Справа № 2-а-6129/10/2170
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2013-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2013 р.Справа № 2-а-6129/10/2170

Категорія: 8.2.3 Головуючий в 1 інстанції:
Кравченко К.В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Кравця О.О.
Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні на постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 30
травня 2011 року по справі за
адміністративним позовом Херсонського
державного заводу «ПАЛАДА» до
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні про визнання нечинним та
скасування податкового
повідомлення-рішення про зменшення
суми бюджетного відшкодування податку
на додану вартість, -

ВСТАНОВИВ:

ДПІ у м. Херсоні подала апеляційну
скаргу на постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 30
травня 2011 року, в якій просить
скасувати оскаржену постанову та
ухвалити нову, якою відмовити у
задоволенні адміністративного позову.

Постановою від 30 травня 2011 року
Херсонський окружний адміністративний
суд в повному обсязі задовольнив
адміністративний позов Херсонського
державного заводу «ПАЛАДА» до
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні про визнання нечинним та
скасування податкового
повідомлення-рішення відповідача від 12
жовтня 2010 року № /0 про зменшення
суми бюджетного відшкодування податку
на додану вартість в розмірі 319 406,23 грн.

Вимоги апеляційної скарги апелянт
обґрунтовує тим, що суд першої
інстанції допустив порушення норм
матеріального права, оскільки
оскаржене податкове
повідомлення-рішення про зменшення
суми бюджетного відшкодування
прийнято на підставі акту перевірки,
яким не підтверджена сплата
контрагентами позивача податку на
додану вартість до Державного бюджету
по ланцюгам постачання.

Херсонський державний завод
«ПАЛАДА» письмових заперечень на
апеляційну скаргу не надав.

Ухвалюючи постанову про
задоволення адміністративного позову,
суд першої інстанції встановив, що
відповідно до акту перевірки від 08.10.10р.
№4299/07-0/24961253 податковим органом
з'ясовано, що згідно наданих ХДЗ
«ПАЛАДА» податкових декларацій з ПДВ,
останній заявив до відшкодування з
державного бюджету ПДВ на
розрахунковий рахунок у банку за
жовтень 2008 р. - 671 909 грн., за квітень 2009 р.
- 1 190 772 грн., за травень 2009 р. - 1 190 772 грн.,
за січень 2010 р. - 239 407 грн., за лютий 2010 р. -
330 548 грн., за травень 2010 р. - 564 985 грн.

Також податковий орган в акті
перевірки підтверджує факт сплати
позивачем у попередніх періодах
вказаних сум ПДВ постачальникам у
складі ціни товарів, а декларування ХДЗ
«ПАЛАДА» наведених в акті перевірки
сум бюджетного відшкодування за
вказані періоди підтверджена наданими
до суду податковими деклараціями з ПДВ
із відповідними розрахунками сум
бюджетного відшкодування.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов висновку, що відповідач не
заперечує право позивача на отримання
бюджетного відшкодування за вказані
періоди, а спірними є факти
підтвердження частини цього
відшкодування за жовтень 2008р. на 48 361,59
грн., за квітень 2009 р. на 27 102,12грн., за
травень 2009 р. на 98 927,83грн., за січень 2010
р. на 35 620,82грн., за лютий 2010 р. на 24 132,26
грн. та за травень 2010 р. на 85 261 ,61 грн.,
оскільки саме на ці суми оскарженим
податковим повідомленням-рішенням
позивачу зменшена сума бюджетного
відшкодування з ПДВ.

