Справа № 815/190/14
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/190/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року

м. Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

Судді
Харченко Ю.В.

При секретарі
Кипаренко Н.Ю.

За участю представників сторін:

Від позивача: Державного підприємства
«Білгород-Дністровський морський
торговельний порт» Байчан О.М. - за
довіреністю від 15.11.2013року №32, Бовраш
О.В. - за довіреністю від 09.09.2014року №64.

Від відповідача:
Білгород-Дністровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Одеській області Петровський В.В. - за
довіреністю від 14.02.2014року
№2403/8/15-05-03-00-40.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Державного підприємства
«Білгород-Дністровський морський
торговельний порт» до
Білгород-Дністровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Одеській області про скасування
податкових повідомлень-рішень від
22.07.2013р. № щодо збільшення суми
грошового зобов'язання по податку на
доходи найманих працівників у
загальному розмірі 7663,18грн., №
щодо збільшення суми грошового
зобов'язання по податку на прибуток у
загальному розмірі 1003375грн., №
щодо збільшення суми грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість у загальному розмірі 220193грн.,
від 17.10.2013р. № щодо збільшення
суми грошового зобов'язання по податку
на додану вартість у загальному
розмірі 212582грн., № щодо
збільшення суми грошового зобов'язання
по податку на прибуток у загальному
розмірі 981739грн., № щодо
визначення суми штрафних (фінансових)
санкцій за порушення законодавства про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг у загальному розмірі 4080грн.,
№ щодо визначення суми штрафних
(фінансових) санкцій за порушення норм
з регулювання обігу готівки у
загальному розмірі 65604,49грн., -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство
"Білгород-Дністровський морський
торговельний порт" звернулось до
Одеського окружного адміністративного
суду з позовною заявою, у якій просить
суд скасувати податкові
повідомлення-рішення
Білгород-Дністровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Одеській області від 22.07.2013р. №
щодо збільшення суми грошового
зобов'язання по податку на доходи
найманих працівників у загальному
розмірі 7663,18грн., № щодо
збільшення суми грошового зобов'язання
по податку на прибуток у загальному
розмірі 1003375грн., № щодо
збільшення суми грошового зобов'язання
по податку на додану вартість у
загальному розмірі 220193грн., від 17.10.2013р.
№ щодо збільшення суми грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість у загальному розмірі 212582грн.,
з яких 146795грн. - основний платіж, 65787грн.
- штрафні (фінансові) санкції, №
щодо збільшення суми грошового
зобов'язання по податку на прибуток у
загальному розмірі 981739грн., з яких
967912грн. - основний платіж, 13827грн. -
штрафні (фінансові) санкції, №
щодо визначення суми штрафних
(фінансових) санкцій за порушення
законодавства про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг у загальному
розмірі 4080грн., № щодо визначення
суми штрафних (фінансових) санкцій за
порушення норм з регулювання обігу
готівки у загальному розмірі 65604,49грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що у Листі Державної
податкової служби в Одеській області
від 13.02.2013р. №362/10/15-0123 безпідставно
зазначено, що ДП
"Білгород-Дністровський морський
торговельний порт" є суб'єктом
природних монополій з нормативом
відрахування 30%, оскільки підприємство
не є суб'єктом природних монополій у
сфері спеціалізованих послуг портів,
про що свідчить Лист Міністерства
інфраструктури України від 12.06.2013р.
№11/964-13. Також, позивач наголошує, що
відповідно до п.2.3 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого Постановою Правління
Національного банку України від 15
грудня 2004р. №637, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 13 січня
2005р. за №40/10320 (в редакції чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) обмеження щодо
граничної суми готівкового розрахунку
одного підприємства (підприємця) з
іншим підприємством (підприємцем)
протягом одного дня за одним або
кількома платіжними дорученнями не
поширюється на розрахунки підприємств
(підприємців) з фізичними особами. Крім
того, ДП "Білгород-Дністровський
морський торговельний порт" зазначає,
що під час укладення з ПП «ОБЕРОН РО»
Договорів поставки від 26.05.2011р. №185-ХД,
від 24.06.2011р. №232-ХД, від 11.07.2011р. №253-ХД,
повністю дотримано вимоги чинного
законодавства та досягнуто згоди з
усіх істотних умов вказаних
правочинів, а наявні у матеріалах
справи первинні документи свідчать про
фактичне виконання зобов'язань за
укладеними договорами між
контрагентами. Також, за результатами
деталізованої інформації по платнику
податків щодо результатів
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту у розрізі контрагентів на
рівні ДПА України за травень 2012року,
ТОВ «Інпей» в розбіжностях відсутнє.
Також, ДП "Білгород-Дністровський
морський торговельний порт" стверджує,
що товарний чек є розрахунковим
документом, оскільки засвідчує
вартість здійснених витрат. Крім того,
позивач в обґрунтування позовних вимог
зазначає, що показники податкової
декларації формуються на підставі
даних форми ФБ-12 «Витрати за
елементами» з урахуванням вимог
податкового законодавства, тоді як
податковим органом взагалі не
враховано акти виконаних робіт.
Витрати за днопоглиблювальні роботи по
ТОВ «СВ Транс Україна» позивачем не
відображались у складі валових витрат 4
кварталу 2011р. Підприємством до
податкового органу надано акти
виконаних робіт на загальну суму
8,9млн.грн. без ПДВ, що спростовують будь
яке завищення витрат. Натомість,
податковим органом самостійно
розроблено реєстри кореспонденції
рахунків бухгалтерського обліку,
показників податкових витрат та
враховано дані лише бухгалтерського
обліку, а не положення Податкового
кодексу України, та первинні документи,
які відображають факт здійснення
господарської операції у відповідному
звітному періоді.

Відповідач - Білгород-Дністровська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів в
Одеській області, з позовними вимогами
не погоджується та вважає їх
необґрунтованими з підстав, викладених
у письмових запереченнях на
адміністративний позов (від 06.02.2014р.
вхід.№2721/14), наголошуючи, зокрема, на
правомірності винесення оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень від
22.07.2013р. № щодо збільшення суми
грошового зобов'язання по податку на
доходи найманих працівників у
загальному розмірі 7663,18грн., №
щодо збільшення суми грошового
зобов'язання по податку на прибуток у
загальному розмірі 1003375грн., №
щодо збільшення суми грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість у загальному розмірі 220193грн.,
від 17.10.2013р. № щодо збільшення
суми грошового зобов'язання по податку
на додану вартість у загальному
розмірі 212582грн., № щодо
збільшення суми грошового зобов'язання
по податку на прибуток у загальному
розмірі 981739грн., № щодо
визначення суми штрафних (фінансових)
санкцій за порушення законодавства про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг у загальному розмірі 4080грн.,
№ щодо визначення суми штрафних
(фінансових) санкцій за порушення норм
з регулювання обігу готівки у
загальному розмірі 65604,49грн., оскільки
Державним підприємством
"Білгород-Дністровський морський
торговельний порт" занижено податок на
прибуток у загальному розмірі 967912грн.,
у т.ч. за ІV квартал 2010р. - у сумі 55305грн.,
за І квартал 2011р. - у сумі 43274грн., за ІІ
квартал 2011р. - у сумі 151088грн., за ІV
квартал 2011р. - у сумі 718245грн., у зв'язку з
чим порушено вимоги п.п.5.7.1 п.5.7 ст.5
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», п.п.138.1.1 п.138.1
ст.138, п.п.138.4, 138.8, 138.2 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1
ст.139, п.85.2 ст.85, п.44.1 ст.44 Податкового
кодексу України; занижено податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість, що підлягає сплаті до бюджету
у загальному розмірі 146794,81грн., у т.ч. за
лютий 2011р. - у сумі 522,45грн., за травень
2011р. - у сумі 14701,07грн., за липень 2011р. - у
сумі 92471,94грн., за серпень 2011р. - у сумі
24489,21грн., за травень 2012р. - у сумі
14610,14грн., що призвело до порушення
вимог п.44.1 ст.44, п.п.198.6, 198.2 ст.198, п.201.1
ст.201 Податкового кодексу України;
донараховано податок з доходів
фізичних осіб у загальній сумі 5722,55грн.,
у зв'язку з порушенням вимог п.п.140.1.7
п.140.1 ст.140, п.п.163.1.1 п.163.1 ст.163, п.п.164.1.2
п.164.1, п.п.164.2.11 п.164.2, п.164.5 ст.164, п.167.1 ст.167
Податкового кодексу України; абз. «б»
п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України
та п.2.2, п.п.3.1.13 п.3.1, п.3.2, п.3.3, п.3.6 Наказу
ДПА України №1020 від 24.12.2010 р. «Про
затвердження форми податкового
розрахунку сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, і сум утриманого з них податку
(ф. № 1ДФ) та Порядку заповнення та
подання податковими агентами
Податкового розрахунку сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку»; перевищено встановлений
ліміт залишку готівки в касі на суму
11788,33грн., що призвело до порушення
вимог п.2.3 р.2, п.7.46 р.7, п.2.11 р.2 Положення
про ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого Постановою Правління
Національного банку України від 15.12.2004
р. №637; порушено порядок видачі готівки
під звіт та її використання на суму
42027,83грн., а також Підприємством не
роздруковувалися щоденні фіскальні
звітні чеки «Z-звітів» (кількість 12 шт.),
у зв'язку з чим порушено п.9 ст.3 закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг».

