Справа № 162/1125/14а,2а-162/165/14
Суддя: Глушко І.В.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 р.
Справа № 876/11353/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Глушка І.В.,

суддів
Большакової О.О., Макарика В.Я.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Любешівському районі
Волинської області на постанову
Любешівського районного суду
Волинської області від 20.11.2014 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області про перерахунок та виплату
пенсії,

встановив :

04.11.2014 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в
суд із позовом до відповідача -
управління Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області про перерахунок і виплату
пенсії відповідно до вимог ст.ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період - в межах
шестимісячного строку звернення до
суду по 02.08.2014 року.

Позивач посилався на те, що йому як
особі яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії
та інваліду третьої групи,
інвалідність пов'язана з наслідками
аварії на Чорнобильській АЕС,
відповідно до ст.54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», щомісячно
повинна нараховуватись та
виплачуватись пенсія в розмірі 6-ти
мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», особам, що
віднесені до 1 категорії, призначається
щомісячна додаткова пенсія для
інвалідів 3-ї групи у розмірі 50% від
мінімальної пенсії за віком. Однак,
відповідач в порушення норм закону
нараховував та виплачував йому пенсію
у меншому розмірі.

ОСОБА_1 зазначає, що Законом України
"Про Державний бюджет на 2014 рік" від 16
січня 2014 року №719-VII, що набрав чинності
з 1 січня 2014 року, не передбачено жодної
норми, яка б обмежувала у 2014 році пряме
застосування Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", до
внесення змін до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік"
Законом України №1622-VII від 31.07.2014 року,
які набрали чинності з 03.08.2014 року.

Таким чином, позивач зазначає, що лише
починаючи з 3 серпня 2014 року відповідач
мав право нараховувати та виплачувати
йому пенсію у розмірах визначених
Кабінетом Міністрів України.

Постановою Любешівського районного
суду Волинської області від 20.11.2014 року
позов задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність
управління Пенсійного фонду України в
Любешівському районі щодо
ненарахування та невиплаті ОСОБА_1
пенсії в розмірах, передбачених ст. 50, 54
Закону України „ Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Любешівському районі
Волинської області здійснити
перерахунок ОСОБА_1 державної пенсії в
розмірі шести мінімальних пенсій за
віком та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 50
відсотків мінімальної пенсії за віком
на підставі положень ст.ст. 50, 54 Закону
України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
виходячи з визначеного частиною 1
статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" мінімального розміру
пенсії за віком, з 05 травня по 02 серпня
2014 року з урахуванням проведених
виплат, та стягнути з управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області на користь ОСОБА_1 відповідні
нарахування державної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю.

Постанову суду оскаржив відповідач.
Вважає, що постанова є безпідставною і
необґрунтованою, прийнята з порушенням
норм матеріального права і
процесуального права та підлягає
скасуванню з підстав викладених в
апеляційній скарзі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що
позивач отримує пенсію у розмірах
визначених постановою Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011р. № 1210 із
врахуванням постанови Кабінету
Міністрів України від 25.03.2014р. №112, та що
Управління не може вийти за межі
бюджетних призначень, економічну
ситуацію.

Крім того, положення ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від
09.07.2003р. №1058 щодо мінімального розміру
пенсії не застосовуються до визначення
розміру додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю особам, віднесеним
до 1 категорії передбаченої ст.50 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 197 КАС України
колегія суддів вважає доцільним
розглядати справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу апелянта слід
залишити без задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
віднесений до 1 категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.4).
Позивачу встановлена третя група
інвалідності у зв'язку із
захворюванням, пов'язаним із впливом
аварії на ЧАЕС, що підтверджено
довідкою із акту огляду МСЕК серії ВЛН
№ 0087224 (а.с.5) та він знаходиться на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України в Любешівському районі як
одержувач пенсії по інвалідності ІІІ
групи внаслідок захворювання,
пов"язаного з Чорнобильською
катастрофою, що підтверджується
довідкою відповідача (а.с.4).

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (в редакції
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) обчислення і
призначення пенсій по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсій у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи із
заробітку за межами зони відчуження
провадиться на загальних підставах
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

В усіх випадках розміри пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими - 6-ти
мінімальних пенсій за віком по 3-ій
групі інвалідності.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (в редакції
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин), особам віднесеним до I
категорії, які є інвалідами 3 групи,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою у
розмірі - 50 % мінімальної пенсії за
віком.