Неправомірність віднесення до
бюджетного відшкодування ПДВ в сумі 48
361,59 грн. за жовтень 2008 року податковий
орган обґрунтовує тим, що основним
постачальником позивача рельсів на
суму 716 148 грн. в т.ч. ПДВ 119 357,70 грн. у
вересні 2008 року по 1 ланцюгу постачання
є ТОВ «Укрспецтранс», постачальниками
якого в свою чергу є такі підприємства,
як ПП «ЮВК-Пром» на суму ПДВ 21 069,17 грн.,
ПП «Мегатехснаб» на суму ПДВ 9 992,18 грн.
та ПП Промтекс-КР» на суму ПДВ 17 300,24 грн.
При цьому податковий орган посилається
на неможливість встановлення факту
сплати ПДВ контрагентами по 2 ланцюгу,
оскільки згідно отриманої інформації
від інших податкових інспекцій за
місцем реєстрації цих підприємств ПП
«ЮВК-Пром» - визнано банкрутом
постановою господарського суду
Одеської області від 19.05.2009 р. та знято з
обліку 27.07.2009 р.; ПП «Мегатехснаб» -
визнано банкрутом постановою
господарського суду Дніпропетровської
області від 18.06.2009 р.; ПП «Промтекс-КР» -
визнано банкрутом постановою
господарського суду Дніпропетровської
області від 24.02.2010 р.

Також суд першої інстанції встановив,
що неправомірність віднесення до
бюджетного відшкодування сум ПДВ в
розмірі 27 102,12 грн. за квітень 2009 р.
податковий орган обґрунтовує тим, що
одним з постачальників позивача
металопродукції у березні 2009 р. є ТОВ
«Форлі», постачальником якого в свою
чергу є ТОВ «Вікант» на суму 83 100 грн., в
т.ч. ПДВ - 13 850 грн. Але відповідно до
отриманої від Північної МДПІ м. Кривий
Ріг ТОВ «Вікант» відмовилось надати
інформацію про своїх постачальників.
Постачальником позивачу металопрокату
у липні 2007 року було ТОВ «МИР»,
постачальником якого в свою чергу у
липні 2007 року було ТОВ «Транс Агентство
Плюс» на суму ПДВ 13 252,12 грн..
Постачальником ТОВ «Транс Агентство
Плюс» у липні 2007 року є ПП «Новостайл»
на суму ПДВ 666 483 грн., яке згідно
відповіді ДПІ у Жовтневому районі м.
Луганська від 13.04.2010 р. ліквідовано та
знято з обліку.

Неправомірність віднесення до
бюджетного відшкодування сум ПДВ в
розмірі 98 927,83 грн. за травень 2009 року
ДПІ в м. Херсоні обґрунтовує тим, що
одним з постачальників позивачу
металопродукції у квітні 2009 року є ТОВ
«МИР», постачальником якого в свою
чергу у квітні 2009 року є ТОВ «Вікант» на
суму ПДВ 19 884 грн., яке на запит ДПІ
відмовилось надати інформацію про
своїх постачальників. Постачальником
позивачу рельсів у квітні 2009 року є ТОВ
«Укрспецтранс», яке придбало рельси у
ПП «Укрсплав Техно» на суму ПДВ 10 000
грн., ПП «Віком-Гранд-Мет» на суму ПДВ 34
855,83 грн. та ПП «Тейлан» на суму ПДВ 34 188
грн. При цьому податковий орган
зазначає, що за інформацію податкових
інспекцій у Луганській та
Дніпропетровській областях ПП
«Укрсплав Техно» припинено постановою
господарського суду Дніпропетровської
області від 03.11.2009 р., а ПП
«Віком-Гранд-Мет» - має стан 10 (запит на
встановлення місцезнаходження).
Постачальником ПП «Тейлан» (3 ланцюг) є
ТОВ «Дніпроспецкомплект», яке
придбавало товар у ПП
«Спецмехтранс-Торг» на суму ПДВ 16 963,40
грн. та ПП «Укрспецсплавтехно» на суму
ПДВ 16 092,10 грн. - 4 ланцюг. В той час як
відповідно до інформації Лівобережної
МДПІ м. Дніпропетровська по ПП
«Спецмехтранс-Торг» передана службова
записка на встановлення
місцезнаходження, а за інформацією ДПІ
у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська ПП
«Укрспецсплавтехно» припинено
постановою господарського суду
Дніпропетровської області від 03.11.2009 р.

