Справа № 810/3261/14
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 810/3261/14
1-й інстанції: Лапій С.М.,
Суддя-доповідач: Кобаль М.І.
У Х В А Л А

Іменем України

10 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді
Кобаля М.І.,

суддів:
Епель О.В., Карпушової О.В.

при секретарі:
Пакіж О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали апеляційної
скарги Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України в особі Департаменту Державної
архітектурно-будівельної інспекції у
Київській області на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 23 липня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробнича
фірма «Практика-ЛТД» до Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України в особі Департаменту Державної
архітектурно-будівельної інспекції у
Київській області про визнання
протиправними та скасування припису та
постанов, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Науково-виробнича фірма
«Практика-ЛТД» (далі - Позивач)
звернулось до суду із адміністративним
позовом до Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України в особі Департаменту Державної
архітектурно-будівельної інспекції у
Київській області (далі - Відповідач) у
якому просило визнати протиправними та
скасувати припис від 17.04.2014 року № С-1704/2
та постанову від 08.05.2014 року про
накладення штрафу.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 23 липня 2014
року адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким відмовити
в задоволенні адміністративного
позову в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує
тим, що судом першої інстанції було
порушено норми матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Заслухавши представників сторін, що
прибули у судове засідання,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову - без змін,
виходячи з наступного.

04 листопада 2014 року на адресу
Київського апеляційного
адміністративного суду надійшло
клопотання відповідача про
процесуальне правонаступництво
(вх.39025).

Колегією суддів апеляційної інстанції
10 грудня 2014 року, під час розгляду
справи в судовому засіданні суду
апеляційної інстанції, протокольною
ухвалою задоволено клопотання
відповідача про процесуальне
правонаступництво з Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області на
Державну архітектурно-будівельну
інспекцію України в особі Департаменту
Державної архітектурно-будівельної
інспекції у Київській області.

Згідно із ч. 1 п. 1 ст. 198, ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
Державною архітектурно-будівельною
інспекцією України в особі
Департаменту Державної
архітектурно-будівельної інспекції у
Київській області проведено
позапланову перевірку дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил у
відношенні ТОВ «Науково-виробнича
фірма «Практика-ЛТД» щодо об'єкту
будівництва: «Будівництво ангарів з
легких металевих конструкцій по вул.
Боровкова, 20-А, с. Підгірці,
Обухівського району, Київської
області».

За результатами перевірки складено Акт
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил від 14.04.2014
року (далі по тексту - Акт перевірки),
згідно висновків якого встановлено, що
замовником будівництва - ТОВ «НВФ
«Практика-ЛТД» виконані будівельні
роботи з будівництва трьох ангарів без
отримання документу, який дає право на
виконання будівельних робіт, чим
порушено ст.ст. 34, 36 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

На підставі висновків Акту перевірки
відповідачем складено протоколи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 17.04.2014 року:

- № 1-Л-З-1704/137, згідно якого виявлено
порушення ТОВ «НВФ «Практика-Лтд» ст. 11
Закону України «Про архітектурну
діяльність», яке полягає у
незабезпеченні замовником будівництва
здійснення авторського нагляду;

- № 1-Л-З-1704/138, згідно якого виявлено
порушення ТОВ «НВФ «Практика-Лтд» ст. 34,
36 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», яке полягає
у виконанні будівельних робіт
замовником будівництва без отримання
документу, який дає право на виконання
будівельних робіт;

- № 1-Л-З-1704/139, згідно якого виявлено
порушення ТОВ «НВФ «Практика-Лтд» ч. 8
ст. 39 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», яке полягає
у експлуатації об'єктів будівництва
без прийняття їх в експлуатацію;

- № 1-Л-З-1704/140, згідно якого виявлено
порушення ТОВ «НВФ «Практика-Лтд» ст. 10
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», яке полягає
у зазначенні замовником будівництва
недостовірних даних в поданій
декларації про початок будівельних
робіт (вх. № 7/10-0104/10);

- № 1-Л-З-1704/141, згідно якого виявлено
порушення ТОВ «НВФ «Практика-Лтд» ст. 11
Закону України «Про архітектурну
діяльність», яке полягає у
незабезпеченні замовником будівництва
технічного нагляду.