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні у матеріалах
справи письмові докази в сукупності та
системно проаналізувавши приписи
чинного податкового законодавства, суд
встановив наступне.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, у період з 17.05.2013р. по
26.06.2013р. на підставі направлень на
перевірку від 16.05.2013р. №351/2210, №352/2210,
№353/2210, №354/2210, заступником начальника
управління - начальником відділу
планування, організації податкового
контролю та аналітичної роботи
управління податкового контролю
Білгород-Дністровської ОДПІ Одеської
області ДПС Юреско Л.Ф., головними
державними податковими
ревізор-інспекторами відділу
планування, організації податкового
контролю та аналітичної роботи
управління податкового контролю
Білгород-Дністровської ОДПІ Одеської
області ДПС Чорнобай С.Г., Палаткіною
О.Д., головним державними податковими
ревізор-інспекторами відділу
перевірок платників податків
управління податкового контролю
Білгород-Дністровської ОДПІ Одеської
області ДПС Кесарчук А.С., проведено
планову виїзну перевірку Державного
підприємства «Білгород-Дністровський
морський торговельний порт» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.10.2010р. по
31.12.2012р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2010р. по
31.12.2012р.

За наслідками вказаної перевірки
Білгород-Дністровською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів в
Одеській області складено Акт
№33/22-118/01125689 від 04.07.2013р. «Про результати
планової виїзної перевірки Державного
підприємства «Білгород-Дністровський
морський торговельний порт» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.10.2010р. по
31.12.2012р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2010р. по
31.12.2012р.», у висновках якого наголошено,
що Підприємством занижено податок на
прибуток у загальному розмірі 967912грн.,
у т.ч. за ІV квартал 2010р. - у сумі 55305грн.,
за І квартал 2011р. - у сумі 43274грн., за ІІ
квартал 2011р. - у сумі 151088грн., за ІV
квартал 2011р. - у сумі 718245грн., у зв'язку з
чим порушено вимоги п.п.5.7.1 п.5.7 ст.5
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», п.п.138.1.1 п.138.1
ст.138, п.п.138.4, 138.8, 138.2 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1
ст.139, п.85.2 ст.85, п.44.1 ст.44 Податкового
кодексу України; занижено податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість, що підлягає сплаті до бюджету
у загальному розмірі 146794,81грн., у т.ч. за
лютий 2011р. - у сумі 522,45грн., за травень
2011р. - у сумі 14701,07грн., за липень 2011р. - у
сумі 92471,94грн., за серпень 2011р. - у сумі
24489,21грн., за травень 2012р. - у сумі
14610,14грн., що призвело до порушення
вимог п.44.1 ст.44, п.п.198.6, 198.2 ст.198, п.201.1
ст.201 Податкового кодексу України;
донараховано податок з доходів
фізичних осіб у загальній сумі 5722,55грн.,
у зв'язку з порушенням вимог п.п.140.1.7
п.140.1 ст.140, п.п.163.1.1 п.163.1 ст.163, п.п.164.1.2
п.164.1, п.п.164.2.11 п.164.2, п.164.5 ст.164, п.167.1 ст.167
Податкового кодексу України; абз. «б»
п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України
та п.2.2, п.п.3.1.13 п.3.1, п.3.2, п.3.3, п.3.6 Наказу
ДПА України №1020 від 24.12.2010 р. «Про
затвердження форми податкового
розрахунку сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, і сум утриманого з них податку
(ф. № 1ДФ) та Порядку заповнення та
подання податковими агентами
Податкового розрахунку сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку»; перевищено встановлений
ліміт залишку готівки в касі на суму
11788,33грн., що призвело до порушення
вимог п.2.3 р.2, п.7.46 р.7, п.2.11 р.2 Положення
про ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого Постановою Правління
Національного банку України від 15.12.2004
р. №637; порушено порядок видачі готівки
під звіт та її використання на суму
42027,83грн., а також Підприємством не
роздруковувалися щоденні фіскальні
звітні чеки «Z-звітів» (кількість 12 шт.),
у зв'язку з чим порушено п.9 ст.3 закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг».

На підставі складеного Акта перевірки
№33/22-118/01125689 від 04.07.2013р.
Білгород-Дністровською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів в
Одеській області, серед іншого,
винесено податкові
повідомлення-рішення від 22.07.2013р.
№ щодо збільшення суми грошового
зобов'язання по податку на доходи
найманих працівників у загальному
розмірі 7663,18грн., № щодо
збільшення суми грошового зобов'язання
по податку на прибуток у загальному
розмірі 1003375грн., з яких 967912грн. -
основний платіж, 35463грн. - штрафні
(фінансові) санкції, № щодо
збільшення суми грошового зобов'язання
по податку на додану вартість у
загальному розмірі 220193грн., з яких
146795грн. - основний платіж, 73398грн. -
штрафні (фінансові) санкції.

Не погодившись з означеними
податковими повідомленнями-рішеннями
від 22.07.2013р. №, №, №,
№, №, та №, Державне
підприємство «Білгород-Дністровський
морський торговельний порт»
звернулось до Головного управління
Міндоходів в Одеській області з
первинною скаргою (вихід.№1600 від
01.08.2013р.) про їх скасування, за
результатами розгляду якої Головним
управлінням Міндоходів в Одеській
області прийнято рішення про
результати розгляду первинної скарги
№898/10/15-32-10-02-07 від 27.09.2013р., яким, з
урахуванням Листа від 30.09.2013р.
№1004/10/15-32-10-02-07, залишено без змін
податкові повідомлення-рішення від
22.07.2013р. №, №, та №, а
первинну скаргу директора ДП
«Білгород-Дністровський морський
торговельний порт» Сєчкіна С.А. в
означеній частині без задоволення, а
також скасовано податкові
повідомлення-рішення
Білгород-Дністровської ОДПІ ГУ
Міндоходів в Одеській області від
22.07.2013р. № в частині застосування
штрафних (фінансових) санкцій з податку
на прибуток у загальному розмірі
21636грн., № в частині застосування
штрафних (фінансових) санкцій з податку
на додану вартість у загальному
розмірі 7611грн., №, а первинну
директора ДП «Білгород-Дністровський
морський торговельний порт» Сєчкіна
С.А. в означеній частині задоволено, в
решті зазначені податкові
повідомлення-рішення залишено без
змін, а скаргу директора ДП
«Білгород-Дністровський морський
торговельний порт» Сєчкіна С.А. - без
задоволення. Також, означеним рішенням,
на підставі абз.1,5 ст.1 Указу Президента
України «Про застосування штрафних
санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки», визначено
суму штрафних (фінансових) санкцій у
загальному розмірі 65604,49грн., та на
підставі п.4 ст.17 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», визначено суму штрафних
(фінансових) санкцій у розмірі 4080грн., у
зв'язку з чим зобов'язано
Білгород-Дністровську ОДПІ ГУ
Міндоходів в Одеській області прийняти
податкові повідомлення-рішення форми
«С».

У зв'язку з чим, Білгород-Дністровською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів в Одеській області 17.10.2013р.
винесено податкові
повідомлення-рішення № щодо
збільшення суми грошового зобов'язання
по податку на додану вартість у
загальному розмірі 212582грн., з яких
146795грн. - основний платіж, 65787грн. -
штрафні (фінансові) санкції, №
щодо збільшення суми грошового
зобов'язання по податку на прибуток у
загальному розмірі 981739грн., з яких
967912грн. - основний платіж, 13827грн. -
штрафні (фінансові) санкції, №
щодо визначення суми штрафних
(фінансових) санкцій за порушення
законодавства про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг у загальному
розмірі 4080грн., № щодо визначення
суми штрафних (фінансових) санкцій за
порушення норм з регулювання обігу
готівки у загальному розмірі 65604,49грн.

Не погодившись з означеними рішеннями
податкового органу, ДП
«Білгород-Дністровський морський
торговельний порт» звернулось до
Міністерства доходів і зборів України
з повторною скаргою (вихід.№2073 від
10.10.2013р.) про їх скасування, за
результатами розгляду якої
Міністерством доходів і зборів України
прийнято рішення про результати
розгляду повторної скарги
№16960/6/99-99-10-03-15 від 06.12.2013р., яким
залишено без змін податкові
повідомлення-рішення
Білгород-Дністровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Одеській області від 22.07.2013р. №,
від 17.10.2013р. №, №, №,
№ та рішення ГУ Міндоходів в
Одеській області від 30.09.2013р.
№1004/10/15-32-10-02-07, а повторну скаргу ДП
«Білгород-Дністровський морський
торговельний порт» - без задоволення.

Не погодившись із означеними
податковими повідомленнями-рішеннями
від 22.07.2013р. №, №, №, від
17.10.2013р. №, №, №,
№, позивач - ДП
«Білгород-Дністровський морський
торговельний порт» звернулось до
Одеського окружного адміністративного
суду з позовною заявою щодо їх
скасування.

Так, ретельно з'ясувавши фактичні
обставини справи та дослідивши надані
сторонами письмові докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги ДП
«Білгород-Дністровський морський
торговельний порт» щодо скасування
податкових повідомлень-рішень
Білгород-Дністровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Одеській області від 22.07.2013р. №
щодо збільшення суми грошового
зобов'язання по податку на доходи
найманих працівників у загальному
розмірі 7663,18грн., № щодо
збільшення суми грошового зобов'язання
по податку на прибуток у загальному
розмірі 1003375грн., № щодо
збільшення суми грошового зобов'язання
по податку на додану вартість у
загальному розмірі 220193грн., від 17.10.2013р.
№ щодо збільшення суми грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість у загальному розмірі 212582грн.,
№ щодо збільшення суми грошового
зобов'язання по податку на прибуток у
загальному розмірі 981739грн., №
щодо визначення суми штрафних
(фінансових) санкцій за порушення
законодавства про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг у загальному
розмірі 4080грн., № щодо визначення
суми штрафних (фінансових) санкцій за
порушення норм з регулювання обігу
готівки у загальному розмірі 65604,49грн.,
підлягають частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії),
безсторонньо (неупереджено),
добросовісно, розсудливо, з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації, пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія), з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення, своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Зокрема, як встановлено судом та
зазначено в Акті
Білгород-Дністровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Одеській області №33/22-118/01125689 від
04.07.2013р. «Про результати планової
виїзної перевірки Державного
підприємства «Білгород-Дністровський
морський торговельний порт» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.10.2010р. по
31.12.2012р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2010р. по
31.12.2012р.», за рахунок Підприємства у 2012р.
було відшкодовано витрати під звіт
(канцтовари, промтовари, кондиціонери
та інше), які не підтвердженні
первинними документами -
розрахунковими документами, що
засвідчують вартість витрат, у зв'язку
з чим ДП «Білгород-Дністровський
морський торговельний порт» занижено
податок з доходів фізичних осіб на
загальну суму 5722,55грн., що призвело до
порушення вимог п.п.140.1.7 п.140.1 ст.140,
п.п.163.1.1 п.163.1 ст.163, п.п.164.1.2 п.164.1, п.п.164.2.11
п.164.2, п.164.5 ст.164, п.167.1 ст.167 Податкового
кодексу України.

Також, перевіркою щодо дотримання
установленого порядку видачі готівки
під звіт та використання, встановлено,
що в порушення вимог п.2.11 р.2 Положення
про ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого Постановою Правління
Національного банку України від 15
грудня 2004р. №637, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 13 січня
2005р. за №40/10320, до бухгалтерії ДП
«Білгород-Дністровський морський
торговельний порт» подано авансові
звіти на загальну суму 42027,83грн., без
подання підтверджуючих платіжних
документів.

Так, судом з'ясовано, що гр.ОСОБА_11 та
ОСОБА_12 отримували від ДП
«Білгород-Дністровський морський
торговельний порт» грошові кошти на
закупівлю канцтоварів, батарейок,
промтоварів, кондиціонерів, миючих
засобів, запчастин, про що свідчать
наявні у матеріалах справи належним
чином засвідчені копії розписок про
отримання грошових коштів, прибуткових
накладних, звітів про використання
коштів, виданих на відрядження або під
звіт, та товарних чеків.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» від 6 липня 1995року №265/95-ВР (зі
змінами та доповненнями) розрахунковий
документ - документ встановленої форми
та змісту (касовий чек, товарний чек,
розрахункова квитанція, проїзний
документ тощо), що підтверджує факт
продажу (повернення) товарів, надання
послуг, отримання (повернення) коштів,
купівлі-продажу іноземної валюти,
надрукований у випадках, передбачених
цим Законом, і зареєстрованим у
встановленому порядку реєстратором
розрахункових операцій або заповнений
вручну.

Згідно з п.1.2 Положення про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні, затвердженого постановою
Правління Національного банку України
від 15 грудня 2004р. №637, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 13 січня
2005р. за №40/10320 (зі змінами та
доповненнями) готівкові розрахунки -
платежі готівкою підприємств
(підприємців) та фізичних осіб за
реалізовану продукцію (товари,
виконані роботи, надані послуги), а
також за операціями, які безпосередньо
не пов'язані з реалізацією продукції
(товарів, робіт, послуг) та іншого майна;
розрахунковий документ - документ
встановлених форми та змісту (касовий
чек, товарний чек, розрахункова
квитанція, проїзний документ тощо), що
підтверджує факт продажу (повернення)
товарів, надання послуг, отримання
(повернення) коштів, купівлі-продажу
іноземної валюти, надрукований у
випадках, передбачених Законом України
"Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", і зареєстрований у
встановленому порядку реєстратором
розрахункових операцій або заповнений
вручну.

Відповідно до п.15 ст.3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
надавати покупцю товарів (послуг) за
його вимогою чек, накладну або інший
письмовий документ, що засвідчує
передання права власності на них від
продавця до покупця з метою виконання
вимог Закону України "Про захист прав
споживачів". Порушення цього правила
тягне за собою відповідальність,
передбачену зазначеним законом, але не
може бути підставою для застосування
до порушника адміністративних чи
фінансових санкцій, передбачених
законодавством з питань оподаткування.

Таким чином, з урахуванням
вищевикладеного, судом з'ясовано, що
оформлення розрахункових операцій з
використанням, зокрема, товарних чеків
у випадках, передбачених Законом
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», є повністю
правомірним.

До того ж, відповідно до Листа
Державної податкової адміністрації
України від 27.04.2011р. №7966/6/23-7015/515 «Про
штрафні санкції у випадку пред'явлення
підзвітною особою товарного чека» якщо
форма та зміст фіскального чека,
розрахункової квитанції та інших
розрахункових документів, надання
покупцю яких є обов'язковим, визначена
підпунктом 3.2 пункту 3 наказу Державної
податкової адміністрації України від
01.12.2000 р. №614 "Про затвердження
нормативно-правових актів до Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", то форма та зміст товарного
чека на теперішній час законодавчо не
визначена, у зв'язку з чим суб'єкти
господарювання можуть видавати
товарні чеки довільної форми.

Таким чином, судом відхиляються, та не
приймаються до уваги посилання
відповідача - Білгород-Дністровської
ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області
на те, що ДП «Білгород-Дністровський
морський торговельний порт»
відшкодовано витрати на закупівлю
канцтоварів, промтоварів,
кондиціонерів та іншого, без наявності
відповідних розрахункових документів,
що засвідчують вартість понесених
витрат, оскільки як встановлено судом
та вбачається з наявних у матеріалах
справи документів вищеозначені
витрати підтверджено Підприємством
товарними чеками, які у розумінні
вищеозначених положень чинного
законодавства є розрахунковими
документами.

Також, як встановлено судом та
зазначено в Акті перевірки №33/22-118/01125689
від 04.07.2013р., згідно касової книги,
банківських квитанцій встановлено
переліміт готівки в касі, а саме:
головним бухгалтером підприємства
Бовраш О.В. згідно банківської
квитанції №25-152112/1 від 02.07.2012р.
готівковими коштами сплачено 27700грн. за
обґрунтування ширини причалу в порту, у
зв'язку з чим переліміт складає 5058,55грн.
(658,55грн. (сума готівки в касі на кінець
дня 02.07.2012р.) + 27700грн. (сплачено в банк) -
10000грн. (максимальна сума розрахунку в
готівковій формі) - 13300грн. (ліміт каси);
головним бухгалтером підприємства
Бовраш О.В. згідно банківської
квитанції №24-15211Р/1 від 25.06.2012р.
готівковими коштами сплачено 30000грн. за
ж/з послуги, у зв'язку з чим переліміт
складає 6729,78грн. (29,78грн. (сума готівки в
касі на кінець дня 25.06.2012р.) + 30000грн.
(сплачено в банк) - 10000грн. (максимальна
сума розрахунку в готівковій формі) -
13300грн. (ліміт каси).

