Справа № 817/2701/14
Суддя: Махаринець Д. Є.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/2701/14

04 грудня 2014 року 11год. 45хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Махаринця Д. Є. за
участю секретаря судового засідання
Морозюк О.В. та сторін і інших осіб, які
беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1

відповідача: представник Марчук Т.Д.

третьої особи позивача: представник не
прибув

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

ОСОБА_3 третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача
Сільськогосподарський виробничий
кооператив "Мир" третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача Мирненська
сільська рада до Реєстраційної служби
Костопільського районного управління
юстиції Рівненської області в особі
державного реєстратора Марчука Тараса
Дмитровича про визнання
протиправним та скасування рішення,
зобов`язання вчинення певних дій

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача
Сільськогосподарський виробничий
кооператив "Мир" (далі - СВК "Мир"),
Мирненська сільська рада, звернувся до
суду з позовом до Реєстраційної служби
Костопільського районного управління
юстиції Рівненської області в особі
державного реєстратора Марчука Тараса
Дмитровича (далі - Реєстраційна служба
Костопільського РУЮ, держреєстратор
Марчук Т.Д.) про визнання протиправним
та скасування рішення від 22.08.2014 №15333548
про відмову у державній реєстрації
прав та їх обтяжень, зобов`язання
вчинення дій щодо проведення державної
реєстрації приміщення зерноскладу на
ім'я ОСОБА_3, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач протиправно відмовив у
реєстрації права власності за ОСОБА_3

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
пояснив суду, що позивач на підставі
майнового сертифіката серії РВ №0386 від
09.12.2013 звернувся із заявою до
Реєстраційної служби Костопільського
РУЮ для проведення державної
реєстрації права власності приміщення
зерноскладу ЦТФ по АДРЕСА_1., яке
виділене йому в рахунок майнового паю
як члену КСП "Мир". Проте, державним
реєстратором Реєстраційної служби
Костопільського РУЮ Марчуком Т.Д. було
прийнято рішення від 22.08.2014 №15333548 про
відмову у реєстрації даного майна на
підставі відомостей з Єдиного реєстру
заборон відчужень об'єктів нерухомого
майна, відповідно до яких на все майно
СВК "Мир" накладено арешт. Вказав, що
таке рішення є не обґрунтованим,
упередженим та неправомірним, оскільки
майно було виділене з пайового фонду
КСП «Мир», яке належить на праві
спільної часткової власності членам
реорганізованого КСП «Мир» та ніколи
не перебувало у власності СВК «Мир».
Зазначив, що СВК «Мир» лише володіло,
користувалося і розпоряджалося таким
майном на підставі договору від 30.03.2004
№1. Відтак, оспорюване рішення
відповідача є протиправним та підлягає
скасуванню, оскільки порушує права
позивача гарантовані ст.ст.21, 41
Конституції України та ст.ст.319, 321 ЦК
України. Просив позов задовольнити
повністю.

Відповідач позов не визнав з підстав,
викладених у письмових запереченнях. У
судовому засіданні надав пояснення,
тотожні письмовим запереченням, а,
зокрема, пояснив, що оспорюване рішення
винесене в межах чинного законодавства
України та на підставі відомостей з
Єдиного реєстру заборон відчужень
об'єктів нерухомого майна. Зважаючи на
те, що СВК «Мир» є правонаступником КСП
«Мир» то до нього переходять усі
майнові права та обов'язки
співвласників майнових паїв. Таким
чином, здійснене виділення майна в
натурі зі спільного майна членів
підприємства не підлягає державній
реєстрації права власності на таке
майно, оскільки на все майно СВК "Мир"
накладено арешт. Відтак, рішення від
22.08.2014 №15333548 про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень на
приміщення зерноскладу ЦТФ по АДРЕСА_1.
за ОСОБА_3 є правомірним. Просив у
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Представник третьої особи, Мирненської
сільської ради, у поданій суду заяві
позовні вимоги ОСОБА_3 підтримав
повністю та просив розглянути справу
за його відсутності. Окрім того,
представник третьої особи у судовому
засіданні 20.11.2014 позовні вимоги ОСОБА_3
підтримав повністю та суду пояснив, що
майно виділене позивачу, відповідно до
протоколу зборів співвласників
майнових паїв КСП "Мир" від 24.11.2013 №6, із
пайового фонду та ніколи не перебувало
у власності СВК "Мир", а лише на праві
володіння, користування і
розпорядження, згідно з умовами
договору від 30.03.2004 №1.

Заслухавши пояснення представників
сторін та третьої особи, повно і
всебічно з'ясувавши всі обставини
справи в їх сукупності на підставі
чинного законодавства, перевіривши їх
дослідженими у судовому засіданні
доказами, суд вважає, що позов підлягає
до задоволення повністю з огляду на
наступне.