На підставі Акту перевірки та
протоколів про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності
відповідачем прийнято припис від 17.04.2014
№ С-1704/2 про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил, яким
зобов'язано позивача до 02.06.2014 усунути
допущені правопорушення.

Також на підставі висновків Акту
перевірки, протоколу від 17.04.2014 №
1-Л-З-1704/137 та припису від 17.04.2014 № С-1704/2
відповідачем прийнято постанову про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності від
08.05.2014 №3-0805/1-7/10-32/0805/08/04, за якою ТОВ «НВФ
«Практика-ЛТД» визнано винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого п. 8, ч. 2, ст. 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» за порушення вимог ст. 11
Закону України «Про архітектурну
діяльність» в частині незабезпечення
авторського нагляду та накладено штраф
у сумі 54 810,00 грн.

На підставі висновків Акту перевірки,
протоколу від 17.04.2014 № 1-Л-З-1704/138 та
припису від 17.04.2014 № С-1704/2 відповідачем
прийнято постанову про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності від 08.05.2014 №
3-0805/2-7/10-33/0805/08/04, за якою ТОВ «НВФ
«Практика-ЛТД» визнано винним у
вчиненні правопорушення передбаченого
абз. 4, п. 4, ч. 2, ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» за
порушення ст.ст. 34, 36 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» в частині виконання
будівельних робіт без отримання
документу, який дає право на виконання
будівельних робіт та накладено штраф у
сумі 109 620,00грн.

На підставі висновків Акту перевірки,
протоколу від 17.04.2014 № 1-Л-З-1704/139 та
припису від 17.04.2014 № С-1704/2 відповідачем
прийнято постанову про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності від 08.05.2014 №
3-0805/3-7/10-34/0805/08/04, якою ТОВ «НВФ
«Практика-ЛТД» визнано винним у
вчиненні правопорушення передбаченого
абз. 4, п. 6, ч. 2, ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності», за
порушення ч. 8 ст. 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
в частині експлуатації об'єктів
будівництва без їх введення в
експлуатацію та накладено штраф у сумі
109 620,00грн.

На підставі висновків Акту перевірки,
протоколу від 17.04.2014 № 1-Л-З-1704/141 та
припису від 17.04.2014 № С-1704/2 відповідачем
прийнято постанову про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності від 08.05.2014 №
3-0805/4-7/10-35/0805/08/04, якою ТОВ «НВФ
«Практика-ЛТД» визнано винним у
вчиненні правопорушення передбаченого
п. 7, ч. 2, ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»,
порушення ст. 11 ЗУ «Про архітектурну
діяльність» в частині незабезпечення
технічного нагляду та накладено штраф
у сумі 54 810,00грн.

На підставі висновків Акту перевірки,
протоколу № 1-Л-З-1704/140 від 17.04.2014р. та
припису № С-1704/2 від 17.04.2014 року прийнято
постанову про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності № 3-0805/5-7/10-36/0805/08/04 від 08.05.2014
року, позивача визнано винним у
вчиненні правопорушення передбаченого
абз. 4, п.4, ч. 2, ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності», за
порушення ст. 10 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
в частині зазначення недостовірних
даних в поданій декларації про початок
будівництва та накладено штраф у сумі
109 620,00грн.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями
відповідача, позивач звернувся до суду
за захистом своїх прав та законних
інтересів.

Приймаючи рішення про задоволення
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що викладені
в позовній заяві доводи позивача є
обґрунтованими, а тому позовні вимоги
підлягають задоволенню, а висновки
відповідача, що стали підставою для
прийняття оскаржуваних рішень, є
безпідставними та непідтвердженими
жодними доказами.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції, оскільки він знайшов
своє підтвердження під час
апеляційного розгляду справи, виходячи
з наступного.

Спірні відносини врегульовано норами
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», Закону
України «Про архітектурну діяльність»,
Закону України «Про відповідальність
за правопорушення в сфері
містобудівної діяльності», ДСТУ-НБ
В.1.2-16:2013 «Визначення класу наслідків
(відповідальності) та категорії
складності об'єктів будівництва», ДБН
В.1.2-14-2009 «Загальні принципи
забезпечення надійності та
конструктивної безпеки будівель,
споруд, будівельних конструкцій та
основ» та іншими нормами чинного
законодавства.

