Справа № 819/2269/14-а
Суддя: Ходачкевич Н.І.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/2269/14-a

10 грудня 2014 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Ходачкевич Н.І.

при секретарі судового засідання
Цимбал А.

за участю:

представника відповідача: Тришак О.Г.

представник третьої особи: ОСОБА_2,

Третя особа ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до Тернопільської районної
державної адміністрації про визнання
нечинним та скасування розпорядження
від 29.12.2012 року № 1508-од в частині
передачі безоплатно у власність
земельної частки (паю), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Тернопільської районної державної
адміністрації про визнання нечинним
та скасування розпорядження від 29.12.2012
року № 1508-од в частині передачі
безоплатно у власність земельної
частки (паю).

В обґрунтування позовних вимог
прокурор зазначив, що розпорядженням
голови Тернопільської районної
державної адміністрації від 29.12.2012 року
за №1508-од передано безоплатно у
власність ОСОБА_3 земельну частку (паї)
загальною площею 3,9117 га, з яких 3,8020 га -
рілля (ділянка № 263), 0,1097 га- пасовища
(ділянка № 263) з розпайованих земель
колгоспу "Перемога" на території
Довжанської сільської ради. Ввважає
дане розпорядження нечинним, оскільки
ОСОБА_3 ніколи не перебувала у трудових
відносинах з колгоспом "Перемога", не
була членом колгоспу, а тому не мала
права на отримання земельної частки
паю в землях колгоспу "Перемога" на
території Довжанської сільської ради.

Представник позивача, позивач у судове
засідання не з'явилися, про дату, час та
місце розгляду справи була
повідомлений, належним чином.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечив,
зазначив, що розпорядження від 29.12.2012
року № 1508-од в частині передачі
безоплатно у власність земельної
частки (паю) ОСОБА_3. є законним і
обґрунтованим, підстави для його
скасування відсутні.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
вважає встановленими наступні
обставини та відповідні їм
правовідносини.

29.12.2012 року Тернопільська районна
державна адміністрація прийняла
Розпорядження № 1508-од «Про безоплатну
передачу у власність земельних часток
(паїв)». Зі змісту вказаного вище
Розпорядження вбачається, що
Тернопільська районна державна
адміністрація враховуючи заяви
власників сертифікатів на право на
земельну частку (пай), керуючись ст.17, 25 ,
п.12 розділу Х «Перехідні положення»
Земельного кодексу України, Законом
України "Про порядок виділення в натурі
(на міцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв)", ст.21
Закону України "Про місцеві державні
адміністрації" вирішила:

Передати безоплатно у власність
земельні частки (паї) для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва наступним землевласникам
ОСОБА_3, жительці с.Довжанка, земельну
частку (пай), загальною площею 3,9117 га, в
тому числі: 3,8020 га - ріллі (ділянка №263),
0,1097 га - пасовища (ділянка №263) з
розпайованих земель колгоспу
"Перемога" на території Довжанської
сільської ради.

19.11.2004 року на підставі рішення
Тернопільської районної державної
адміністрації від 22.10.2014 року № 761
ОСОБА_5 видано Сертифікат на право на
земельну частку (паю). Зареєстровано
Сертифікат 19.11.2004 року у Книзі
реєстрації сертифікатів на право на
земельну частку (пай) за № 20. З
вказаного Сертифікату вбачається, що
ОСОБА_5 належить право на земельну
частку (пай) у землі, яка перебуває у
колективній власності колгосп
"Перемога" розміром 3,46 га в умовних
кадастрових гектарах без визначення
меж цієї частки в натурі (на
місцевості). В даний сертифікат 24.12.2012
року були внесені зміни, а саме право на
дану земельну частку (пай) розміром 3,46
га було передано ОСОБА_3 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 19.12.2012 р. № 2306.

Стаття 19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У відповідності до положень ст. 2
Кодексу адміністративного судочинства
України (надалі - КАС України),
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Положення ст. 9 КАС України
передбачає, що суди при вирішенні
справи керуються принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Земельні відносини регулюються
Конституцією України, Земельним
кодексом України, а також прийнятими
відповідно до них нормативно-правовими
актами.

Указом Президента України від
08.08.1995 № 720/95 "Про порядок паювання
земель, переданих у колективну
власність сільськогосподарським
підприємствам і організаціям"
передбачено, що право на земельну
частку (пай) мають члени колективного
сільськогосподарського підприємства,
сільськогосподарського кооперативу,
сільськогосподарського акціонерного
товариства, в тому числі пенсіонери,
які раніше працювали в ньому і
залишаються членами зазначеного
підприємства, кооперативу, товариства,
відповідно до списку, що додається до
державного акта на право колективної
власності на землю

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
порядок виділення в натурі (на
місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв)» від
05.06.2003 p. № 899-IV, право на земельну частку
(пай) мають:

