру.

Абзацом 7 частини 2 статті 17 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців» передбачено, що в Єдиному
державному реєстрі щодо юридичної
особи містяться, зокрема, відомості про
місцезнаходження цієї юридичної особи.

Згідно ч.5 ст.17 цього Закону в Єдиному
державному реєстрі містяться також
відомості про відсутність юридичної
особи за її місцезнаходженням, про
відсутність підтвердження відомостей
про юридичну особу, а також відомості
про зарезервовані найменування
юридичних осіб.

При цьому ст.18 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців»
встановлено статус відомостей Єдиного
державного реєстру та визначено, що
якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного
реєстру, були внесені до нього, то такі
відомості вважаються достовірними і
можуть бути використані в спорі з
третьою особою, доки до них не внесено
відповідних змін.

Судом встановлено, що відповідно до
відомостей Єдиного державного реєстру
місцезнаходженням юридичної особи ТОВ
«Норіка» є: пр. К.Маркса, буд.33, прим. 1,
Жовтневий район, м. Дніпропетровськ,
Дніпропетровська область, 49044 (а.с.14-15).

Як зазначалося вище, саме ця адреса і
була вказана позивачем в графі 6
податкової декларації з податку на
додану вартість за жовтень 2014 року.

Отже, твердження відповідача про
недостовірність такого обов'язкового
реквізиту декларації як
місцезнаходження платника податку є
безпідставним, необґрунтованим та
спростовується вищенаведеним.

При цьому суд критично ставиться до
доводів ДПІ у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області відносно
того, що недостовірність
місцезнаходження позивача
підтверджується довідкою №6438 від
28.11.2014р. ОУ ДПІ у Красногвардійському
районі м. Дніпропетровська ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області про не встановлення
місцезнаходження ТОВ «Норіка»,
оскільки приписами п.45.2 ст.45
Податкового кодексу України чітко
визначено, що відомості про податкову
адресу платника податку
(місцезнаходження такої юридичної
особи) мають бути підтверджені саме
інформацією з Єдиного державного
реєстру, а не довідками податкової
міліції тощо. Отже, така довідка не є
належним доказом недостовірності
податкової адреси платника податку у
розумінні приписів чинного
законодавства України.

При цьому судом також встановлено, що
ДПІ у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області на підставі
вищеозначеної довідки №6438 від 28.11.2014р.
ОУ ДПІ у Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області про не
встановлення місцезнаходження ТОВ
«Норіка» станом на теперішній час
навіть не зверталася до державного
реєстратора з питання внесення до
Єдиного державного реєстру запису про
відсутність юридичної особи -
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Норіка» за її
місцезнаходженням.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідачем безпідставно та
протиправно було відмовлено у визнанні
податкової декларації позивача з
податку на додану вартість за жовтень
2014 року податковою звітністю.

Частиною 1 статті 2 КАС України
встановлено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України
компетенція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Обов'язковою ознакою
нормативно-правового акта чи правового
акта індивідуальної дії, а також
відповідних дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень є
створення ними юридичних наслідків у
формі прав, обов'язків, їх зміни чи
припинення. Оскільки відмова у
прийнятті поданої декларації
призводить до виникнення юридичних
наслідків для платника податків у
вигляді накладення на такого платника
штрафу за несвоєчасне подання
декларації відповідно до п.п.49.12.1 п.49.12
ст.49 Податкового кодексу України така
відмова може бути предметом розгляду в
адміністративних судах України.

Згідно з п.49.13 ст.49 Податкового кодексу
України у разі, якщо в установленому
законодавством порядку буде
встановлено факт неправомірної
відмови контролюючим органом
(посадовою особою) у прийнятті
податкової декларації, остання
вважається прийнятою у день її
фактичного отримання органом
державної податкової служби.

Отже, в такому разі обов'язок платника
податків щодо своєчасного подання
податкової декларації є виконаним
належним чином і підстави для
застосування штрафних санкцій за
несвоєчасну подачу декларації
відповідно до п.п.49.12.1 п.49.12 ст.49
Податкового кодексу України відсутні.