Згідно із п. 8 ч. 2 ст. 2 Закону України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» суб'єкти містобудування,
які є замовниками будівництва об'єктів
(у разі провадження містобудівної
діяльності) або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу за такі правопорушення:
незабезпечення замовником здійснення
авторського нагляду у випадках, коли
такий нагляд є обов'язковим згідно із
законодавством, - у розмірі сорока п'яти
мінімальних заробітних плат.

Пунктом 7 ч. 2, ст. 2 зазначеного Закону
встановлено відповідальність за
незабезпечення замовником здійснення
технічного нагляду у випадках, коли
такий нагляд є обов'язковим згідно із
законодавством, - у розмірі тридцяти
шести мінімальних заробітних плат.

ТОВ «НВФ «Практика-Лтд» проведено
роботи з будівництва трьох ангарів з
легких металевих конструкцій по вул.
Боровкова, 20-А в с. Підгірці,
Обухівського району у 2005 році за
типовим проектом виробника
металоконструкцій.

Вказані споруди було обміряно
землевпорядною організацією - ПП
«Фокус-2002» та нанесено на кадастровий
план земельної ділянки, який складено
до Договору оренди земельної ділянки,
посвідченого 26.01.2006 року.

Між тим, Обухівським бюро технічної
інвентаризації у серпні 2006 року
проведено роботи з технічної
інвентаризації збудованих ангарів
позивача.

Тобто, позивачем збудовано три ангари з
легких металевих конструкцій по вул.
Боровкова, 20-А, в с. Підгірці,
Обухівського району до 26.01.2006 року.

Судом першої інстанції встановлено, що
вищезазначені документи надавались
відповідачу з супровідним листом
від 23.04.2014 вих. № 8, що підтверджується
описом вкладення до цінного листа.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про
архітектурну діяльність» для
забезпечення під час забудови
територій, розміщення і будівництва
об'єктів архітектури додержання
суб'єктами архітектурної діяльності
затвердженої містобудівної та іншої
проектної документації, вимог вихідних
даних, а також з метою захисту державою
прав споживачів будівельної продукції,
здійснюється в установленому
законодавством порядку державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд.

Державний архітектурно-будівельний
контроль та нагляд здійснює
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю (далі - орган державного
архітектурно-будівельного контролю).

Згідно ст. 11 Закону України «Про
архітектурну діяльність» під час
будівництва об'єкта архітектури
здійснюється авторський та технічний
нагляд. Технічний нагляд
забезпечується замовником та
здійснюється особами, які мають
відповідний кваліфікаційний
сертифікат.

Авторський нагляд здійснюється
архітектором - автором проекту об'єкта
архітектури, іншими розробниками
затвердженого проекту або
уповноваженими ними особами.
Авторський нагляд здійснюється
відповідно до законодавства та
договору із замовником. Порядок
проведення авторського та технічного
нагляду встановлюється Кабінетом
Міністрів України.

Механізм здійснення авторського та
технічного нагляду під час будівництва
об'єкта архітектури врегульовано
Порядком здійснення авторського та
технічного нагляду, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 11.07.2007 № 903.

Відповідно до ст. 58 Конституції України
закони та інші нормативні акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи. Ніхто не може
відповідати за діяння, які на час їх
вчинення не визнавалися законом як
правопорушення.

Оскільки Порядок здійснення
авторського та технічного нагляду від
11.07.2007 №903, а також санкції,
застосовані до позивача на підставі
Закону України «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності» у редакції
від 22.12.2011 № 4220-VI, тобто після
будівництва вказаних об'єктів, вони не
можуть поширюватись на відносини, які
виникли до набуття ними чинності.

Таким чином, висновки відповідача про
вчинення ТОВ «НВФ «Практика-ЛТД»
правопорушення, передбаченого п. 7 та
п. 8, ч. 2, ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності», є
необґрунтованими, а тому прийняті на їх
підставі постанови № 3-0805/1-7/10-32/0805/08/04
від 08.05.2014, № 3-0805/5-7/10-36/0805/08/04 від 08.05.2014
та припис від 17.04.2014 № С-1704/2 є
протиправними та підлягають
скасуванню.