Судом встановлено, що в серпні 2014 року
ОСОБА_3 звернувся до Реєстраційної
служби Костопільського РУЮ із заявою
№7886401 про проведення державної
реєстрації права власності приміщення
зерноскладу ЦТФ по АДРЕСА_1. (а.с.41), яке
виділене йому в рахунок майнового паю
як члену КСП "Мир".

Разом з тим, для виконання даної
реєстрації позивачем було надано всі
необхідні документи, що підтверджують
право власності на таке майно та
сплачено відповідну суму збору.

За результатами розгляду такої заяви,
державним реєстратором Реєстраційної
служби Костопільського РУЮ Марчуком
Т.Д. було прийнято рішення від 22.08.2014
№15333548 про відмову у реєстрації даного
майна, оскільки документи подані для
державної реєстрації після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна (а.с.6).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відносини, пов'язані з державною
реєстрацією прав на нерухоме майно
врегульовані Законом України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" від
01.07.2004 №1952-IV (далі - Закон №1952-IV).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону №1952-IV,
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно (далі - державна
реєстрація прав) - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Згідно з ч.3 ст.3 Закону №1952-IV, права на
нерухоме майно та їх обтяження, які
підлягають державній реєстрації
відповідно до цього Закону, виникають з
моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.5 ст.3 Закону №1952-IV,
державна реєстрація прав є публічною,
проводиться органом державної
реєстрації прав, який зобов'язаний
надавати інформацію про зареєстровані
права та їх обтяження в порядку,
встановленому цим Законом. Державна
реєстрація прав та їх обтяжень
проводиться в порядку черговості
надходження заяв.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону №1952-IV, у
Державному реєстрі прав реєструються
речові права та їх обтяження на
земельні ділянки, а також на об'єкти
нерухомого майна, розташовані на
земельній ділянці, переміщення яких
неможливе без їх знецінення та зміни
призначення, а саме: підприємства як
єдині майнові комплекси, житлові
будинки, будівлі, споруди (їх окремі
частини), квартири, житлові та
нежитлові приміщення.

Пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону №1952-IV
передбачено, що орган державної
реєстрації прав проводить державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або
відмовляє у їх реєстрації.

Відповідно до п.1 ч.2, ч.4 ст.9 Закону
№1952-IV, державний реєстратор встановлює
відповідність заявлених прав і поданих
документів вимогам законодавства, а
також відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на нерухоме майно та їх
обтяженнями, Державний реєстратор
самостійно приймає рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або відмову в такій
реєстрації. Втручання будь-яких
органів, посадових і службових осіб,
громадян та їх об'єднань у діяльність
державного реєстратора, пов'язану з
проведенням державної реєстрації прав,
забороняється і тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

Частиною 1 статті 15 Закону №1952-IV
визначено, що державна реєстрація прав
та їх обтяжень проводиться в такому
порядку: 1) прийняття і перевірка
документів, що подаються для державної
реєстрації прав та їх обтяжень,
реєстрація заяви; 2) встановлення факту
відсутності підстав для відмови в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень, зупинення розгляду заяви про
державну реєстрацію прав та/або їх
обтяжень; 3) прийняття рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, відмову в ній або зупинення
державної реєстрації; 4) внесення
записів до Державного реєстру прав; 5)
видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Згідно з ч.1 ст.16 Закону №1952-IV, заява про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень подається до органу державної
реєстрації прав у паперовій або
електронній формі у випадках,
передбачених цим Законом. Разом із
заявою про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень у паперовій формі
подаються оригінали документів,
необхідних для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, їх копії
засвідчені в установленому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону №1952-IV,
державна реєстрація прав проводиться
на підставі: договорів, укладених у
порядку, встановленому законом;
свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону; свідоцтв про право
власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; рішень
судів, що набрали законної сили; інших
документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Процедуру проведення державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень (далі - державна
реєстрація прав), перелік документів,
необхідних для її проведення, права та
обов'язки суб'єктів у сфері державної
реєстрації прав, а також процедуру
взяття на облік безхазяйного
нерухомого майна визначає Порядок
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 17.10.2013 №868 (далі - Порядок №868).

Пунктом 58 Порядку №868 передбачено, що
для проведення державної реєстрації
прав з видачею свідоцтва на об'єкт
нерухомого майна, який поділяється (у
тому числі у результаті виділення
окремого об'єкта нерухомого майна із
складу об'єкта нерухомого майна, що
складається з двох або більше об'єктів)
або частка з якого виділяється,
заявник, крім документа, що підтверджує
виникнення, перехід та припинення
речових прав на об'єкт нерухомого
майна, який поділяється або частка з
якого виділяється, подає: технічні
паспорти на новостворені об'єкти
нерухомого майна; документ, що
підтверджує присвоєння новоствореному
об'єкту нерухомого майна окремої
адреси.