З огляду на наведене, керуючись
приписами ч.2 ст.11 та абз.10 ч.2 ст.162 КАС
України, суд вважає за необхідне вийти
за межі позовних вимог, відповідно до
яких позивач просив визнати
протиправним та скасувати рішення
відповідача щодо відмови у визнанні
податковою звітністю податкової
декларації з податку на додану
вартість за жовтень 2014 року Товариства
з обмеженою відповідальністю «Норіка»
та визнати податкову декларацію з
податку на додану вартість за жовтень
2014 року Товариства з обмеженою
відповідальністю «Норіка» такою, що
подана у момент її фактичного
отримання, оскільки це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів позивача, про захист яких він
просить, а спосіб захисту, обраний
позивачем, є недостатнім для цього,
тому суд визнає протиправною відмову
відповідача у визнанні податковою
звітністю податкової декларації з
податку на додану вартість за жовтень
2014 року ТОВ «Норіка», викладену у листі
від 02.12.2014р. №42320/10/04-63-18-03, а також визнає
цю декларацію прийнятою відповідно до
п.49.13 ст.49 Податкового кодексу України у
день її фактичного отримання
контролюючим органом, а саме: 01 грудня
2014 року.

Також суд приходить до висновку про
задоволення позовних вимог в частині
щодо зобов'язання відповідача
відобразити показники податкової
декларації з податку на додану
вартість за жовтень 2014 року ТОВ
«Норіка» в електронних базах даних
податкової звітності, в тому числі в
картці особового рахунку позивача,
зважаючи на наступне.

Відповідно до Інструкції «Про порядок
ведення органами державної податкової
служби оперативного обліку платежів до
бюджету, контроль за справлянням яких
здійснюється органами державної
податкової служби», затвердженої
Наказом Державної податкової
адміністрації від 18.07.2005р. №276, облік,
контроль і складання звітності щодо
платежів, що надходять до бюджету,
здійснюється органами державної
податкової служби з використанням
автоматизованої інформаційної
системи, що забезпечує єдиний
технологічний процес уведення.

З метою обліку нарахованих і сплачених
сум платежів до бюджету органами
державної податкової служби на кожний
поточний рік відкриваються особові
рахунки за кожним платником та кожним
видом платежу, які повинні
сплачуватися такими платниками. Форми
карток особових рахунків мають лицьову
та зворотну сторони.

Дані про надходження платежів до
бюджету відображаються органом
державної податкової служби в особових
рахунках платників і в реєстрі
надходжень та повернень у день
отримання від органів Державного
казначейства України відомостей про
зарахування та повернення надміру
сплачених платежів у вигляді
електронного реєстру розрахункових
документів.

У картках особових рахунків платників
податків на дату проведення останньої
облікової операції підбиваються
підсумки за всіма графами карток
особових рахунків з початку місяця та з
початку року (крім граф, що
відображають сальдо розрахунків з
бюджетом). На кінець місяця після
проведення останньої операції
здійснюється запис указаних
підсумкових рядків до особового
рахунку.

Не менше ніж раз на квартал працівником
підрозділу адміністрування облікових
показників та звітності проводиться
вибіркова перевірка правильності
проведених операцій в особових
рахунках платників.

Податковий борг платника податків,
зборів (обов'язкових платежів)
обліковується в картках особових
рахунків, що ведуться підрозділом
адміністрування облікових показників
та звітності органу державної
податкової служби у порядку,
визначеному цією Інструкцією.

Для контролю за погашенням податкового
боргу та застосуванням передбачених
нормативно-правовими актами заходів з
його ліквідації за запитами
підрозділів органу державної
податкової служби підрозділом
адміністрування облікових показників
та звітності формуються відомості про
платників, що мають податковий борг.
Зазначені відомості формуються на дату
запиту для подальшої передачі вказаним
підрозділам в електронному вигляді.

На суми податкового боргу підрозділом
забезпечення податкових зобов'язань
органами державної податкової служби
формуються податкові вимоги за формою
та в порядку, затвердженими наказом ДПА
України від 24.12.2010р. №1037 «Про
затвердження Порядку направлення
органами державної податкової служби
податкових вимог платникам податків»
(чинного на час виникнення спірних
правовідносин). Податкові вимоги
формуються автоматично на підставі
даних облікової інформаційної системи
органів державної податкової служби.

Таким чином, наведені положення
законодавства дають підставу для
висновку про наявність у платника
податків матеріально-правового
інтересу в тому, щоб дані карток
особових рахунків правильно
відображали фактичний стан платежів до
бюджету.

Отже, позовні вимоги щодо необхідності
зобов'язання відповідача внести зміни
до особового рахунку позивача,
відобразивши в обліковій картці
особового рахунку відповідні дані, які
містяться у поданій позивачем
звітності, є обґрунтованими і такими що
підлягають задоволенню.

Аналогічна позиція висловлена в
постанові Вищого адміністративного
суду України від 13 листопада 2012 року у
справі №К/9991/16139/11.