Отже, з урахуванням вищевикладеного,
суд дійшов висновку, що загальна сума
перевищення встановленого ліміту каси
ДП «Білгород-Дністровський морський
торговельний порт» складає 11788,33грн.

До того ж, судом з'ясовано, що
податковим органом під час проведення
перевірки Підприємства позивача
встановлено перевищення установленої
граничної суми готівкових розрахунків
одного підприємства з іншим
підприємством (підприємцем) протягом
одного дня на загальну суму 11788,33грн., у
зв'язку з чим порушено вимоги п.2.3 р.2
Положення про ведення касових операцій
у національній валюті в Україні,
затвердженого Постановою Правління
Національного банку України від 15
грудня 2004р. №637, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 13 січня
2005р. за №40/10320.

Зокрема, судом встановлено, що між ДП
«Білгород-Дністровський морський
торговельний порт» (Довіритель) та
Бовраш Ольгою Володимирівною
(Повірений) були укладені Договори
доручення від 02.07.2012р. №182-2-ХД, від
14.06.2012р. №170-1-ХД, від 21.06.2012р. №178-1-ХД, від
18.06.2012р. №175-1-ХД, відповідно до умов яких
Довірений доручає, а Повірений за
винагороду в розмірі 1 (одного)
неподаткового мінімуму зобов'язується
від імені і за рахунок Довірителя
здійснити юридичні операції щодо:
часткової сплати вартості робіт в
розмірі 27700грн., відповідно до договору
№4-59/29-1-ХД на створення проектної
документації від 15.02.2012р., та комісію
банку за розрахунково-касове
обслуговування; часткової сплати
страхового платежу, відповідно до п.6.2
генерального договору страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №39/3919013/1607/12/169-ХД від 14.06.2012р. у
розмірі 11000грн., та комісію банку за
розрахунково-касове обслуговування;
часткової сплати вартості наданих
залізничних послуг в розмірі 60000грн.,
відповідно до договору №1/13 від 29.09.2008р.,
та комісію банку за
розрахунково-касове обслуговування;
часткової сплати вартості продукції,
відповідно до Договору поставки №171-ХД
від 14.06.2012р., в розмірі 16000грн., та
комісію банку за розрахунково-касове
обслуговування. Відповідно до п.п.1.2
Договорів доручення від 02.07.2012р.
№182-2-ХД, від 14.06.2012р. №170-1-ХД, від 21.06.2012р.
№178-1-ХД, від 18.06.2012р. №175-1-ХД, дія,
визначена у п.1.1 означених договорів,
вчиняється Повіреним за власні кошти,
які повертаються Довірителем протягом
одного банківського дня після повного
виконання Повіреним юридичних дій,
вказаних у п.1.1 даних Договорів.

Порядок ведення касових операцій у
національній валюті України
підприємствами, визначено Положенням
про ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого Постановою Правління
Національного банку України від 15
грудня 2004р. №637, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 13 січня
2005р. за №40/10320 (в редакції чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин), відповідно до п.2.3 р.2
якого гранична сума готівкового
розрахунку одного підприємства
(підприємця) з іншим підприємством
(підприємцем) протягом одного дня за
одним або кількома платіжними
документами встановлюється
відповідною постановою Правління
Національного банку України. Платежі
понад зазначену граничну суму
проводяться виключно в безготівковій
формі. Кількість підприємств
(підприємців), з якими здійснюються
розрахунки, протягом дня не
обмежується.

У разі здійснення підприємствами
готівкових розрахунків з іншими
підприємствами (підприємцями) понад
установлену граничну суму кошти в
розмірі перевищення встановленої суми
розрахунково додаються до фактичних
залишків готівки в касі на кінець дня
платника готівки одноразово в день
здійснення цієї операції, з подальшим
порівнянням одержаної розрахункової
суми із затвердженим лімітом каси.

Постановою Правління Національного
банку України від 9 лютого 2005 року №32,
зареєстрованою в Міністерстві юстиції
України 18 квітня 2005р. за №410/10690 (чинною
на момент виникнення спірних
правовідносин) встановлено граничну
суму готівкового розрахунку одного
підприємства (підприємця) з іншим
підприємством (підприємцем) протягом
одного дня за одним або кількома
платіжними документами відповідно до
пункту 2.3 Положення про ведення касових
операцій у національній валюті в
Україні, затвердженого постановою
Правління Національного банку України
від 15.12.2004р. №637 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 13.01.2005р.
за №40/10320, у розмірі 10000грн.

Відповідно до п.2.8 гл. 2 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого Постановою
Національного банку від 15.12.2004року №637,
підприємства можуть тримати в
позаробочий час у своїх касах
готівкову виручку (готівку) в межах, що
не перевищують установлений ліміт
каси. Готівкова виручка (готівка), що
перевищує встановлений ліміт каси,
обов'язково здається до банків для її
зарахування на банківські рахунки.
Відокремлені підрозділи підприємств -
юридичних осіб можуть здавати
готівкову виручку (готівку)
безпосередньо до кас таких юридичних
осіб або до будь-якого банку для її
переказу і зарахування на банківські
рахунки зазначених юридичних осіб. За
відсутності банків готівкова виручка
(готівка) для переказу на банківські
рахунки підприємства може здаватися до
операторів поштового зв'язку та
небанківських фінансових установ, які
мають ліцензію Державної комісії з
регулювання ринків фінансових послуг
України на здійснення переказу коштів.

Пунктом 3.5 глави 3 означеного Положення
передбачено, що у разі видачі окремим
фізичним особам готівки (у тому числі
працівникам підприємства) за
видатковим касовим ордером або
видатковою відомістю касир вимагає
пред'явити паспорт чи документ, що його
замінює, записує його найменування і
номер, ким і коли він виданий. Фізична
особа розписується у видатковому
касовому ордері або видатковій
відомості про одержання готівки із
зазначенням одержаної суми (гривень -
словами, копійок - цифрами),
використовуючи чорнильну або кулькову
ручку з чорнилом темного кольору. Якщо
видаткова відомість складена на видачу
готівки кільком особам, то одержувачі
також пред'являють паспорти чи
документи, що їх замінюють, і
розписуються у відповідній графі
документа. Для виведення залишку
готівки в касі не приймаються
видаткові касові ордери або видаткові
відомості, в яких видача готівки з каси
не підтверджена підписом одержувача.

Судом встановлено, що позивачем - ДП
«Білгород-Дністровський морський
торговельний порт» головному
бухгалтеру Підприємства позивача
Бовряш О.В. неодноразово видавалась
готівка з каси підприємства, про що
свідчать наявні у матеріалах справи
видаткові касові ордери №364 від 02.07.2012р.
на загальну суму 27977грн., №311 від 14.06.2012р.
на загальну суму 11110грн., №337 від 22.06.2012р.
на загальну суму 10100грн., №324 від 18.06.2012р.
на загальну суму 16160грн.

При цьому, судом з'ясовано, що означена
готівка видавалася ДП
«Білгород-Дністровський морський
торговельний порт» головному
бухгалтеру Підприємства позивача
Бовряш О.В. з метою часткової сплати
вартості робіт в розмірі 27700грн.,
відповідно до договору №4-59/29-1-ХД на
створення проектної документації від
15.02.2012р., та комісію банку за
розрахунково-касове обслуговування;
часткової сплати страхового платежу,
відповідно до п.6.2 генерального
договору страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №39/3919013/1607/12/169-ХД від 14.06.2012р. у
розмірі 11000грн., та комісію банку за
розрахунково-касове обслуговування;
часткової сплати вартості наданих
залізничних послуг в розмірі 60000грн.,
відповідно до договору №1/13 від 29.09.2008р.,
та комісію банку за
розрахунково-касове обслуговування;
часткової сплати вартості продукції,
відповідно до Договору поставки №171-ХД
від 14.06.2012р., в розмірі 16000грн., та
комісію банку за розрахунково-касове
обслуговування, у зв'язку з належним
виконанням умов Договорів укладених
між ДП «Білгород-Дністровський
морський торговельний порт» та його
контрагентами.

