Справа № 810/2172/14
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 810/2172/14
Головуючий у 1-й інстанції: Лиска І.Г.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

06 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Бєлової Л.В.

Гром Л.М.

За участю секретаря:
Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційними скаргами
Переяслав-Хмельницької об"єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 22 травня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Комунального підприємства
Київської обласної ради
"Переяслав-Хмельницьктепломережа" до
Переяслав-Хмельницької об"єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області про скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Комунальне підприємство
Київської обласної ради
"Переяслав-Хмельницьктепломережа"
звернувся до суду з позовом до
Переяслав-Хмельницької об"єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області про скасування
податкового повідомлення-рішення від 17
грудня 2013 року № та зобов'язання
обліковувати кошти, сплачені
підприємством до бюджету платіжними
дорученнями за призначенням, вказаним
в таких платіжних дорученнях.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 22 травня 2014
року адміністративний позов
задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення - рішення
Переяслав-Хмельницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області від 17 грудня 2013 року
№.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач - Переяслав-Хмельницька
об"єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Київській області звернувся з
апеляційними скаргами, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення,
яким у задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги
задоволенню не підлягають, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
Комунальне підприємство Київської
обласної ради
"Переяслав-Хмельницьктепломережа" є
платником податку на додану вартість,
що підтверджується Свідоцтвом №100120681
про реєстрацію платника податку на
додану вартість НБ №092785 від 09 червня
2008 року.

17 травня 2012 року Комунальне
підприємство Київської обласної ради
"Переяслав-Хмельницьктепломережа"
подало до Переяслав-Хмельницької
об"єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області
декларацію № з податку на додану
вартість за квітень 2012 року, в якій
позивач самостійно визначив суму
грошового зобов'язання - 290697,00 грн., а 17
травня 2012 року платіжним дорученням
№589 сплатив вказану суму до бюджету.

Також, 18 червня 2012 року позивачем
подано до Переяслав-Хмельницької
об"єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області
декларацію № з ПДВ за травень
2012 року, в якій позивач самостійно
визначив суму грошового зобов'язання -
139292,00 грн., а 20 червня 2012 року платіжним
дорученням №709 сплатив вказану суму
до бюджету.

Крім того, 17 жовтня 2013 року Комунальне
підприємство Київської обласної ради
"Переяслав-Хмельницьктепломережа"
подало до відповідача Декларацію
№ з ПДВ за вересень 2013 року, в
якій позивач самостійно визначив суму
податкового зобов'язання - 60156,00 грн.,
а 22 жовтня 2013 року платіжним дорученням
№1115 сплатив вказану суму до бюджету.

19 листопада 2013 року позивачем подано до
Переяслав-Хмельницької об"єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області Декларацію № з
ПДВ за жовтень 2013 року з податковим
зобов'язанням 116 599,00 грн., а 20 листопада
2013 року платіжним дорученням №1207
сплатило вказану суму до бюджету.

10 жовтня 2013 року позивач платіжними
дорученнями №1287, 1288, 1289, 1290 і 1291 сплатив
до бюджету 3 176,74 грн. недоплати,
встановленої Актом перевірки від 13
листопада 2013 року №1224/10-17-22-01/20598264, у
тому числі за листопад 2010 року - 309, 52
грн., за липень 2011 року - 1337, 49 грн., за
серпень 2011 року - 725, 40 грн., за січень 2012
року - 658, 04 грн., за березень 2012 року - 146,
29 грн.

17 грудня 2013 року
Переяслав-Хмельницькою об"єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Київській області було проведено
камеральну перевірку своєчасності
сплати податкових зобов'язань
Комунальним підприємством Київської
обласної ради
«Переяслав-Хмельницьктепломережа».

За результатами перевірки
відповідачем складено Акт від 17 грудня
2013 року №119/10-17-15-01.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем положень пункту 57.1 статті 57
Податкового кодексу України в частині
несвоєчасної сплати самостійно
визначених податкових зобов'язань.

Судом встановлено, що відповідач
змінив призначення платежів позивача
- з ПДВ за вересень і жовтень 2013 року, на
загальну суму 176 755 грн., та призначення
доплат з ПДВ за листопад 2010 року, липень
і серпень 2011 року, січень і березень 2012
року, на загальну суму 3 176, 74 грн. - на
сплату податкового зобов'язання з
ПДВ за квітень і травень 2012 року.

Висновки посадових осіб відповідача
ґрунтуються на тому, що у позивача
існував борг по сплаті самостійно
визначених податкових зобов'язань з
ПДВ, а відтак, керуючись нормами статті
87 Податкового кодексу, призначення
платежів позивача було змінено - з ПДВ
за вересень і жовтень 2013 р., на загальну
суму 176 755 грн., та призначення доплат з
ПДВ за листопад 2010р., липень і серпень
2011р., січень і березень 2012 р., на
загальну суму 3 176, 74 грн. - змінено на
сплату податкового боргу з ПДВ за
квітень і травень 2012 р., в результаті
чого у позивача утворилась
заборгованість зі сплати ПДВ за
вересень і жовтень 2013 року, за листопад
2010 року, липень і серпень 2011 року ,
січень і березень 2012

На підставі встановлених порушень,
відповідчем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 17 грудня 2013
року №, яким позивачу нараховано
штрафні санкції за несвоєчасну сплату
зобов'язань з ПДВ у розмірі 34 525,99 грн.