Суд першої інстанції встановив, що
завищення ХДЗ «ПАЛАДА» бюджетного
відшкодування за січень 2010 р. на суму 35
620,82 грн., на думку податкового органу
пов'язано з тим, що постачальником
позивачу запчастин у грудні 2009 р. на
суму ПДВ 15 083,34 грн. є ПП «МТД Сан Лайт»,
яке в грудні 2009 р. купувало товар у ТОВ
«Компанія Ресурс Нік» на суму ПДВ 15 016
грн. В той час як за інформацією ДПІ у
Жовтневому районі м. Миколаєва ТОВ
«Компанія Ресурс Нік» з 07.06.2010 р.
знаходиться у стані ліквідації. Також
податковий орган послався на те, що
постачальником позивачу обладнання у
грудні 2009 р. є ПП «Херсон-Тех.Сінтез» на
суму ПДВ 20 631,67грн., яке купувало товар в
грудні 2009р. у ПНВКП «Атон» на суму ПДВ
20120грн., яке в свою чергу придбало товар
у ТОВ «Таврійська агрохімічна
компанія» на суму ПДВ 47 888,61грн. Але
співробітниками ДПІ у м. Херсоні
складений акт від 23.06.2010 р. про
незнаходження ТОВ «Таврійська
агрохімічна компанія» за юридичною
адресою. Також постачальником позивачу
металопрокату у грудні 2009 р. на суму ПДВ
26 318,86 грн. є ПП «Херсонопт», яке в цьому
ж місяці купувало товар у ПП «Нісан-09» (2
ланцюг) на суму ПДВ 24 873,36 грн., яке у свою
чергу придбало товар в грудні 2009 р. у
ТОВ «Ростанд» (3 ланцюг) на суму ПДВ 23
646,21грн., але яке ТОВ «Ростанд»
банкрутом постановою господарського
суду Донецької області від 15.02.2010 р.

Також суд першої інстанції встановив,
що завищення ХДЗ «ПАЛАДА» бюджетного
відшкодування сум ПДВ за лютий 2010р. в
розмірі 24 132,26 грн. податковий орган
обґрунтовує тим, що постачальником
позивачу у січні 2010 р. спецодягу на
суму ПДВ 1 629,06 грн. є ПП «ТВБ-Інвест», яке
має стан 23 (місцезнаходження не
встановлено). Також податковий орган
посилається на те, що у січні 2010 року
позивач придбав у ПП «Гранд Атек» сталь
листову на суму ПДВ 22 503,20 грн., яке
згідно відповіді Дніпропетровської
МДПІ від 18.08.10р. має стан 23
(місцезнаходження не встановлено).

Завищення позивачем сум бюджетного
відшкодування з ПДВ за травень 2010 р. в
розмірі 85 261,61 грн. податковий орган
обґрунтовує тим, що постачальником
позивачу у квітні 2010 р. сталі листової
на суму ПДВ 85 261,61 грн. є ПП «Гранд Атек»,
яке згідно відповіді
Дніпропетровської МДПІ від 18.08.2010 р. має
стан 23 (місцезнаходження не
встановлено).

Таким чином, дослідивши підстави за
яких податковий орган встановив
порушення позивачем вимог податкового
законодавства, суд першої інстанції
встановив, що висновки податкового
органу ґрунтуються виключено на
обставинах діяльності контрагентів
позивача в першому, другому, третьому
та четвертому ланцюгах поставок
товарів.

Суд першої інстанції встановив, що
оскільки основними видами діяльності
ХДЗ «ПАЛАДА» є будування та ремонт
суден, будівництво морських та
річкових споруд, то перевищення у
певних податкових періодах сплаченого
позивачем ПДВ над отриманим, і як
наслідок виникнення права на бюджетне
відшкодування, є цілком економічно
виправданим та узгоджується з видами
діяльності позивача.

Також суд першої інстанції встановив,
що податковий орган в акті перевірки не
посилається на невідповідність
вимогам законодавству податкових
накладних, за якими позивач формував
податковий кредит, не вказує на
неправильність складання позивачем
податкових декларацій з ПДВ та
розрахунків належних до бюджетного
відшкодування сум ПДВ, не посилається
на відсутність фактичної сплати
позивачем у складі ціни товарів сум
ПДВ, які увійшли до задекларованого
позивачем бюджетного відшкодування.