- колишні члени КСП,
сільськогосподарських кооперативів,
сільськогосподарських акціонерних
товариств, у тому числі створених на
базі радгоспів та інших державних
сільськогосподарських підприємств, а
також пенсіонери з їх числа, які
отримали сертифікати на право на
земельну частку (пай) у встановленому
законодавством порядку;

- громадяни - спадкоємці права на
земельну частку (пай), посвідченого
сертифікатом;

- громадяни України, які відповідно до
законодавства України набули право на
земельну частку (пай);

- громадяни України, евакуйовані із
зони відчуження, відселені із зони
безумовного (обов'язкового) або зони
гарантованого добровільного
відселення, а також громадяни України,
що самостійно переселилися з
територій, які зазнали радіоактивного
забруднення, і які на момент евакуації,
відселення або самостійного
переселення були членами колективних
або інших сільськогосподарських
підприємств, а також пенсіонери з їх
числа, які проживають у сільській
місцевості.

Відповідно до ст.2 Закону України
«Про порядок виділення в натурі (на
місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв)»
Основним документом, що посвідчує
право на земельну частку (пай), є
сертифікат на право на земельну частку
(пай), виданий районною (міською)
державною адміністрацією.

Іншими документами, що
посвідчують право на земельну частку
(пай), також є:

1) свідоцтво про право на спадщину;

2) посвідчені у встановленому законом
порядку договори купівлі-продажу,
дарування, міни, до яких додається
сертифікат на право на земельну частку
(пай);

3) рішення суду про визнання права на
земельну частку (пай).

Видача громадянам сертифікатів
на право на земельну частку (пай)
єдиного в України зразка та реєстрації
проводяться відповідною районною
державною адміністрацією (п. 5 Указу
Президента України «Про порядок
паювання земель, переданих у
колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям» від 08.08.1995 № 720/95).

Відповідно до ст. 3 Закону України
№ 899-IV підставами для виділення
земельних ділянок у натурі (на
місцевості) власникам земельних
часток (паїв) є рішення відповідної
сільської, селищної, міської ради чи
районної державної адміністрації.

Особи, власники сертифікатів на
право на земельну частку (пай), які
виявили бажання одержати належну їм
земельну частку (пай) в натурі (на
місцевості), подають до відповідної
сільської, селищної, міської ради чи
районної державної адміністрації
заяву про виділення їм земельної
частки (паю) в натурі (на місцевості).

Земельна частка (пай) виділяється
її власнику в натурі (на місцевості), як
правило, однією земельною ділянкою. За
бажанням власника земельної частки
(паю) йому можуть бути виділені в натурі
(на місцевості) дві земельні
ділянки з різним складом
сільськогосподарських угідь (рілля,
багаторічні насадження, сінокоси або
пасовища).

У разі подання заяв про виділення
земельних часток (паїв) у натурі (на
місцевості) більшістю власників
земельних часток (паїв) у межах одного
сільськогосподарського підприємства
відповідна сільська, селищна, міська
рада чи районна державна адміністрація
приймає рішення про розробку проекту
землеустрою щодо організації
території земельних часток (паїв).

У відповідності до положень ст.17
Земельного кодексу України, до
повноважень місцевих державних
адміністрацій у галузі земельних
відносин належить: розпорядження
землями державної власності в межах,
визначених цим Кодексом; участь у
розробленні та забезпеченні виконання
загальнодержавних і регіональних
(республіканських) програм з питань
використання та охорони земель;
координація здійснення землеустрою та
державного контролю за використанням
та охороною земель; підготовка
висновків щодо надання або вилучення
(викупу) земельних ділянок; викуп
земельних ділянок для суспільних
потреб у межах, визначених законом;
підготовка висновків щодо
встановлення та зміни меж сіл, селищ,
районів, районів у містах та міст;
здійснення контролю за використанням
коштів, що надходять у порядку
відшкодування втрат
сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва,
пов'язаних із вилученням (викупом)
земельних ділянок; координація
діяльності державних органів
земельних ресурсів; вирішення інших
питань у галузі земельних відносин
відповідно до закону.

Враховуючи вищезазначене, судом
встановлено, що розпорядження від
29.12.2012 року № 1508-од в частині передачі
безоплатно у власність земельної
частки (паю) ОСОБА_3 прийняте в межах та
у спосіб, що передбачений
законодавством України, отже є
законним та скасуванню не підлягає.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивач не надав суду належних та
допустимих доказів на підтвердження
протиправності оскаржуваного
розпорядження.

Системно проаналізувавши приписи
законодавства України, зважаючи на
взаємний та достатній зв'язок доказів у
їх сукупності, суд дійшов висновку, що
адміністративний позов ОСОБА_4 до
Тернопільської районної державної
адміністрації визнання нечинним та
скасування розпорядження від 29.12.2012
року № 1508-од в частині передачі
безоплатно у власність земельної
частки (паю).- задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд в порядку і
строки, передбачені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови вигготовлено
15.12.2014р.

Головуючий суддя
Ходачкевич Н.І.

копія вірна:

Суддя
Ходачкевич Н.І.