Вирішуючи позовні вимоги в частині
щодо визнання протиправними дій
відповідача відносно коригування
показників податкової звітності з
податку на додану вартість ТОВ
«Норіка», які були визначені цим
платником податку у податкових
деклараціях з податку на додану
вартість за квітень, травень, червень,
липень, серпень та вересень 2014 року, в
АІС податкового органу, в тому числі в
підсистемі «Деталізована інформація
по платнику ПДВ щодо результатів
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України», а також в частині
щодо зобов'язання відповідача
відновити ці показники, суд зважає на
наступне.

Судом встановлено, що на підставі
наказу начальника ДПІ у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області від 19.11.2014р. №1696 та
повідомлення від 19.11.2014р., заступником
начальника перевірок з окремих питань
управління податкового аудиту ДПІ у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
області було проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку ТОВ
«Норіка» з питань дотримання вимог
податкового законодавства України з
податку на додану вартість при
документальному підтвердженні
господарських відносин з
контрагентами за період з 01.08.2013 року по
30.09.2014 року.

За результатами означеної перевірки
було складено акт від 19.11.2014р.
№9077/04-63-22-03/36366517, яким зафіксовано
допущення позивачем порушення
приписів ст.22, ст.185, ст.187, ст.198
Податкового кодексу України внаслідок
не підтвердження реальності
господарських операцій з
контрагентами позивача за період з
01.08.2013 року по 30.09.2014 року (а.с.139-147).

Судом також встановлено та
відповідачем не заперечується, що на
підставі акту перевірки від 19.11.2014р.
№9077/04-63-22-03/36366517 керівником ДПІ у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
області податкове
повідомлення-рішення в порядку ст.86
Податкового кодексу України не
приймалось.

Однак, з наданого представником ДПІ у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
області витягу з автоматизованої
інформаційної системи «Податковий
блок» (підсистема «Деталізована
інформація по платнику податку на
додану вартість щодо результатів
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України») вбачається, що
відповідачем на підставі акту
документальної позапланової невиїзної
перевірки позивача від 19.11.2014р.
№9077/04-63-22-03/36366517 було внесено зміни до
вказаної автоматизованої
інформаційної системи шляхом
коригування показників податкової
звітності з податку на додану вартість
ТОВ «Норіка» по взаємовідносинам з
його контрагентами, вказаними у цьому
акті перевірки за квітень, травень,
червень, липень, серпень та вересень 2014
року (а.с.135-137).

Наведене також визнається
відповідачем.

При цьому п.п.54.3.2 п.54.3 ст.54 Податкового
кодексу України встановлено, що
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, зокрема, якщо дані
перевірок результатів діяльності
платника податків, крім електронної
перевірки, свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, суми бюджетного
відшкодування та/або від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків, заявлених
у податкових (митних) деклараціях,
уточнюючих розрахунках.

Відповідно до п.58.1 ст.58 Податкового
кодексу України у разі коли сума
грошового зобов'язання платника
податків, передбаченого податковим або
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, розраховується
контролюючим органом відповідно до
статті 54 цього Кодексу (крім
декларування товарів, передбаченого
для громадян), або у разі коли за
результатами перевірки контролюючий
орган встановлює факт невідповідності
суми бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, або
зменшує розмір задекларованого
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість, розрахованого
платником податків відповідно до
розділу V цього Кодексу, такий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

З аналізу наведених норм вбачається, що
у разі встановлення органом доходів і
зборів факту заниження або завищення
платником податків показників
податкових зобов'язань чи податкового
кредиту, в тому числі через їх
декларування за фактичної відсутності
об'єктів оподаткування, контролюючий
орган зобов'язаний прийняти відповідне
податкове повідомлення-рішення. Іншого
порядку дій в такому випадку, в тому
числі і дій щодо коригування
показників податкової звітності
такого платника податків без
узгодження відповідного податкового
повідомлення-рішення, Податковим
кодексом не передбачено.

Дійсно, ст.74 Податкового кодексу
України встановлено, що податкова
інформація, зібрана відповідно до
цього Кодексу, може зберігатися та
опрацьовуватися в інформаційних базах
органів державної податкової служби
або безпосередньо посадовими
(службовими) особами органів державної
податкової служби. Перелік
інформаційних баз, а також форми і
методи опрацювання інформації
визначаються центральним органом
державної податкової служби. Зібрана
податкова інформація та результати її
опрацювання використовуються для
виконання покладених на органи
державної податкової служби функцій та
завдань.