Дослідивши надані ХДЗ «ПАЛАДА» копії
податкових накладних, платіжних
доручень, накладних та
товарно-транспортних накладних,
договорів, суд першої інстанції дійшов
висновку, що на момент проведення
перевірки у позивача були наявні всі
необхідні документи, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського та
податкового обліку, для включення до
податкового кредиту сум податку на
додану вартість, які визначені
позивачем у податкових деклараціях з
ПДВ за період, який перевірявся. При
цьому аналіз наданих позивачем
податкових накладних, первинних
документів та договорів свідчить про
дотримання ХДЗ «ПАЛАДА» спеціальних
вимог щодо документального
підтвердження сум податкового кредиту
та бюджетного відшкодування з податку
на додану вартість за періоди, які були
предметом перевірки.

Суд першої інстанції встановив, що не
заперечуючи ні в акті перевірки, ні в
ході судового розгляду реальність
господарський операцій між позивачем
та суб'єктами господарювання, у яких
позивач безпосередньо придбавав
товари; встановивши в ході перевірки
факти придбання позивачем товарів у
постачальників по першому ланцюгу і
факти повної сплати позивачем
постачальникам по першому ланцюгу
вартості товару з урахуванням ПДВ; не
встановивши факту включення до складу
податкового кредиту сум ПДВ, сплачених
у зв'язку з придбанням товарів (послуг),
що не підлягають використанню у
господарській діяльності позивача,
податковий орган, як на підставу
порушення позивачем податкового
законодавства послався лише на
невиконання контрагентами платника
податків своїх зобов'язань по сплаті
податку до бюджету та порушення
контрагентами податкової дисципліни.

При цьому суд першої інстанції
встановив, що відповідно до податкових
декларацій контрагентів по першому
ланцюгу ПП «Гранд Атек» та ПП
«ТВБ-Інвес», по яким згідно акту
перевірки неможливо підтвердити
сплату ПДВ внаслідок того, що ці
підприємства мають стан 23
(місцезнаходження не встановлено),
підтверджений факт декларування цими
підприємствами податкових зобов'язань
та податкового кредиту з ПДВ.

Також поставки підприємством
«Гранд-Атек» позивачу судосталі
листової підтверджено копією договору
від 29/01/10-514, специфікаціями на товар,
накладними, податковими накладними,
рахунками-фактурами,
товарно-транспортними накладними,
оформленими цим постачальником, як
вантажовідправником, із зазначенням
пункту навантаження м. Підгородноє та
пункту розвантаження м. Херсон,
приходними ордерами про
оприбуткування сталі листової по
складу позивача.

Господарські операції позивача із ПП
«ТВБ-Інвест» оформлені договором №5/8-02
від 08.02.2008 р., специфікацією на товар за
договором, податковою накладною від
18.01.2010 р. №2, платіжним дорученням №108
від 19.01.2010 р.

Відповідно до матеріалів справи листом
ПП «ТВБ-Інвест» від 02.05.2011р повідомлено,
що підприємство дійсно поставляло
позивачу товар у 2010 року, суми поставок
відображені у складі податкових
зобов'язань в деклараціях з ПДВ, і це
підприємство повідомляло ДПІ про своє
фактичне місцезнаходження - м. Херсон,
вул. Маяковського, 38, і цей адрес
зазначало в своїх документах до ДПІ.

Відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців станом на
20.05.2011 р. місцезнаходженням ПП
«ТВБ-Інвест» є м. Херсон, вул.
Маяковського, 38, статус відомостей про
юридичну особу підтверджено.

Дослідивши надані позивачем докази,
суд першої інстанції дійшов висновку,
що матеріалами справи підтверджена
реальність проведених позивачем
господарських операцій з ПП «Гранд
Атек» та ПП «ТВБ-Інвес».