Як вбачається з матеріалів справи,
24.11.2013 СВК "Мир", яке є правонаступником
Колективного сільськогосподарського
підприємства "Мир" (а.а.с.71-72), ОСОБА_3 як
члену КСП "Мир" в рахунок майнового паю
виділено приміщення зерноскладу ЦТФ
№599, що зафіксовано у протоколі №6
зборів співвласників майнових паїв КСП
"Мир" (а.а.с.9-11).

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про
колективне сільськогосподарське
підприємство" від 14.02.1992 №2114-XII (далі -
Закон №2114-XII) визначено, що колективне
сільськогосподарське підприємство
(надалі - підприємство) є добровільним
об'єднанням громадян у самостійне
підприємство для спільного
виробництва сільськогосподарської
продукції та товарів і діє на засадах
підприємництва та самоврядування на
основі статуту (ст.4 Закону №2114-XII).

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.7 Закону №2114-XII,
майно у підприємстві належить на праві
спільної часткової власності його
членам.

Частиною 1 статті 9 Закону №2114-XII
передбачено, що до пайового фонду майна
членів підприємства включається
вартість основних виробничих і
оборотних фондів, створених за рахунок
діяльності підприємства, цінні папери,
акції, гроші та відповідна частка від
участі в діяльності інших підприємств
і організацій. Уточнення складу і
вартості пайового фонду майна членів
підприємств, у тому числі
реорганізованих, проводиться за
методикою, що затверджується Кабінетом
Міністрів України

Згідно з ч.2 та абз.1 ч.3 ст.9 Закону №2114-XII,
пай є власністю члена підприємства.
Право розпоряджатися своїм паєм за
власним розсудом член підприємства
набуває після припинення членства в
підприємстві. Пай може успадковуватися
відповідно до цивільного
законодавства України та статуту
підприємства. У разі виходу з
підприємства його члени мають право на
пай натурою, грішми або цінними
паперами відповідно до розміру та
структури пайового фонду або в іншій,
за згодою сторін, формі.

Відповідно до ч.7 ст.31 Закону №2114-XII, у
разі реорганізації підприємства паї
його членам або їх спадкоємцям
видаються правонаступниками цього
підприємства за рахунок майна, яке було
віднесене до складу пайового фонду
підприємства на дату його
реорганізації і передане на баланс
правонаступникам.

Статтею 41 Закону України "Про інститути
спільного інвестування" від 05.07.2012
№5080-VI визначено, що пайовий фонд - це
сукупність активів, що належать
учасникам такого фонду на праві
спільної часткової власності,
перебувають в управлінні компанії та
обліковуються нею окремо від
результатів її господарської
діяльності.

З аналізу зазначених норм суд
приходить до висновку, що пай не має
речових ознак, оскільки вимірюється
лише у вартісному вираженні, входить до
пайового фонду та належить на праві
спільної часткової власності членам
кооперативу, а тому не може бути
об'єктом права власності такого
кооперативу. Відтак, правовідносини
щодо майна у пайовому фонді, які
кооператив чи його правонаступник може
реалізувати, виникають лише на праві
володіння, користування чи/або
розпорядження таким майном у межах,
встановлених законом.

З довідок СВК "Мир" від 28.08.2014 та
Мирненської сільської ради від 17.09.2014
№452/02-07 вбачається, що майно, приміщення
зерноскладу ЦТФ №599, ніколи не
перебувало у власності СВК "Мир" та
виділене ОСОБА_3 із складу пайового
фонду КСП "Мир" (а.а.с.13, 15).

Крім того, у протоколі зборів
співвласників майнових паїв КСП "Мир"
від 24.11.2013 №6 зазначено, що СВК "Мир"
володіло, користувалося і
розпоряджалося таким майном на
підставі договору від 30.03.2004 №1.

В силу вимог абз.1 п.13 Порядку
визначення розмірів майнових паїв
членів колективних
сільськогосподарських підприємств та
їх документального посвідчення,
затвердженого постановою Кабінету
міністрів України від 28.02.2001 №177 (далі -
Порядок №177), майновий пай члена
підприємства документально
підтверджується свідоцтвом про право
власності на майновий пай члена
підприємства, яке видається сільською,
селищною або міською радою (абз.1 п.14).

Так, 09.12.2013 Мирненською сільською радою,
відповідно до положень Порядку №177 та
на підставі зазначеного протоколу від
24.11.2013 №6, ОСОБА_3 було видано Свідоцтво
на право власності на майновий пай
члена колективного
сільськогосподарського підприємства
(майновий сертифікат) серії РВ №0386 на
суму 8087,00грн. (а.с.7), а рішенням від 04.07.2014
№35 приміщенню зерноскладу ЦТФ
присвоєно поштову адресу - АДРЕСА_1
(а.с.8).

На підставі чого, 05.08.2014 СВК "Мир" було
передано ОСОБА_3 приміщення
зерноскладу ЦТФ по АДРЕСА_1. та складено
відповідний акт приймання-передачі
(а.с.12), а 07.08.2014 на даний нерухомий об'єкт
ФОП ОСОБА_7 виготовлено технічну
документацію (а.а.с.16-21).

Таким чином, для реєстрації права
власності приміщення зерноскладу ЦТФ
по АДРЕСА_1. позивачем було подано до
реєстраційного органу всі необхідні
документи.

Статтею 24 Закону №1952-IV передбачено, що
у державній реєстрації права власності
може бути відмовлено у випадку якщо
подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують.

Разом з тим, ч.4 ст.24 Закону №1952-IV
передбачає, що відмова в державній
реєстрації прав та їх обтяжень з
підстав, не передбачених цим Законом,
заборонена.

З рішення від 22.08.2014 №15333548 вбачається,
що підставою для його винесення стали
відомості Єдиного реєстру заборон
відчужень об'єктів нерухомого майна,
відповідно до яких на все майно СВК
"Мир" накладено арешт.

З наданої відповідачем інформації з
Єдиного реєстру заборон відчужень
об'єктів нерухомого майна не
вбачається, що приміщення зерноскладу
ЦТФ №599 перебуває в арешті, як майно СВК
"Мир" (а.а.с.42-50). Інших доказів на
підтвердження заборони відчуження
зазначеного майна відповідачем не
надано, а тому твердження про те, що в
результаті реорганізації до СВК «Мир»
перейшли усі майнові права та обов'язки
співвласників майнових паїв КСП «Мир»,
є лише припущенням державного
реєстратора, яке призвело до прийняття
не обґрунтованого, упередженого та
неправомірного рішення. Відтак, при
прийнятті оспорюваного рішення, в
супереч п.п.8, 8-1 ст.9 Закону №1952-IV,
державним реєстратором залишено поза
увагою та не було в повному обсязі
з'ясовано чи дійсно зазначене майно
перебуває у власності СВК "Мир", що
призвело до порушення прав позивача
гарантованих ст.ст.21, 41 Конституції
України та передбачених ст.ст.319, 321 ЦК
України.

Пунктом 2 статті 8 Закону №1952-IV
визначено, що орган державної
реєстрації прав забезпечує ведення
Державного реєстру прав, на підставі
Порядку ведення Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26.10.2011 №1141 (далі -
Порядок №1141).

Відповідно до п.4 Порядку №1141, ведення
Державного реєстру прав передбачає: 1)
реєстрацію заяв (запитів) у базі даних
про реєстрацію заяв і запитів
Державного реєстру прав (далі - база
даних про реєстрацію заяв і запитів); 2)
пошук відомостей у Державному реєстрі
прав; 3) оформлення рішень, свідоцтв про
право власності на нерухоме майно; 4)
відкриття розділів Державного реєстру
прав та/або внесення записів до нього; 5)
внесення змін до записів Державного
реєстру прав, внесення записів про
скасування державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень (далі - державна реєстрація
прав), скасування записів Державного
реєстру прав; 6) надання інформації з
Державного реєстру прав; 7) закриття
розділів Державного реєстру прав.

Згідно з п.35 Порядку №1141, у випадках,
установлених законодавством,
державний реєстратор за результатом
розгляду заяви про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень оформляє свідоцтво
про право власності на нерухоме майно,
якому присвоюється індексний номер,
фіксується дата та час його формування.

Зважаючи на вищевикладене, з метою
відновлення порушеного права позивача,
суд прийшов до висновку про наявність
підстав для задоволення позовної
вимоги про зобов'язання Реєстраційної
служби Костопільського РУЮ вчинити дії
щодо реєстрації права власності на
приміщення зерноскладу ЦТФ по АДРЕСА_1.
за ОСОБА_3

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За таких обставин, суд прийшов до
висновку, що відповідачем не надано
суду достатніх беззаперечних доказів
щодо обставин, на яких ґрунтуються його
заперечення, не доведено правомірності
дій щодо прийняття рішення від 22.08.2014
№15333548, а тому вимоги позивача є
обґрунтованими і підлягають до
задоволення повністю.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень №15333548
від 22.09.2014 року прийняте державним
реєстратором прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Костопільського
районного управління юстиції
Рівненської області Марчуком Тарасом
Дмитровичем.

Зобов'язати Реєстраційну службу
Костопільського районного управління
юстиції Рівненської області провести
державну реєстрацію на ім'я ОСОБА_3
приміщення зерноскладу, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1.

Присудити на користь позивача ОСОБА_3
із Державного бюджету судовий збір у
розмірі 73,08 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Махаринець Д. Є.