Так, згідно наказу ДПС України від
24.12.2012р. №1197, в органах державної
податкової служби впроваджено єдину
електронну систему «Податковий блок»,
до складу якої, зокрема, входить і
підсистема «Деталізована інформація
по платнику податку на додану вартість
щодо результатів автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України». При
цьому в цій системі відображаються по
податковим періодам показники
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість та податкового кредиту
платників податків у розрізі
контрагентів на підставі
задекларованих ними показників
податкової звітності з метою
використання цих даних під час
перевірок шляхом співставлення
задекларованих зобов'язань та
податкового кредиту по суб'єктам
господарювання та встановлення
наявності або відсутності відхилень.

При цьому відповідно до п.54.1 ст.54
Податкового кодексу України, крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Пунктом 49.8 статті 49 цього Кодексу
встановлено, що прийняття податкової
декларації є обов'язком контролюючого
органу. Під час прийняття податкової
декларації уповноважена посадова
особа контролюючого органу, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана перевірити наявність та
достовірність заповнення всіх
обов'язкових реквізитів, передбачених
пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу. Інші показники, зазначені в
податковій декларації платника
податків, до її прийняття перевірці не
підлягають.

Наказом ДПА України від 30.05.1997р. №166
затверджена форма декларації з податку
на додану вартість та порядок її
заповнення і подання. До даного наказу
були внесені зміни та доповнення
наказом ДПА України від 17.03.2008р. №159,
яким встановлено, що одночасно з
декларацією повинні подаватися всі
необхідні додатки до декларації,
подання яких передбачено цим Порядком,
а також розшифровки податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів (додаток 5 до
податкової декларації з податку на
додану вартість та додаток 2 до
податкової декларації з податку на
додану вартість (скороченої). У разі
подання уточнюючих розрахунків, в яких
проводиться коригування податкових
зобов'язань та/або податкового кредиту,
такі ж розшифровки подаються на суму
уточнення.

Згідно Методичних рекомендацій щодо
централізованого приймання та
комп'ютерної обробки податкової
звітності платників податків в ДПС
України, затверджених наказом ДПС
України від 14.06.2012р. №516, за відсутності
зауважень до оформлення податкової
звітності вона реєструється і
вважається прийнятою. Обробка та
занесення інформації до електронних
баз виконується підрозділом ведення та
захисту податкової звітності, у разі
відсутності зазначеного підрозділу -
підрозділами, на які покладено цю
функцію. За відповідність інформації у
базах податкової звітності даним
податкових документів, наданих
платником податків, несуть
відповідальність підрозділи ведення
та захисту податкової звітності.

Таким чином, обов'язок платника
податків подати декларацію з податку
на додану вартість узгоджується з
обов'язком податкового органу прийняти
таку декларацію та, при відсутності
зауважень до її оформлення,
відобразити показники цієї декларації
у відповідних базах податкової
звітності.

Отже, показники податкового кредиту та
податкових зобов'язань з ПДВ
конкретного платника податків, які
відображаються в підсистемі
«Деталізована інформація по платнику
податку на додану вартість щодо
результатів автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України»,
формуються на підставі показників
поданих таким платником податків
податкових декларацій з ПДВ з додатком
№ 5, і повинні їм відповідати.

Коригування органом доходів і зборів
самостійно задекларованих платником
податків показників податкової
звітності можливе лише шляхом
прийняття контролюючим органом
відповідного податкового-повідомлення
рішення з подальшим його узгодженням у
встановленому законом порядку.
Здійснення такого коригування без
прийняття податкового
повідомлення-рішення та без зміни цих
показників самим позивачем шляхом
подання декларацій (уточнюючих
розрахунків) порушує права та інтереси
позивача, оскільки позивач, як платник
податків, має право розраховувати на
те, що задекларовані ним в податкових
деклараціях показники податкового
кредиту та податкових зобов'язань з ПДВ
відповідають показникам з
централізованої бази даних податкової
звітності, тим більше, що, вони, як
зазначалося вище, можуть бути
використанні при проведенні перевірок
шляхом співставлення з показниками
контрагентів з метою виявлення
наявності або відсутності певних
відхилень.

Оскільки відповідні податкові
повідомлення-рішення відповідачем не
приймались, а відповідно податкові
зобов'язання не узгоджувались, суд
приходить до висновку, що останнім
безпідставно було змінено показники
відповідної податкової звітності
позивача з податку на додану вартість
лише на підставі висновків акту від
19.11.2014р. №9077/04-63-22-03/36366517 «Про результати
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«Норіка» з питань дотримання вимог
податкового законодавства України з
ПДВ при документальному підтвердженні
господарських відносин з
контрагентами за період з 01.08.2013 року по
30.09.2014 року». Тому відкориговані
показники підлягають відновленню.