Таким чином, з урахуванням
вищевикладеного, судом встановлено, що
ДП «Білгород-Дністровський морський
торговельний порт» здійснювало
розрахункові операції з одним
підприємством понад 10000грн., що
відповідно призвело до порушення вимог
пункту 2.3 Положення про ведення касових
операцій у національній валюті в
Україні, затвердженого Постановою
Правління Національного банку України
від 15.12.2004р. №637.

Відповідно до ст.1 Указу Президента
України «Про застосування штрафних
санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки» у разі
порушення юридичними особами всіх форм
власності, фізичними особами -
громадянами України, іноземними
громадянами та особами без
громадянства, які є суб'єктами
підприємницької діяльності, а також
постійними представництвами
нерезидентів, через які повністю або
частково здійснюється підприємницька
діяльність, норм з регулювання обігу
готівки у національній валюті, що
встановлюються Національним банком
України, до них застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафу за
перевищення встановлених лімітів
залишку готівки в касах - у двократному
розмірі сум виявленої понадлімітної
готівки за кожний день.

Також, як встановлено судом та
зазначено в Акті
Білгород-Дністровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Одеській області №33/22-118/01125689 від
04.07.2013р. ДП «Білгород-Дністровський
морський торговельний порт» не
роздруковувало щоденні фіскальні
звітні чеки «z»-звіти на РРО з
фіскальним № за 04.10.2010р., №
за 06.10.2010р., 22.10.2010р., 25.10.2010р., 01.11.2010р.,
09.11.2010р., 11.11.2010р., 09.12.2010р., 22.12.2010р.,
02.01.2011р., 12.01.2011., 30.01.2011р. (загальна
кількість 12 шт.), у зв'язку з чим
порушено вимоги п.9 ст.3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

При цьому, ані до матеріалів
адміністративного позову, ані під час
судового розгляду справи по суті,
позивачем - ДП «Білгород-Дністровський
морський торговельний порт» до суду не
надано жодних доказів на підтвердження
дотримання вимог п.9 ст.3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», та роздрукування означених
щоденних фіскальних звітних чеків
«z»-звіти на РРО.

Розрахунки за готівку підприємств
сфери торгівлі громадського
харчування та послуг здійснюється із
застосуванням розрахункового
документа - документа встановленої
форми та змісту (касовий чек, товарний
чек, розрахункова квитанція, проїзний
документ тощо), що підтверджує факт
продажу (повернення) товарів, надання
послуг, отримання (повернення) коштів,
згідно із Законом України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», відповідно до п.9 ст.3 якого
суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
щоденно друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням
автоматів з продажу товарів (послуг)
фіскальні звітні чеки і забезпечувати
їх зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій.

Згідно з п.4 ст.17 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» за порушення вимог цього
Закону до суб'єктів господарювання, які
здійснюють розрахункові операції за
товари (послуги), за рішенням
відповідних органів доходів і зборів
застосовуються фінансові санкції у
розмірі двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян - у разі
невиконання щоденного друку
фіскального звітного чеку або його
незберігання;

Отже, з урахуванням наведеного, суд
дійшов висновку щодо правомірності
застосування податковим органом до ДП
«Білгород-Дністровський морський
торговельний порт» штрафних санкцій у
розмірі 4080грн. (12х340) за не
роздрукування 12 щоденних фіскальних
звітних чеків.

Також, як з'ясовано судом та зазначено в
Акті перевірки №33/22-118/01125689 від 04.07.2013р.,
перевіркою повноти визначення
податкового кредиту у період з 01.01.2011р.
по 30.09.2012р. встановлено його завищення
на загальну суму 146794,81грн., у тому числі
по періодах: лютий 2011р. - у сумі 522,45грн.,
травень 2011р. - у сумі 14701,07грн., липень
2011р. - у сумі 92471,94грн., серпень 2011р. - у
сумі 24489,21грн., травень 2012р. - у сумі
14610,14грн., у зв'язку з чим ДП
«Білгород-Дністровський морський
торговельний порт» порушено вимоги
п.44.1 ст.44, п.п.198.6, 198.2 ст.198, п.201.1 ст.201
Податкового кодексу України.

Зокрема, судом встановлено, що 26.05.2011р.
та 24.06.2011р. між ДП
«Білгород-Дністровський морський
торговельний порт» (Замовник) та ПП
«ОБЕРОН РО» (Постачальник) були
укладені Договори поставки №185-ХД та
№232-ХД відповідно, згідно з п.п.1.1-1.4 яких
Постачальник зобов'язується поставити
у власність Замовнику продукцію (за ДК
016-97 по коду: 25.11.2 «Шини пневматичні
зношені», за ДК 016-97 по коду: 29.21.1 «Печі
та пальники пічні») визначених у п.1.2
даних Договорів, а Замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
продукцію. Найменування, одиниці
виміру та загальна кількість
продукції, що підлягає поставці за
Договорами, її часткове співвідношення
(асортимент, номенклатура),
визначаються специфікаціями, що є
невід'ємними частинами Договорів.
Якість продукції, що поставляється за
Договорами, повинна відповідати
державним стандартам. Умови даних
Договорів викладені Сторонами у
відповідності до вимог Міжнародних
правил щодо тлумачення термінів
"Інкотермс" (в редакції 2000року), які
застосовуються із урахуванням
особливостей, пов'язаних із
внутрішньодержавним характером
Договорів, а також тих особливостей, що
випливають із даних Договорів.

11.07.2011р. між ДП «Білгород-Дністровський
морський торговельний порт» (Замовник)
та ПП «ОБЕРОН РО» (Учасник) були
укладені Договори поставки №253-ХД,
відповідно до п.п.1.1, 1.2 якого Учасник
зобов'язується у 2011році поставити у
власність Замовнику товар, зазначений
в п.п.1.2. даного Договору, а Замовник -
прийняти і оплатити товар.
Найменування товару: Контактор ЕS250/3,
Контактор ЕS160/3, Контактор ЕS100/3,
Контактор К-1D4, 100А, 220V, Контактор К-1D3, 63А,
220V, Контакт рухомий ЕS250, Контакт
нерухомий ЕS250, Контакт рухомий ЕS160,
Контакт нерухомий ЕS160, Контакт рухомий
ЕS100, Контакт нерухомий ЕS100, Контакт
рухомий S-1Dх41 (К-1D4), Контакт нерухомий
S-1Dх41 (К-1D4), Реле нульової швидкості
ВDW1-18n, Реле нульової швидкості ВDW2-150n,
Ізолятор трубчастий слюдяний 600x16,6x12,5,
Перемикач кулачковий
(робота-випробування) 4G63-56U, Штовхан
гальмівний ЕВ 250/60, Штовхан гальмівний
ЕВ 125/60, Автомат МК401-400А, Вимикач
навантаження FLTU 630, Реле контролю за
гальмом KGUE, Штовхан гальмівний ЕВ 50/50.

Згідно зі ст.11 Цивільного Кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст.202 Цивільного Кодексу
України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Статтею 203 Цивільного Кодексу України
встановлено, що зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства. Особа,
яка вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст.638 Цивільного Кодексу
України договір вважається укладеним,
якщо сторони в належній формі досягли
згоди з усіх істотних умов договору.
Згідно зі ст.181 ГК України
господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Правочин, який
вчиняє юридична особа, підписується
особами, уповноваженими на це її
установчими документами, довіреністю,
законом або іншими актами цивільного
законодавства, та скріплюється
печаткою.

Так, судом з'ясовано та підтверджується
наявними у матеріалах справи
документами, що ДП
«Білгород-Дністровський морський
торговельний порт» та ПП «ОБЕРОН РО»
повністю дотримано законодавчо
визначені вимоги, та досягнуто згоди з
усіх істотних умов вищеокреслених
укладених між господарюючими
суб'єктами договорів.

Юридичним фактом, який породжує право
платника на податкову вигоду (зокрема,
у вигляді права на зменшення об'єкта
оподаткування ПДВ на суму податкового
кредиту), є реальність господарської
операції. За відсутності факту
придбання товарів відповідні суми не
можуть включатися до складу
податкового кредиту. Підтвердженням
реального здійснення господарської
операції є первинні документи, які
свідчать про фактичне надання послуг,
здійснення поставки товарів та їх
отримання іншою стороною, а також
документи, котрі підтверджують
використання вказаних товарів у
власній господарській діяльності.