Виходячи з загальних засад
пріоритетності законів над урядовими
нормативними актами, суд першої
інстанції, на думку колегії суддів,
прийшов до обґрунтованого висновку, що
при розрахунку основної та додаткової
пенсій позивача, передбачених ст.ст. 50,54
Закону України застосуванню підлягає
розмір прожиткового мінімуму, для осіб,
які втратили працездатність,
встановленого в Законі про Державний
бюджет України на відповідний рік, із
якого визначається мінімальний розмір
пенсії за віком, а не положення
постанов Кабінету Міністрів України,
які істотно звужують обсяг
встановлених законом прав.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», в якій зазначається, що
мінімальний розмір пенсій за віком
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла до висновку, що положення ч. 3 ст.
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з якої випливає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом, однак за відсутності іншого
мінімального розміру пенсії за віком,
подібне не є підставою для відмови в
реалізації позивачем конституційної
гарантії та права на отримання пенсії і
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено статтями 50 та 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до частини третьої статті 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», яка набрала чинності 31
жовтня 2006 року, у разі збільшення
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, підвищується
розмір пенсії, визначений відповідно
до статті 54 цього Закону, а також розмір
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4
категорій, та розмір щомісячної
компенсації сім'ям за втрату
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Перерахунок пенсії
здійснюється з дня встановлення нового
розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є
імперативною, свідчить, що підставою
для перерахунку пенсії є встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму,
і цей перерахунок здійснюється з дня
встановлення цього мінімуму.

Щодо перерахунку пенсії відповідно до
ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у період з 05.05.2011 року по
02.08.2014 року, то п.28 розділу 2 Закону
України «Про Державний бюджет на 2008 рік
та внесення змін до деяких
законодавчих актів України» внесено
зміни до Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" проте рішенням
Конституційного Суду України №10-рп від
22 травня 2008 року визнано
неконституційними положення п.28
розділу 2 Закону України «Про Державний
бюджет на 2008 рік та внесення змін до
деяких законодавчих актів України».

Варто також врахувати, що Кабінету
Міністрів України надавалось право
встановлювати порядок та розмір
пенсійних виплат, передбачених ст.ст. 50,
54 Закону України №796-XII протягом 2011-2013
років, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України,
відповідно до положень Законів України
"Про Державний бюджет України на 2011 рік"
від 23.12.2010р. № 2857-VI, "Про Державний
бюджет України на 2012 рік" від 22.12.2011р. №
4282-VI, "Про Державний бюджет України на
2013 рік" від 06.12.2012р. № 5515-VI відповідно.
Рішенням Конституційного Суду України
№ 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року таку
законодавчу практику визнано такою, що
відповідає Конституції України.

Однак, Законом України "Про Державний
бюджет на 2014 рік" від 16.01.2014р. №719-VII
такої норми не передбачено.

Законом України "Про внесення змін до
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" від 31.07.2014р. № 1622-VII
Прикінцеві положення Закону України
№719-VII доповнено п.67 яким встановлено,
зокрема, що норми і положення статей 50
та 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.
Вказаний Закон України набирав
чинності з дня, наступного за днем його
опублікування, тобто з 03.08.2014р.

Таким чином, в період з 05.05.2014р. по
02.08.2014р. при нарахуванні та виплаті
основної та додаткової пенсії у
відповідності до ст.50 та 54 Закону №796-XII
застосуванню підлягають положення
вказаних статей, а не лише підзаконні
нормативно-правові акти, якими
керувалось Управління.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
поділяє висновок суду першої інстанції
про те, що позовні вимоги позивача в
частині перерахунку та виплати пенсії
відповідно до ст.ст. 50,54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
05.05.2014р. по 02.08.2014р., виходячи з розміру
мінімальної пенсії, встановленого
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" підлягають задоволенню.

Оцінивши зібрані докази в сукупності,
колегія суддів приходить до висновку,
що доводи апеляційної скарги є
безпідставними і необґрунтованими і не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Відповідно до частини першої статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав
вказані вимоги процесуального закону,
оскільки до спірних правовідносин
вірно застосував норми матеріального
та процесуального права, що призвело до
ухвалення законного рішення, яке
скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області залишити без задоволення, а
постанову Любешівського районного
суду Волинської області від 20.11.2014 року
у справі № 162/1125/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.

Ухвала остаточна і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
І.В. Глушко

Судді
О.О.
Большакова

В.Я. Макарик