Відповідно до абз. 4 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» суб'єкти містобудування,
які є замовниками будівництва об'єктів
(у разі провадження містобудівної
діяльності) або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу за такі правопорушення:
виконання будівельних робіт без
реєстрації декларації про початок
виконання таких робіт, а також
наведення недостовірних даних у
зазначеній декларації на об'єктах III
категорії складності - у розмірі
дев'яноста мінімальних заробітних
плат.

Статтею 32 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
передбачено, що усі об'єкти будівництва
поділяються на I, II, III, IV і V категорії
складності.

Категорія складності об'єкта
будівництва визначається відповідно
до будівельних норм та державних
стандартів на підставі класу наслідків
(відповідальності) такого об'єкта
будівництва. Віднесення об'єкта
будівництва до тієї чи іншої категорії
складності здійснюється проектною
організацією і замовником будівництва.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
замовник має право виконувати
будівельні роботи після реєстрації
органом державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I-III
категорій складності.

Згідно із ст. 36 вищезазначеного Закону
право на виконання підготовчих робіт
(якщо вони не були виконані раніше
згідно з повідомленням або
зареєстрованою декларацією про
початок виконання підготовчих робіт) і
будівельних робіт на об'єктах, що
належать до I-III категорій складності,
підключення об'єкта будівництва до
інженерних мереж та споруд надається
замовнику та генеральному підряднику
чи підряднику (у разі якщо будівельні
роботи виконуються без залучення
субпідрядників) після реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт.

Між тим, як підтверджується
матеріалами справи, відповідачем було
зареєстровано декларацію позивача про
початок виконання будівельних робіт
04.04.2014 за № КС 73, в якій позивачем
було визначено ІІ категорію складності
будівництва.

Отже, визначення відповідачем ІІІ
категорії складності об'єкта
будівництва на підставі «Порядку
віднесення об'єктів будівництва до IV і V
категорій складності», затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 557 від 27.04.2011, є безпідставним,
оскільки положення даного
нормативного акту не можуть
застосовуватись до об'єктів
будівництва, які споруджені позивачем
та порушують права замовника
будівництва та проектної організації,
яким надано право визначення категорії
складності об'єктів будівництва
безпосередньо нормою ст. 32 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» за умови
наявності розробленої та погодженої
проектно-технічної документації.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, факт виконання самовільного
будівництва зафіксовано в січні 2006
року, тобто до прийняття Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» від 17.02.2011 та Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення в сфері містобудівної
діяльності» у редакції від 22.12.2011.

Відповідно до ст. 58 Конституції України
норми вказаних Законів не можуть
застосовуватись до правовідносин, які
вже виникли до набуття чинності
нормативними актами за винятком
випадку, коли прийнято норму, якою
пом'якшено відповідальність
правопорушника.

Також, ч. 11 ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення в
сфері містобудівної діяльності»
передбачено, що штраф може бути
накладено на суб'єктів містобудування
протягом шести місяців з дня виявлення
правопорушення, але не пізніш як через
три роки з дня його вчинення.
Аналогічні підстави для звільнення від
застосування штрафних санкцій
передбачено і нормою п. 6 Порядку
накладення штрафів за порушення у
сфері містобудівної діяльності,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України 06.04.1995 за № 244.

Отже, зазначені порушення за часом
вчинення перевищують терміни
накладення стягнень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» замовник
має право виконувати будівельні роботи
після реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I - III
категорій складності.

Згідно із ч. 2 ст. 36 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
виконувати будівельні роботи,
підключати об'єкт будівництва до
інженерних мереж та споруд без
реєстрації зазначеної декларації
забороняється.

Відповідно до п. 9 Порядку виконання
будівельних робіт, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 13.04.2011р. № 466, замовник (його
уповноважена особа) заповнює і подає
особисто або надсилає рекомендованим
листом з описом вкладення чи через
електронну систему здійснення
декларативних процедур у будівництві
до Інспекції два примірники декларації
за формою згідно з додатком 2.

