Справа № 826/12985/14
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Огурцова О.П. розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Київський завод
ПТО"до третя особа Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Етуаль"провизнання дій протиправними
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Київський завод ПТО"
звернулася до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві про визнання дій
У судовому засіданні 01.10.2014 до участі у
справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору залучено Товариство з обмеженою
відповідальністю "Етуаль".
Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що у відповідача були
відсутні правові підстави для вчинення
дій щодо встановлення неможливості
проведення зустрічної звірки за
результатами яких складено акт №
1354/26-55-22-07/36589014 від 14.05.2014. Також позивач
посилався на те, що в зазначеному акті
судження про відсутність об'єктів
оподаткування, про відсутність
можливості здійснювати господарську
діяльність викладені відповідачем з
перевищенням повноважень, якими
законодавець наділив органи державної
податкової служби України, з огляду на
відсутність повноважень здійснювати в
рамках проведення зустрічної звірки
контролю за додержанням вимог
податкового законодавства.
У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив суд задовольнити позов у
У судове засідання 22.10.2014 представник
відповідача не прибув, про причини
неприбуття суд не повідомив, про дату,
час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином.
Представник третьої особи у судове
засідання 22.10.2014 не прибув, через
канцелярію суду подав клопотання в
якому зазначив про те, що підтримує
позовні вимоги та просив суд
задовольнити позов у повному обсязі та
розглядати справу за відсутності його
Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України суд, заслухавши у судових
засіданнях представника позивача
ухвалив продовжити розгляд справи у
письмовому провадженні.
Під час судового розгляду справи, суд,
14.05.2014 Державною податковою інспекцією
у Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
складено акт №1354/26-55-22-07/36589014 "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки Товариства з обмеженою
відповідальністю "КИЇВСЬКИЙ ЗАВОД ПТО"
(податковий номер 36589014) щодо
підтвердження господарських відносин
платниками податків за період з 01.11.2013р.
У вступній частині зазначеного акту
вказано наступне: "На підставі
службового посвідчення 19.07.2012 року
серія НОМЕР_1 виданого ДПІ у
Печерському районі м. Києва Яригіним
Павлом Юрійовичем, головним державним
ревізором-інспектором відділу
особливо важливих перевірок
управління податкового аудиту ДПІ у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві,
згідно із п.73.5 ст.73 Податкового кодексу
України від 02.12.10 №2755-VI (із змінами та
доповненнями), п.4.4 Наказу ДПА України
від 22.04.2011 № 236 «Про затвердження
Методичних рекомендацій щодо
організації та проведення органами
державної податкової служби
зустрічних звірок» здійснено
відповідні заходи з метою проведення
зустрічної звірки ТОВ " КИЇВСЬКИЙ ЗАВОД
ПТО " (податковий номер 36589014) за період з
01.11.2013р. по 28.02.2014р. з урахуванням
висновку про результати відпрацювання
ризикового платника податків
оперативним підрозділом ГУ
Міністерства доходів і зборів України,
в якому зазначено, що:
а) за податковою адресою : м. Київ, б-р
Дружби Народів, буд. 10, підприємство ТОВ
«Київський завод ПТО» не знаходиться.
Під час виїзду було встановлено, що за
вищевказаною адресою знаходиться
житловий будинок. Під час спілкування з
мешканцями цього будинку, останні