Так, судом з'ясовано, що позивачем - ДП
«Білгород-Дністровський морський
торговельний порт» до складу
податкового кредиту було включено суми
ПДВ у загальному розмірі 131662,22грн., з
яких за травень 2011р. - у сумі 14701,07грн., за
липень 2011р. - у сумі 92471,94грн., за серпень
2011р. - у сумі 24489,21грн.

Відповідно до пп.14.1.181. Податкового
кодексу України від 02 грудня 2010року
№2755-VІ податковий кредит - сума, на яку
платник податку на додану вартість має
право зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу;

Пунктом 198.1. статті 198 вказаного Кодексу
встановлено, що право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2. статті 198 Податкового
кодексу України визначено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше; дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Зокрема, у даному випадку датою
виникнення у позивача права на
віднесення відповідних сум ПДВ до
складу податкового кредиту, є, зокрема,
дата отримання виписаних ПП «ОБЕРОН
РО» позивачу податкових накладних.

Відповідно до п.198.6. ст.198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, виходячи із системного
аналізу вищенаведених законодавчих
приписів, судом встановлено, що право
на віднесення сум ПДВ, сплачених при
придбанні товару, до податкового
кредиту у суб'єкта господарювання
виникає у разі дотримання ним
наступних умов: 1) фактичності
придбання такого товару, тобто,
реальності відповідної господарської
операції; 2) наявності податкових
накладних, складених особою,
зареєстрованою платником податку, чи
митних декларацій на підтвердження
придбання такого товару та сплати
відповідної суми ПДВ; 3) подальшого
використання придбаного товару в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності
підприємства.

Отже, беручи до уваги те, що податкові
накладні дають можливість
ідентифікувати платника податку на
додану вартість, особу, котрою їх
складено, містять, зокрема, відомості
про придбані товари (роботи, послуги),
їх вартість, а також враховуючи, що
правильність виписування податкової
накладної покладено не на покупця, а на
продавця товарів, суд дійшов висновку,
що податкові накладні також є доказом
здійснення господарських операцій та
на їх підставі платником податку
правомірно віднесено суми ПДВ до
складу податкового кредиту.

Подання платником до контролюючого
органу усіх належним чином оформлених
первинних документів, передбачених
податковим законодавством, з метою
отримання податкової вигоди є
підставою для її отримання, якщо
податковий орган не доведе належними
та допустимими доказами неправдивість,
недостовірність або суперечливість
відомостей, що містяться у таких
документах.

При цьому, доводи податкового органу
щодо отримання платником
необґрунтованої податкової вигоди,
мають ґрунтуватись на сукупності
доказів, що безумовно та беззаперечно
підтверджують існування обставин,
котрі виключають право платника на
віднесення відповідних сум ПДВ до
складу податкового кредиту.

Натомість, судом встановлено, що
відповідачем - Білгород-Дністровською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів в Одеській області, у даному
випадку, не доведено належними
доказами існування таких обставин.

Згідно з п.п.3-6, 5.2 «Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства»,
затвердженого наказом ДПА України від
22.12.2010р. №984, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 12 січня
2011р. за №34/18772, результати
документальних перевірок оформлюються
у формі акта або довідки. У разі
встановлення під час перевірки
порушень складається акт, а у разі
відсутності порушень - довідка. Акт -
службовий документ, який підтверджує
факт проведення документальної
перевірки фінансово-господарської
діяльності платника податків і є
носієм доказової інформації про
виявлені порушення вимог податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби. Акт документальної
перевірки повинен містити
систематизований виклад виявлених під
час перевірки фактів порушень норм
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби. За результатами
документальної перевірки в акті
викладаються всі суттєві обставини
фінансово-господарської діяльності
платника податків, які мають
відношення до фактів виявлених
порушень податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби. Факти
виявлених порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, викладаються в акті
документальної перевірки чітко,
об'єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів. У разі встановлення перевіркою
порушень податкового законодавства за
кожним відображеним в акті фактом
порушення необхідно, зокрема, чітко
викласти зміст порушення з посиланням
на конкретні пункти і статті
законодавчих актів, що порушені
платником податків, зазначити період
(місяць, квартал, рік)
фінансово-господарської діяльності
платника податків та господарську
операцію, в результаті якої здійснено
це порушення, при цьому додати до акта
письмові пояснення посадових осіб
платника податків або його законних
представників щодо встановлених
порушень.

При цьому, судом відхиляються та не
приймаються до уваги посилання
податкового органу, зокрема, на
встановлені податковим органом
порушення, котрі викладені у Акті
Долинської МДПІ Новгородського
відділення Кіровоградської області
ДПС від 11.01.2013р. №1/2210/35490928 «Про
результати документальної
позапланової невиїзної перевірки ПП
«Оберон РО» по взаємовідносинам із
платником податків ТОВ «Союз-електро»
та контрагентами-покупцями за
травень-вересень 2011р.», у якому
встановлено відсутність реальної
можливості поставок товарів (робіт,
послуг) ПП «Оберон РО» від
контрагента-постачальника ТОВ
«Союх-електро», а саме відсутність
майна, трудових ресурсів,
виробничо-складських приміщень,
технічного персоналу, основних фондів,
виробничих активів, складських
приміщень, засобів для транспортування
та іншого майна, які економічно
необхідні для здійснення
господарських операцій у зазначених
обсягах, що свідчить про відсутність
необхідних умов для реального настання
результатів відповідної господарської
діяльності, з огляду на те, що означена
перевірка проводилась у приміщенні
податкового органу, без реального
дослідження та встановлення у ПП
«Оберон РО» наявності майна та інших
матеріальних та трудових ресурсів,
економічно необхідних для здійснення
операцій, з постачання товарів,
передбачених Договорами поставки від
26.05.2011р. №185-ХД, від 24.06.2011р. №232-ХД, та від
11.07.2011р. №253-ХД, наявності необхідних
умов для досягнення результатів
економічної діяльності, та відповідно
без посилання на певні недоліки
конкретних договорів, первинних
документів, тощо.

Між тим, суд вважає за доцільне
наголосити, що по-перше, відповідно до
ст.61 Конституції України, юридична
відповідальність особи має
індивідуальний характер, тому позивач
не може нести відповідальності за
можливі протиправні дії інших
юридичних осіб, по-друге, порушення
контрагентами позивача вимог
законодавства про порядок здійснення
господарської діяльності не може бути
підставою для висновку про
безтоварність відповідних
господарських операцій, по-третє, факти
вчинення злочину, в тому числі у
вигляді фіктивного підприємництва,
ухилення від сплати податків та
підробка документів, можуть
встановлюватись виключно відповідним
рішенням суду, поняття «добросовісний
платник», яке вживається у сфері
податкових правовідносин, не
передбачає виникнення у платника
додаткового обов'язку з контролю за
дотриманням його постачальниками
правил оподаткування, а сам платник не
наділений повноваженнями податкового
контролю для виконання функцій,
покладених на податкові органи, а тому
не може володіти інформацією відносно
виконання контрагентами податкових
зобов'язань; самі по собі акти не є
беззаперечним, належним та допустимим
доказом даних фактів, водночас інших
доказів, всупереч вимог ч.2 ст.71 КАС
України, суб'єктом владних повноважень,
суду не надано.

До того ж, відповідно до вимог ч.4 ст.70
Кодексу адміністративного судочинства
України, обставини, які за законом
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Предметом доказування в межах розгляду
даної категорії спорів є реальність
господарських операцій, що є підставою
для виникнення права на податковий
кредит та/або бюджетне відшкодування;
добросовісність дій платника податку,
яка полягає у відповідності вчинених
ним дій, а також реальність усіх даних,
наведених у документах, що надають
право на податковий кредит та/або
бюджетне відшкодування.

Натомість, акт перевірки контрагента
чи акт про неможливість проведення
зустрічної звірки тощо, не має
преюдиціального значення при розгляді
справи судом, та не є документом, що
достовірно та безумовно підтверджує
обставини фактичної дійсності.

Крім того, податковим органом не надано
до суду належних доказів, які б
підтверджували відомості, викладені у
вищеозначеному Акті перевірки,
складеному за результатами перевірки
ПП «Оберон РО». Більше того, сам по собі
акт перевірки є лише документом, що
фіксує обставини, встановлені під час
проведення перевірки, та не містить у
собі доказової бази щодо виявлених у
ході перевірки обставин, які повинні
підтверджуватись первинними
документами. Чинним законодавством
України не визначено норми необхідних
умов для здійснення того чи іншого виду
господарської діяльності, у зв'язку з
чим висновок щодо відсутності таких
умов має оціночний характер, що
базується суто на припущенні.