Один примірник після проведення
реєстрації повертається замовнику,
другий - залишається в Інспекції, яка її
зареєструвала.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» право на виконання
підготовчих робіт (якщо вони не були
виконані раніше згідно з повідомленням
або зареєстрованою декларацією про
початок виконання підготовчих робіт) і
будівельних робіт на об'єктах, що
належать до I - III категорій складності,
підключення об'єкта будівництва до
інженерних мереж та споруд надається
замовнику та генеральному підряднику
чи підряднику (у разі якщо будівельні
роботи виконуються без залучення
субпідрядників) після реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт.

Згідно із ч. 8 ст. 36 вказаного Закону
замовник несе відповідальність за
повноту та достовірність даних,
зазначених у поданій ним декларації
про початок виконання будівельних
робіт, та виконання будівельних робіт
без зареєстрованої декларації.

Тобто, декларацію про початок
виконання будівельних робіт
зареєстровано відповідачем 04.04.2014 за №
КС 73, при цьому постанова від
08.05.2014 № 3-0805/ 5-7/10-36/0805/08/04 відносно ТОВ
«НВФ «Практика-ЛТД» прийнята виходячи
з факту побудови та експлуатації
об'єкта будівництва, а не зазначення
неправдивих даних щодо технічних
характеристик об'єкта, здійснення
авторського та технічного нагляду,
інформації щодо розробника проекту
будівництва, визначення категорії
складності, зазначення інформації щодо
підстав та цільового використання
земельної ділянки.

Між тим, в матеріалах справи не
міститься будь-якого підтвердження, що
позивачем зазначено не вірні дані в
декларації про початок виконання
будівельних робіт.

Згідно ч. 5 ст. 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
датою прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта є
дата реєстрації декларації про
готовність об'єкта до експлуатації або
видачі сертифіката.

Отже, з моменту реєстрації декларації
про готовність об'єкта до експлуатації
будівельні роботи вважаються
закінченими.

Як встановлено судом та не
спростовувалось відповідачем, позивач
не звертався до Інспекції ДАБК у
Київській області з декларацією про
готовність об'єкта до експлуатації, а
тому не можна вважати вказані ангари
належними позивачу об'єктами
завершеного будівництва.

З викладеного слідує, що висновки
відповідача про вчинення ТОВ «НВФ
«Практика-ЛТД» правопорушення,
передбаченого абз. 4 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення в сфері містобудівної
діяльності», є необґрунтованими, тому
прийняті на їх підставі постанови від
08.05.2014 № 3-0805/2-7/10-33/0805/08/04, №
3-0805/5-7/10-36/0805/08/04 та припис № С-1704/2 від
17.04.2014 року є протиправними та
підлягають скасуванню.

Згідно абз. 4 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» суб'єкти містобудування,
які є замовниками будівництва об'єктів
(у разі провадження містобудівної
діяльності) або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу за такі правопорушення:
експлуатація або використання об'єктів
будівництва, не прийнятих в
експлуатацію, а також наведення
недостовірних даних у декларації про
готовність об'єкта до експлуатації чи
акті готовності об'єкта до
експлуатації об'єктів III категорії
складності - у розмірі дев'яноста
мінімальних заробітних плат

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, що
належать до III категорій складності, та
об'єктів, будівництво яких
здійснювалося на підставі
будівельного паспорта, здійснюється
шляхом реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

Згідно з ч.8 ст. 39 зазначеного Закону
експлуатація закінчених будівництвом
об'єктів, не прийнятих (якщо таке
прийняття передбачено законодавством)
в експлуатацію, забороняється.

Як зазначено вище, позивачем
здійснюється експлуатація трьох
ангарів з легких металевих конструкцій
по вул. Боровкова, 20А, в с. Підгірці,
Обухівського району з січня 2006 року.

Вказані правовідносини виникли до
прийняття Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
від 17.02.2011 та Закону України «Про
відповідальність за правопорушення в
сфері містобудівної діяльності» в
редакції від 22.12.2011 року.

Таким чином, накладення штрафу на ТОВ
«НВФ «Практика-ЛТД» за експлуатацію
даних ангарів без прийняття зазначених
об'єктів будівництва в експлуатацію на
підставі абз. 4 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» суперечить нормам ст. 58
Конституції України.