повідомили, що такого підприємства
ніколи не бачили та вивисок з надписом
ТОВ «Київський завод ПТО» не бачили.
б) Встановлено, що засновником ТОВ
«Київський завод ПТО» являється
гр.ОСОБА_2, який зареєстрований за
адресою: Запорізька обл.., АДРЕСА_1. З
метою опитування останнього на рахунок
причетності до реєстрації
вищезазначеного СГД направлено запит
до ОУ ГУ Міндоходів у Запоріжській
області №373/7/26-55-07-03 від 04.02.2014 року. На
даний час відповідь не надійшла.
встановлено, що керівником та головним
бухгалтером ТОВ «Київський завод ПТО»
являється гр. ОСОБА_3, який
зареєстрований в АДРЕСА_2. З метою
опитування останнього на рахунок
причетності доведення
фінансово-господарської діяльності
підприємства направлено запит до ОУ ГУ
Міндоходів Хмельницькій області
№374/7/26-55-07-03 від 04.02.2014 року. Станом на
25.02.2014 року до ОУ ДПІ у Печерському
районі надійшла відповідь з поясненням
родича гр. ОСОБА_4 Останний: повідомив,
що гр. ОСОБА_5 за місцем реєстрації
АДРЕСА_2 не проживає у зв'язку з виїздом
за кордон на заробітки приблизно 7-8
в) в ході проведеного аналізу
податкової звітності, отриманих та
виданих податкових накладних ТОВ
«Київський завод ПТО» встановлено, що
підприємство придбає одну групу
товарів, а реалізує зовсім інші товари,
чим маніпулює податковою звітністю.
г) Додатково проведено почеркознавче
дослідження по документах, що
містяться у матеріалах реєстраційної
справи підприємства ТОВ «Київський
завод ПТО». Згідно висновку експерта
№209 від 05.05.2014 року, підписи від імені
керівника ТОВ «Київський завод ПТО» гр.
ОСОБА_3 було виконано різними особами.
д) враховуючи вищевикладене, на даний
час встановити факт реальності
здійснення господарський операцій ТОВ
«Київський завод ПТО» не виявилось
Враховуючи вищевикладене, ДПІ у
Печерському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві не має можливості провести
зустрічну звірку ТОВ "КИЇВСЬКИЙ ЗАВОД
ПТО" щодо фінансово-господарських
контрагентами-постачальниками та
контрагентами-покупцями за період
діяльності з 01.11.2013р. по 28.02.2014р."
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Київський завод ПТО"
вважаючи протиправними дії
податкового органу щодо неможливості
проведення зустрічної звірки за
результатами якої складено акт
№1354/26-55-22-07/36589014 від 14.05.2014 звернулось з
відповідним позовом до суду.
Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд вважає позов таким, що
не підлягає задоволенню з наступних
Частинами першою та другою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України встановлено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
Відповідно до пункту 8 статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
позивач - особа, на захист прав, свобод
та інтересів якої подано
адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява
до адміністративного суду
Частиною першою статті 6 Кодексу
адміністративного судочинства
України, встановлено, що кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини першої статті 17
Кодексу адміністративного судочинства
України юрисдикція адміністративних
судів поширюється на правовідносини,
що виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Згідно з пунктом 1 частини другої
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема, на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Отже судовому захисту в
адміністративних судах України
підлягає лише порушене право, а отже
предмет оскарження за правилами
адміністративного судочинства повинен
мати юридичне значення, тобто
впливати на коло прав, свобод,
законних інтересів чи обов'язків, а
також встановлені законом умови їх
реалізації.