За таких обставин суд першої інстанції
встановив, що дії позивача при
формуванню бюджетного відшкодування з
ПДВ за жовтень 2008 р., квітень, травень 2009
р., січень, лютий, травень 2010 р. свідчать
про його добросовісність, а вчинені ним
господарські операції не викликають
сумніву в їх реальності та
відповідності реальному економічному
змісту.

Справа розглянута в порядку
письмового провадження відповідно до
п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга не може
бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що суд
першої інстанції повно та всебічно
дослідив та оцінив обставини справи,
надані сторонами докази, правильно
визначив правову природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до положень п.п. 7.7.1 та п.п.
7.7.2 п. 7.7. ст. 7 Закону України «Про
податок на додану вартість» (чинного на
час виникнення спірних правовідносин)
для віднесення відповідних сум
податків, сплачених у ціні товару, до
податкового кредиту, не передбачена
умова про сплату цих сум до бюджету
постачальниками товару/послуг
постачальникам першого - четвертого
ланцюгів.

Невиконання контрагентами позивача по
другому, третьому та четвертому
ланцюгу постачання своїх зобов'язань
по сплаті податків, зобов'язань по
вчиненим правочинам, не сплата сум ПДВ
до державного бюджету та вчинення
інших податкових порушень, не свідчить
про відсутність у них цих податкових
зобов'язань та не є підставою для
позбавлення ХДЗ «ПАЛАДА» права на
включення нарахованих та сплачених
ним сум податків на додану вартість до
податкового кредиту та отримання в
подальшому бюджетного відшкодування.

Порушення податкової дисципліни
контрагентами не можуть тягнути
відповідальність для позивача, та
обмежувати його у праві на включення
сплачених сум ПДВ до складу
податкового кредиту, оскільки
відповідальність за порушення
законодавства несе порушник, а не третя
особа - позивач, який виконав всі
передбачені законом умови щодо
включення цих сум ПДВ до складу
податкового кредиту, що підтверджено
матеріалами справи, висновками акту
перевірки, та не спростовано
податковим органом ні при розгляді
справи судом першої інстанції, ні при
апеляційному оскарженні постанови.

Аналогічні висновки містяться також й
у судових рішеннях Верховного Суду
України від 11 жовтня 2006 року у справі №
21-593во06, від 11 грудня 2007 року в справі №
21-1376во06, від 09 вересня 2008 року в справі
№ 21-500во08, від 01 червня 2010 року в справі
№ 21-573во10, від 31 січня 2011 року в справі №
21-47а10.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України,
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Таким чином, враховуючи положення п.п.
7.2.4 п. 7.2, п.п. 7.4.5 п. 7.4 п.п. 7.7.1, п.п. 7.7.2 п. 7.7.
ст. 7 Закону України «про податок на
додану вартість», з урахуванням
правильно встановлених судом першої
інстанції та не спростованих апелянтом
фактів реальності здійснення
позивачем господарських операцій, суми
ПДВ за якими віднесені до податкового
кредиту; наявність у продавців товарів,
робіт (послуг), які видавали податкові
накладні, спеціальної податкової
правосуб'єктності; віднесення до
складу податкового кредиту лише сум
податку, сплачених (нарахованих) у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
що підлягають використанню у
господарській діяльності платника
податку; надмірної сплати податку на
додану вартість у ціні товарів (послуг),
що придбані платником податку,
апеляційний суд погоджується з
висновком суду першої інстанції, що ХДЗ
«ПАЛАДА» виконало всі передбачені
законом умови по формуванню
податкового кредиту та має
документальні підтвердження його
розміру, а висновки податкового органу
щодо порушення позивачем вимог
податкового законодавства ґрунтуються
на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги, які
дублюють висновки акту перевірки та
доводи письмових заперечень на
адміністративний позов, не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС
України, апеляційна скарга має бути
залишена без задоволення, а оскаржена
постанова - без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції
України, ст. ст. 2, 11, 70, 71, 195, п. 1 ч. 1 ст. 197,
п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 206, 211, 212, 244-2, ч. 5
ст. 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 30 травня 2011
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя
С.Д Домусчі

суддя
О.О.Кравець

суддя
Л.П.Шеметенко