Положення п. 6 ч.2 ст.2 Закону України
«Про відповідальність за
правопорушення в сфері містобудівної
діяльності» щодо накладення штрафу за
експлуатацію або використання об'єктів
будівництва, не прийнятих в
експлуатацію, регулює питання
відповідальності тих суб'єктів
містобудування, які вчинили
правопорушення у сфері містобудування,
зокрема не ввели в експлуатацію
відповідні об'єкти будівництва до
початку їх використання після набрання
чинності цим Законом.

Також, відповідно до п. 11 ст. 2 вказаного
Закону штраф може бути накладено на
суб'єктів містобудування протягом
шести місяців з дня виявлення
правопорушення, але не пізніш як через
три роки з дня його вчинення.
Аналогічні підстави для звільнення від
застосування штрафних санкцій
передбачено п. 6 Порядку накладення
штрафів за порушення у сфері
містобудівної діяльності,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України 06.04.1995 за № 244.

Отже, висновки відповідача про
вчинення ТОВ «НВФ «Практика-ЛТД»
правопорушення, передбаченого абз. 4 п. 6
ч. 2 ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення в
сфері містобудівної діяльності» є
необґрунтованими, тому прийняті на їх
підставі постанова від 08.05.2014 №
3-0805/3-7/10-34/0805/08/04 та припис від 17.04.2014
№С-1704/2 року є протиправними та
підлягають скасуванню.

Крім того, судом першої інстанції вірно
встановлено, що позапланову перевірку
позивача було проведено без
попередження та за відсутності
керівника ТОВ «НВФ «Практика-ЛТД»,
тобто з порушенням порядку, який
встановлено чинним законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, що позивач не був
ознайомлений зі змістом Акту перевірки
на час складання протоколів від 17.04.2014
та припису від 17.04.2014 і з самими
протоколами та приписом, оскільки не
знав про необхідність прибути 17.04.2014 до
відповідача.

На думку відповідача, представники ТОВ
«НВФ «Практика-ЛТД» від підпису Акту
відмовились, проте, як встановлено
судом першої інстанції, це не
відповідає дійсним обставинам справи,
оскільки про складання акту та
необхідність прибути до Інспекції ДАБК
у Київській області представники
позивача дізнались вже після складання
протоколів та припису - 23.04.2014. Оскільки,
про необхідність прибути 17.04.2014 для
ознайомлення з актом перевірки та
складання протоколів про
правопорушення в сфері містобудівної
діяльності позивача було повідомлено
листом від 15.04.2014 № 7/10-16/1504/08/04, який
направлено поштою 16.04.2014 та отримано
позивачем 23.04.2014, що підтверджується
поштовими відмітками.

Листом вих. № 8 від 23.04.2014 позивач
повідомив Інспекцію ДАБК у Київській
області про отримання листа від 15.04.2014
№ 7/10-16/1504/08/04 та направив копію договору
оренди земельної ділянки, містобудівні
умови та обмеження щодо забудови
земельної ділянки, наказ про
затвердження проекту, накази про
призначення відповідальних осіб за
здійснення авторського та технічного
нагляду, які не було взято до уваги
відповідачем.

Таким чином, колегія суддів
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що позивач був фактично
позбавлений можливості надати
вищезазначені документи, що призвело
до протиправних дій з боку відповідача,
які знайшли своє відображення в
оскаржуваних рішеннях.

Отже, судом першої інстанції було вірно
встановлено фактичні обставини справи,
надано належну оцінку дослідженим
доказам, прийнято законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права. Обставини,
викладені в апеляційній скарзі, до
уваги не приймаються, оскільки є
необґрунтованими та не є підставами
для скасування рішення суду першої
інстанції.

В зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу залишити
без задоволення, а постанову окружного
суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, Київський
апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України в особі Департаменту Державної
архітектурно-будівельної інспекції у
Київській області - залишити без
задоволення, а постанову Київського
окружного адміністративного суду від 23
липня 2014 року - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно
до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення
в повному обсязі.

Головуючий - суддя
М.І. Кобаль

судді:
О.В. Епель

О.В. Карпушова

.

Головуючий суддя
Кобаль М.І.

Судді:
Епель О.В.

Карпушова О.В.