Таким чином до адміністративного суду
вправі звернутися кожна особа, яка
вважає, що її право чи охоронюваний
законом інтерес порушено чи
оспорюється, водночас відповідно до
зазначених норм право особи на
звернення до адміністративного суду
обумовлено суб'єктивним уявленням
особи про те, що її право чи законний
інтерес потребує захисту, однак
обов'язковою умовою здійснення такого
захисту судом є наявність відповідного
порушення права або законного інтересу
на момент звернення до суду.

При цьому неодмінною ознакою порушення
права особи є зміна стану її
суб'єктивних прав та обов'язків, тобто
припинення чи неможливість реалізації
її права та/або виникнення додаткового
обов'язку.

Отже, рішення, дія чи бездіяльність
суб'єкта владних повноважень є такими,
що порушують права і свободи особи в
тому разі, якщо, по-перше, такі рішення,
дія чи бездіяльність прийняті владним
суб'єктом поза межами визначеної
законом компетенції, а по-друге,
оспорюванні рішення, дія чи
бездіяльність є юридично значимими,
тобто такими, що мають безпосередній
вплив на суб'єктивні права та обов'язки
особи шляхом позбавлення можливості
реалізувати належне цій особі право
або шляхом покладення на цю особу
будь-якого обов'язку.

Пунктом 73.5 статті 73 Податкового
кодексу України встановлено, що з метою
отримання податкової інформації
органи державної податкової служби
мають право проводити зустрічні звірки
даних суб'єктів господарювання щодо
платника податків. Зустрічною звіркою
вважається співставлення даних
первинних бухгалтерських та інших
документів суб'єкта господарювання, що
здійснюється органами державної
податкової служби з метою
документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків. Зустрічні
звірки не є перевірками і проводяться в
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України. За результатами
зустрічних звірок складається довідка,
яка надається суб'єкту господарювання
у десятиденний термін.

Згідно з пунктом 4.4 розділу 4 Методичних
рекомендацій щодо організації та
проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок
затверджених наказом державної
податкової адміністрації України № 236
від 22.04.2011 у разі встановлення фактів,
що не дають змогу провести зустрічну
звірку суб'єкта господарювання,
зокрема у зв'язку із зняттям з обліку,
встановленням відсутності суб'єкта
господарювання та/або його посадових
осіб за місцезнаходженням (податковою
адресою), відповідальний підрозділ не
пізніше двох робочих днів від дати
надходження запиту складає Акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання (далі -
Акт) (додаток 3), реєструє його у Журналі
реєстрації довідок про результати
проведення зустрічної звірки (актів
про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання, неявки для підписання,
відмови від писання Довідки про
результати проведення зустрічної
звірки) (далі - Журнал реєстрації
довідок/актів) (додаток 4) та вживає
відповідних заходів, передбачених
актами ДПС України.

Отже, акт про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання є лише формою
документальної фіксації наявності
факту неможливості проведення
зустрічної звірки та не містить
волевиявлення суб'єкта владних
повноважень щодо виявлених фактів
правопорушень, з огляду на що, не
створює жодних правових наслідків для
суб'єкта господарювання та не змінює
стану його суб'єктивних прав, оскільки
сам по собі не породжує настання
будь-яких юридичних наслідків та не
впливає на права та обов'язки суб'єкта
господарювання.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 10.10.2012 у справі № К/9991/30241/12.

У позовній заяві позивач просить суд
визнати протиправними дії відповідача
щодо неможливості проведення
зустрічної звірки щодо підтвердження
господарських відносин платниками
податків за період з 01.11.2013 по 28.02.2014 за
результатами якої складено акт №
1354/26-55-22-07/36589014 від 14.05.2014.

При цьому як на обґрунтування позовних
вимог позивач посилається на
необґрунтованість висновків акт №
1354/26-55-22-07/36589014 від 14.05.2014 та відсутність
у позивача правових підстав для його
складання.

Таким чином, фактично позивачем
оскаржуються не дії податкового
органу, а безпосередньо акт №
1354/26-55-22-07/36589014 від 14.05.2014.

З огляду на викладене, враховуючи те, що
зазначений акт, не можна розглядати як
рішення суб'єкта владних повноважень,
що породжує для платника податків
певні правові наслідки, оскільки він є
виключно формою документальної
фіксації наявності факту неможливості
проведення зустрічної звірки, суд
дійшов висновку про те, що у даному
випадку позовні вимоги щодо визнання
протиправними дій відповідача щодо
підтвердження господарських відносин
платниками податків за період з 01.11.2013
по 28.02.2014 не спрямовані на захист та
відновлення порушених прав та
інтересів позивача.

Керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову - відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова набирає законної сили після
закінчення строку для її апеляційного
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Апеляційна скарга подається
до адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.П. Огурцов

Справа №826/12985/14