Судом також встановлено, та зазначено у
Акті Білгород-Дністровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Одеській області №33/22-118/01125689 від
04.07.2013р. «Про результати планової
виїзної перевірки Державного
підприємства «Білгород-Дністровський
морський торговельний порт» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.10.2010р. по
31.12.2012р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2010р. по
31.12.2012р.», ДП «Білгород-Дністровський
морський торговельний порт» у січні
2011р. здійснювало придбання товарів
(робіт, послуг) у ПП Фірми «Владимир» на
загальну суму 3548,88грн., у т.ч. ПДВ у сумі
591,48грн., котру Підприємством у
відсотковому відношенні (88,33%) було
включено до складу податкового кредиту
за лютий 2011р., у розмірі 522,45грн.

Також, ДП «Білгород-Дністровський
морський торговельний порт» у травні
2011р. здійснювало придбання товарів
(деталі до підшипників та елементів для
механічних передач) у ТОВ «Інпей» на
загальну суму 97956грн., у т.ч. ПДВ у сумі
16326грн., котру підприємством у
відсотковому відношенні (89,48%) було
включено до складу податкового кредиту
за червень 2011р., у розмірі 14610,14грн.

Відповідно до п.198.2 ст.198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною. Для операцій із
ввезення на митну територію України
товарів датою виникнення права на
віднесення сум податку до податкового
кредиту є дата сплати податку за
податковими зобов'язаннями згідно з
пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а
для операцій з постачання послуг
нерезидентом на митній території
України - дата сплати (нарахування)
податку за податковими зобов'язаннями,
що були включені отримувачем таких
послуг до податкової декларації
попереднього періоду.

Водночас, судом з'ясовано, що ДП
«Білгород-Дністровський морський
торговельний порт» до складу
податкового кредиту лютого 2011р. та
червня 2011р. включено суми ПДВ у розмірі
522,45грн., та у розмірі 14610,14грн. за
придбані у ПП Фірма «Владимир» та ТОВ
«Інпей» товари, котрі Підприємством
були включені до складу податкового
кредиту раніше, а саме - січня 2011р., та
травня 2011р. відповідно, у зв'язку з чим
встановлено завищення платником
податків податкового кредиту за лютий
2011р. та червень 2011р., по
взаємовідносинах з ПП Фірма «Владимир»
та ТОВ «Інпей» на означені суми ПДВ, що
призвело до порушення вимог п.198.2 ст.198
Податкового кодексу України.

До того ж, позивачем - ДП
«Білгород-Дністровський морський
торговельний порт» на відповідну
пропозицію суду не надано ані
відповідного Договору, укладеного з ПП
Фірмою «Владимир», на придбання
товарів на загальну суму 3548,88грн., ані
податкових накладних, які б давали
платнику податку право на віднесення
до складу податкового кредиту
відповідних сум ПДВ.

Також, судом встановлено, що 25.08.2011р. між
ДП «Білгород-Дністровський морський
торговельний порт» та Державним
підприємством водних шляхів
«Укрводшлях» укладено Договір
№303-ХД(213п) «Будівництво водних шляхів,
пристаней, гребель та інших водних
споруд згідно ДК 016-97 45.24.1 (послуги з
профілактичного черпання
Дністровського-Лиманського підхідного
каналу ДП «Білгород-Дністровський
морський торговельний порт»)»,
відповідно до п.п.1.1, 1.2 якого Замовник
доручає, а Виконавець зобов'язується
виконати Будівництво водних шляхів,
пристаней, гребель та інших водних
споруд згідно ДК 016-97 45.24.1 (послуги з
профілактичного черпання
Дністровсько-Лиманського підхідного
каналу ДП «Білгород-Дністровський
морський торговельний порт»), згідно
виданому Замовником технічному
завданню, в обсязі до 350000куб.м., а
Замовник зобов'язується прийняти та
оплатити надані послуги згідно з
умовами даного Договору. Виконання
днопоглиблення Виконавцем буде
проводитися відповідно до
Календарного плану графіку надання
послуг, Технічного завдання, РД 31.74.08-85
«Техническая инструкция по
производству морских дноуглубительных
работ», РД 31.74.09-86 «Нормы на морские
дноуглубительные работы», «Інструкції
про порядок і процедуру виконання
промірних робіт при визначенні глибин
на морських і річкових акваторіях для
будівельно-експлуатаційних цілей»,
затвердженої наказом Мінтрансзв'язку
України від 10.05.2005р. №186, та іншими
чинними нормативними документами.

Як вбачається з наявних у справі
документів, а саме календарних
планів-графіків надання послуг,
Довідок про вартість виконаних
підрядних робіт/та витрати/, Актів
приймання виконаних підрядних робіт,
останні містять опис господарських
операцій, містять усі необхідні
реквізити, підписані уповноваженими
особами, підписи завірені відповідними
печатками підприємств, тобто повністю
відповідають вимогам п.201.1 та 201.7 ст.201
Податкового кодексу, та відповідно
підтверджують фактичне їх виконання, а
відтак у розумінні ст.1 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», є первинними
документами, що відповідно спростовує
висновок відповідача щодо відсутності
реального та фактичного виконання
днопоглиблювальних робіт.

До того ж, як встановлено судом 12.07.2010р.
між ДП «Білгород-Дністровський
морський торговельний порт» (Замовник)
та ТОВ «СВ Транс Україна»
(Генпідрядник) укладено Договір
№310-ХД/ТД, відповідно до п.2.1 якого
предметом даного договору є виконання
силами безпосередньо Генпідрядником і
залученими силами інших Підрядників
робіт з профілактичного
днопоглиблення морської частини
підхідного каналу Державного
підприємства «Білгород-Дністровський
морський торговельний порт»
відповідно до технічного завдання і
Плану організації робіт. Генпідрядник
виконує роботи відповідно до умов
даного Договору і в строки, передбачені
календарним планом-графіком, на
підставі Технічного завдання, наданого
Замовником, а Замовник сплачує за
виконані роботи згідно умов даного
Договору. Відповідно до п.6.4.1 Договору
від 12.07.2010р. №310-ХД/ТД Генпідрядник має
право залучати за письмовою згодою
Замовника до виконання договору третіх
осіб (Субпідрядників).

На підтвердження реальності та
фактичності виконання умов
вищеокресленого Договору від 12.07.2010р.
№310-ХД/ТД, позивачем - ДП
«Білгород-Дністровський морський
торговельний порт» до суду надано
технічне завдання, розрахунки добової
вартості земкаравана «Редут»,
«Портовий-9» при виконанні
днопоглиблювальних робіт, план-графік
виконаних робіт з днопоглиблення
морської частини підхідного каналу
(Дністровсько-цареградського гирла)
Білгород-Дністровського морського
торгівельного порту, Реєстр підрядних
організацій ТОВ «СВ Транс Україна» за
Договором. №310-ХД/ТД від 12.07.2010р. з
днопоглиблення морської частини
підхідного каналу ДП «БДМТП», Довідки
про вартість виконаних підрядних
робіт, акти виконаних підрядних робіт,
податкові накладні. Окрім того,
Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 09.07.2014р., по
справі №815/1032/13-а, задоволено
апеляційну скаргу ДП
«Білгород-Дністровський морський
торговельний порт», скасовано
Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 05.06.2013р.,
прийнято у справі нову постанову, якою
адміністративний позов задоволено,
визнано протиправними та скасовано
податкові повідомлення-рішення
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м.Одесі
Державної податкової служби
(правонаступник - Спеціалізована
державна податкова інспекція з
обслуговування великих платників
податків у м.Одесі Міжрегіонального
головного управління Міндоходів)
№ від 28.09.2012р., та № від
31.01.2013р. Зокрема, судом апеляційної
інстанції встановлено реальність та
фактичність здійснення господарської
операції, у межах виконання умов
Договору від 12.07.2010р. №310-ХД/ТД,
укладеного між ДП
«Білгород-Дністровський морський
торговельний порт» (Замовник) та ТОВ
«СВ Транс Україна» (Генпідрядник), щодо
профілактичного днопоглиблення
морської частини підхідного каналу
(Дністровсько-Цареградського гирла).

Відповідно до п.п.14.1.27, 14.1.36 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України витрати -
сума будь-яких витрат платника податку
у грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних
для провадження господарської
діяльності платника податку, в
результаті яких відбувається
зменшення економічних вигод у вигляді
вибуття активів або збільшення
зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником); господарська діяльність -
діяльність особи, що пов'язана з
виробництвом (виготовленням) та/або
реалізацією товарів, виконанням робіт,
наданням послуг, спрямована на
отримання доходу і проводиться такою
особою самостійно та/або через свої
відокремлені підрозділи, а також через
будь-яку іншу особу, що діє на користь
першої особи, зокрема за договорами
комісії, доручення та агентськими
договорами.