Не погоджуючись з вищевказаним
податковим повідомленням-рішенням та
вважаючи його протиправним, позивач
звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно 87.1 ст. 87 Податкового кодексу
України, джерелами самостійної сплати
грошових зобов'язань або погашення
податкового боргу платника податків є
будь-які власні кошти, у тому числі ті,
що отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів.

Пунктом 87.9 статті 87 Податкового
кодексу України визначено, що у разі
наявності у платника податків
податкового боргу контролюючі органи
зобов'язані зарахувати кошти, що
сплачує такий платник податків, в
рахунок погашення податкового боргу
згідно з черговістю його виникнення
незалежно від напряму сплати,
визначеного платником податків.

З наведеної норми слідує, що податковий
орган має право змінювати призначення
платежів платника лише у разі
наявності у такого платника
непогашеного податкового боргу.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач дійшов висновку про
порушення Комунальним підприємством
Київської обласної ради
"Переяслав-Хмельницьктепломережа"
положень пункту 57.1 статті 57
Податкового кодексу України в частині
несвоєчасної сплати самостійно
визначених податкових зобов'язань.

Так, на переконання відповідача,
податковий борг у Комунального
підприємства Київської обласної ради
"Переяслав-Хмельницьктепломережа"
виник у 2008 році.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів
справи, у серпні 2008 року
Переяслав-Хмельницький міжрайонний
прокурор в інтересах держави в особі
Переяслав-Хмельницької об"єднаної
державної податкової інспекції
Київської області звертався до
Господарського суду Київської області
з позовом про стягнення з Комунального
підприємства Київської обласної ради
«Переяслав-Хмельницьктепломережа»
податкового боргу з ПДВ за весь період
діяльності.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 08 червня 2010
року у справі А20/271-08, залишеною без
змін Ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 14 червня 2012 року у
задоволенні позову відмовлено.

Зокрема, зі змісту вищевказаних рішень
можна зробити висновок, що позивачем
своєчасно були сплачені усі грошові
зобов'язання з податку на додану
вартість за 2008 рік, що спростовує
посилання відповідача про наявність
боргу.

Крім того, з дослідження поданих
позивачем податкових декларацій та
платіжних доручень встановлено, що
позивачем своєчасно сплачено до
бюджету суму самостійно визначених
грошових зобов'язань з ПДВ.

При цьому, внаслідок зміни
призначення платежу, визначеного
позивачем з ПДВ за вересень і жовтень
2013 року на загальну суму 176 755 грн., та
призначення доплат з ПДВ за листопад 2010
року, липень і серпень 2011 року, січень і
березень 2012 року, на загальну суму 3 176, 74
грн. - на сплату податкового боргу з
ПДВ за квітень і травень 2012 року, у
позивача утворилась заборгованість зі
сплати ПДВ за вересень і жовтень 2013
року, за листопад 2010 року, липень і
серпень 2011 року, січень і березень 2012
року.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів вважає, що висновки відповідача
про порушення позивачем строків сплати
зобов'язань з ПДВ за квітень-травень
2012 року, які знайшли своє відображення
у Акті перевірки від 17 грудня 2013 року
№119/10-17-15-01 не відповідають дійсності.

Таким чином, колегія суддів вважає
вірним висновок суду першої інстанції
про те, що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення
Переяслав-Хмельницької об"єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області прийняте
відповідачем безпідставно.

З приводу позовних вимог про
зобов'язання обліковувати кошти,
сплачені підприємством до бюджету
платіжними дорученнями за
призначеннями, вказаними у платіжних
дорученнях, колегія суддів зазначає, що
облік платежів у картці особового
рахунку за своєю юридичною природою не
є тими діями суб'єкта владних
повноважень, які породжують для
підприємства будь-які правові
наслідки.

Так, відображення у картці особового
рахунку відповідних даних не породжує
для платника податків настання будь -
яких юридичних наслідків та не впливає
на його права і обов'язки.

З огляду на те, що наслідком
відповідних дій відповідача стало
конкретне рішення, а саме: податкове
повідомлення - рішення від 17 грудня 2013
року №, яке не ґрунтується на
вимогах чинного законодавства України,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
відмову у задоволенні позовних вимог
про зобов'язання обліковувати кошти,
сплачені підприємством до бюджету
платіжними дорученнями.

Аналізуючи обставини справи та норми
чинного законодавства, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про часткове задоволення
позовних вимог Комунального
підприємства Київської обласної ради
"Переяслав-Хмельницьктепломережа".

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційних скарг не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не знайшли свого
належного підтвердження в суді
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги
Переяслав-Хмельницької об"єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області - залишити без
задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 22 травня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Гром Л.М.

.

Головуючий суддя
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Гром Л.М.