З огляду на наведене, керуючись
приписами ч.2 ст.11 та абз.10 ч.2 ст.162 КАС
України, суд вважає за необхідне вийти
за межі позовних вимог, відповідно до
яких позивач просив визнати
протиправними дії відповідача щодо
коригування показників податкової
звітності з податку на додану вартість
ТОВ «Норіка», які визначені цим
платником податку у податкових
деклараціях з податку на додану
вартість за квітень, травень, червень,
липень, серпень та вересень 2014 року, та
зобов'язати відповідача відновити в
електронних базах податкової
звітності відкориговані показники
податкової звітності з податку на
додану вартість, оскільки це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів позивача, про захист яких він
просить, а спосіб захисту, обраний
позивачем, є недостатнім для цього,
тому суд визнає протиправними дії ДПІ у
Жовтневому районі міста
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
коригування показників податкової
звітності з податку на додану вартість
ТОВ «Норіка», які визначені цим
платником податку у податкових
деклараціях з податку на додану
вартість за квітень, травень, червень,
липень, серпень та вересень 2014 року, в
автоматизованій інформаційній системі
податкового органу, в тому числі в
підсистемі «Деталізована інформація
по платнику ПДВ щодо результатів
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України», здійснені на
підставі акту перевірки від 19.11.2014р.
№9077/04-63-22-03/36366517, а також зобов'язує
відповідача відновити в
автоматизованій інформаційній системі
податкового органу, в тому числі в
підсистемі «Деталізована інформація
по платнику ПДВ щодо результатів
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України», показники
податкової звітності з податку на
додану вартість ТОВ «Норіка», які були
визначені цим платником податку у
податкових деклараціях з податку на
додану вартість за квітень, травень,
червень, липень, серпень та вересень 2014
року та відкориговані на підставі акту
перевірки від 19.11.2014р. №9077/04-63-22-03/36366517.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд виходить із того, що
позивачем при подачі позову до суду
понесені судові витрати у вигляді
сплати судового збору у сумі 73 грн. 08
коп., що підтверджується квитанцією,
наявною в матеріалах справи (а.с.2), а
відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Таким чином, судові витрати, понесені
позивачем та підтверджені
вищенаведеними належними доказами
підлягають стягненню з Державного
бюджету України на користь позивача у
розмірі 73 грн. 08.коп.

Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Норіка»
до Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі міста
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання дій
протиправними, визнання протиправним
та скасування рішення, зобов'язання
вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі міста Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
коригування показників податкової
звітності з податку на додану вартість
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Норіка», які
визначені цим платником податку у
податкових деклараціях з податку на
додану вартість за квітень, травень,
червень, липень, серпень та вересень 2014
року, в автоматизованій інформаційній
системі податкового органу, в тому
числі в підсистемі «Деталізована
інформація по платнику ПДВ щодо
результатів автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України»,
здійснені на підставі акту перевірки
від 19.11.2014р. №9077/04-63-22-03/36366517.

Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Жовтневому районі міста
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області відновити в автоматизованій
інформаційній системі податкового
органу, в тому числі в підсистемі
«Деталізована інформація по платнику
ПДВ щодо результатів автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України»,
показники податкової звітності з
податку на додану вартість Товариства
з обмеженою відповідальністю «Норіка»,
які були визначені цим платником
податку у податкових деклараціях з
податку на додану вартість за квітень,
травень, червень, липень, серпень та
вересень 2014 року та відкориговані на
підставі акту перевірки від 19.11.2014р.
№9077/04-63-22-03/36366517.

Визнати протиправною відмову
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі міста
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області у визнанні податковою
звітністю податкової декларації з
податку на додану вартість за жовтень
2014 року Товариства з обмеженою
відповідальністю «Норіка».

Визнати податкову декларацію з податку
на додану вартість за жовтень 2014 року
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Норіка» прийнятою
відповідно до п.49.13 статті 49
Податкового кодексу України у день її
фактичного отримання контролюючим
органом, а саме: 01 грудня 2014 року.

Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Жовтневому районі міста
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області відобразити показники
податкової декларації з податку на
додану вартість за жовтень 2014 року
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Норіка» в
електронних базах даних податкової
звітності та у картці особового
рахунку цього платника податку.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Норіка» () судові витрати із сплати судового
збору у розмірі 73 грн. 08 коп. (сімдесят
три гривні вісім копійок).

Повний текст постанови виготовлено 23
грудня 2014 року.

Постанова суду набирає законної
сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу
до Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Суддя О.М.
Турова