Підпунктом 133.1.1 пункту 133.1 статті 133
Податкового кодексу України
передбачено, що платниками податку з
числа резидентів, у тому числі є
суб'єкти господарювання - юридичні
особи, які провадять господарську
діяльність як на території України, так
і за її межами.

Відповідно до п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134
Податкового кодексу України у розділі
«Податок на прибуток підприємств»
об'єктом оподаткування, серед іншого, є
прибуток із джерелом походження з
України та за її межами, який
визначається шляхом зменшення суми
доходів звітного періоду, визначених
згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу,
на собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та суму
інших витрат звітного податкового
періоду, визначених згідно зі статтями
138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням
правил, встановлених статтею 152 цього
Кодексу.

Згідно з п.п.138.1, 138.2 ст.138 Податкового
кодексу України витрати, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат,
визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу. Витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Підпунктом 138.10.3 пункту 138.10 статті 138
Податкового кодексу України
передбачено, що до складу інших витрат,
у тому числі, включаються витрати на
збут, які включають витрати, пов'язані з
реалізацією товарів, виконанням робіт,
наданням послуг: витрати на
транспортування, перевалку і
страхування товарів,
транспортно-експедиційні та інші
послуги, пов'язані з транспортуванням
продукції (товарів) відповідно до умов
договору (базису) поставки; витрати на
транспортування готової продукції
(товарів) між складами підрозділів
підприємства; інші витрати, пов'язані
зі збутом товарів, виконанням робіт,
наданням послуг.

Відповідно до п.п.139.1.3, 139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України не
включаються до складу витрат: суми
попередньої (авансової) оплати товарів,
робіт, послуг; витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Згідно з п.138.2 ст.138 Податкового кодексу
України витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Статтями 1, 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» визначено, що
первинним документом є документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.
Підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Дія контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Такі первинні документи повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Таким чином, з урахуванням
вищевикладеного, судом встановлено, що
факт проведення контрагентами
позивача - Державним підприємством
водних шляхів «Укрводшлях», та ТОВ «СВ
Транс Україна» днопоглиблювальних
робіт, визначених умовами Договорів
від 25.08.2011р. №303-ХД(213п) «Будівництво
водних шляхів, пристаней, гребель та
інших водних споруд згідно ДК 016-97 45.24.1
(послуги з профілактичного черпання
Дністровсько-Лиманського підхідного
каналу ДП «Білгород-Дністровський
морський торговельний порт»)», від
12.07.2010р. №310-ХД/ТД, повністю
підтверджено наданими позивачем та
наявними у матеріалах справи
відповідними первинними документами,
котрі повністю підтверджують зв'язок
понесених витрат із господарською
діяльністю позивача, а відтак є
належними доказами, підтверджуючими
правомірність віднесення позивачем
спірних сум до складу валових витрат
Підприємства.

Також, судом відхиляються посилання
податкового органу на наявність у
Державного підприємства
«Білгород-Дністровський морський
торговельний порт» заборгованості зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, що, серед
іншого, зафіксовано в Акті №33/22-118/01125689
від 04.07.2013р. «Про результати планової
виїзної перевірки Державного
підприємства «Білгород-Дністровський
морський торговельний порт» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.10.2010р. по
31.12.2012р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2010р. по
31.12.2012р.», оскільки
Білгород-Дністровською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів в
Одеській області під час з'ясування
фактичних обставин справи до суду не
надано жодного доказу на підтвердження
наявності такої заборгованості.
Натомість, позивачем до матеріалів
справи надано Листи Управління
пенсійного Фонду України в
м.Білгороді-Дністровському та
Білгород-Дністровському районі
Одеської області, зокрема, від 31.10.2014р.
№1077/02, №10776/02, №10779/02, №10778/02, у яких, у
тому числі, зазначено, що в результаті
камеральної перевірки, згідно
особового рахунку платника, борг по
єдиному внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування за
Державним підприємством
«Білгород-Дністровський морський
торговельний порт» відсутній.
Наведене, у тому числі, підтверджується
наданими позивачем, та наявними у
справі картками особового рахунку
платника єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, за відповідні
періоди.

Таким чином, з урахуванням
вищевикладеного, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги Державного
підприємства «Білгород-Дністровський
морський торговельний порт» в частині
щодо скасування податкових
повідомлень-рішень
Білгород-Дністровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Одеській області від 22.07.2013р. №
щодо збільшення суми грошового
зобов'язання по податку на доходи
найманих працівників у загальному
розмірі 7663,18грн., № щодо
збільшення суми грошового зобов'язання
по податку на прибуток у загальному
розмірі 1003375грн., від 17.10.2013р. щодо
збільшення суми грошового зобов'язання
по податку на прибуток у загальному
розмірі 981739грн., та від 22.07.2013р. №,
від 17.10.2013р. № щодо збільшення
суми грошового зобов'язання по податку
на додану вартість у загальному
розмірі 190144грн., від 17.10.2014р. №
щодо визначення суми штрафних
(фінансових) санкцій за порушення норм
з регулювання обігу готівки у сумі
42027,83грн., є обґрунтованими,
правомірними та такими, що підлягають
задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.
Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, а згідно ч.3 ст.105 КАС
України позивач має право, у тому числі,
вимагати скасування або визнання
нечинним рішення відповідача - суб'єкта
владних повноважень повністю чи
окремих його положень.

Згідно зі ст.159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене,
та оцінюючи наявні в матеріалах справи
письмові докази в сукупності, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
Державного підприємства
«Білгород-Дністровський морський
торговельний порт» до
Білгород-Дністровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Одеській області про скасування
податкових повідомлень-рішень від
22.07.2013р. № щодо збільшення суми
грошового зобов'язання по податку на
доходи найманих працівників у
загальному розмірі 7663,18грн., №
щодо збільшення суми грошового
зобов'язання по податку на прибуток у
загальному розмірі 1003375грн., №
щодо збільшення суми грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість у загальному розмірі 220193грн.,
від 17.10.2013р. № щодо збільшення
суми грошового зобов'язання по податку
на додану вартість у загальному
розмірі 212582грн., № щодо
збільшення суми грошового зобов'язання
по податку на прибуток у загальному
розмірі 981739грн., № щодо
визначення суми штрафних (фінансових)
санкцій за порушення законодавства про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг у загальному розмірі 4080грн.,
№ щодо визначення суми штрафних
(фінансових) санкцій за порушення норм
з регулювання обігу готівки у
загальному розмірі 65604,49грн.,
підлягають задоволенню частково, з
вищенаведених підстав.

Керуючись ст.ст.2, 4, 7-9, 11, 12, 69, 71, 94, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Державного
підприємства «Білгород-Дністровський
морський торговельний порт» до
Білгород-Дністровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Одеській області про скасування
податкових повідомлень-рішень від
22.07.2013р. № щодо збільшення суми
грошового зобов'язання по податку на
доходи найманих працівників у
загальному розмірі 7663,18грн., №
щодо збільшення суми грошового
зобов'язання по податку на прибуток у
загальному розмірі 1003375грн., №
щодо збільшення суми грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість у загальному розмірі 220193грн.,
від 17.10.2013р. № щодо збільшення
суми грошового зобов'язання по податку
на додану вартість у загальному
розмірі 212582грн., № щодо
збільшення суми грошового зобов'язання
по податку на прибуток у загальному
розмірі 981739грн., № щодо
визначення суми штрафних (фінансових)
санкцій за порушення законодавства про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг у загальному розмірі 4080грн.,
№ щодо визначення суми штрафних
(фінансових) санкцій за порушення норм
з регулювання обігу готівки у
загальному розмірі 65604,49грн.,
задовольнити частково.

2. Скасувати податкові
повідомлення-рішення
Білгород-Дністровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Одеській області від 22.07.2013р. №,
№, від 17.10.2013р. .

3. Скасувати податкові
повідомлення-рішення
Білгород-Дністровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Одеській області від 22.07.2013р. №,
від 17.10.2013р. № щодо збільшення
суми грошового зобов'язання по податку
на додану вартість у загальному
розмірі 190144грн., від 17.10.2014р. №
щодо визначення суми штрафних
(фінансових) санкцій за порушення норм
з регулювання обігу готівки у сумі
42027,83грн.

4. У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

5.Судові витрати розподілити
відповідно до приписів ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку, передбаченому приписами ст.254
КАС України.

Повний текст постанови складено та
підписано суддею 22 грудня 2014 року.

Суддя
Харченко Ю.В.