Справа № 351/369/13-а,2а-351/25/13
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2014 року
Справа №
876/6375/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Святецького В.В.,

суддів
Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Снятинського районного суду
Івано-Франківської області від 22
березня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління праці та соціального
захисту населення Снятинської
районної державної адміністрації
Івано-Франківської області про
перерахунок та виплату допомоги на
оздоровлення,

ВСТАНОВИВ:

19.02.2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду з
адміністративним позовом до
управління праці та соціального
захисту населення Снятинської
районної державної адміністрації, в
якому просила визнати дії відповідача
неправомірними та зобов'язати
відповідача виплатити недоплачену
щорічну допомогу за 2012 рік, виходячи з
розміру 5 мінімальних заробітних плат,
з врахуванням Закону України «Про
Державний бюджет».

Постановою Снятинського районного
суду Івано-Франківської області від 22
березня 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, оскільки вважає, що
постанова прийнята з порушенням
закону, без посилання на норми
матеріального права.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд
першої інстанції не взяв до уваги те, що
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» має вищу
юридичну силу над урядовими
нормативно-правовими актами ніж
Постанова КМУ №562 від 12.07.2005 року.

З огляду на викладене, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України
колегія суддів вважає доцільним
розглядати справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга не
підлягає до задоволення, з таких
підстав.

Судом встановлено, що позивач є
потерпілим внаслідок Чорнобильської
катастрофи віднесений до 1 категорії,
що підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У ч. 3 ст. 22 Конституції України
зазначено, що при прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних
законів не допускається звуження
змісту та обсягу існуючих прав і
свобод.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України
передбачено, що громадяни мають право
на соціальний захист, що включає право
на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та інших
випадках, передбачених законом.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що УПСЗН Снятинської РДА
правомірно здійснювало виплату
щорічної соціальної допомоги на
оздоровлення відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України № 562 від
12.07.2005 р. та п.3 Прикінцевих положень
Закону України від 22.12.2011 № 4282-УІ «Про
Державний бюджет України на 2012 рік».

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, відповідають
нормам матеріального права та є
правильними з таких міркувань.

Згідно обставин справи між сторонами
виник спір щодо законності дій
відповідача при виплаті одноразової
допомоги на оздоровлення у розмірі,
встановленому КМ України, а не
відповідно ст.48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ст. 48 наведеного Закону
передбачена щорічна допомога на
оздоровлення учасникам ліквідації
наслідків на ЧАЕС 1 категорії,
інвалідам 2 групи у розмірі 5
мінімальних заробітних плат. Розмір
мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

Положеннями ст.63 Закону передбачено, що
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону здійснюється
за рахунок Державного бюджету України.

Разом з тим, пунктом 3 Прикінцевих
положень Закону України від 22.12.2011 "Про
Державний бюджет України на 2012 рік"
встановлено, що у 2012 році норми і
положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50,
51, 52 та 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2012 рік. Зазначені
положення Закону не визнані
неконституційними, тому підлягають
застосуванню в даних спірних
правовідносинах.

Аналізуючи наведену законодавчу норму
у 2012 році норми і положення статті 48
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік, згідно із Законом України від
22.12.2011 р. № 4282-VI.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 26.07.1996 року № 836 "Про компенсаційні
виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
та постановою Кабінету Міністрів
України від 12.07.2005 року № 562 "Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
встановлені конкретні розміри такої
допомоги в твердій грошовій сумі.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає вірним висновок суду першої
інстанції, що дії відповідача на час
виплати позивачу зазначеної
одноразової грошової допомоги за 2012
рік були правомірними та узгоджувалися
із положеннями ч.2 ст.19 Конституції
України, оскільки на той час виконання
рішень Кабінету Міністрів України було
обов'язковим для відповідача.

Статтею 159 КАС України визначено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

В силу ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення з
одних лише формальних міркувань.

Таким чином, враховуючи вищенаведене,
суд апеляційної інстанції визнає, що
судом першої інстанції, при вирішенні
даного спору, правильно встановлено
обставини справи та ухвалено законне
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
постанова суду першої інстанції
ґрунтується на повно, об'єктивно і
всебічно з'ясованих обставинах, доводи
апеляційної скарги її не спростовують,
тому підстав для скасування постанови
суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Снятинського
районного суду Івано-Франківської
області від 22 березня 2013 року в справі
№ 351/369/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
В.В. Святецький

Судді:
Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов