Справа № 159/7981/13-а 2-а/159/6/14
Суддя: Макарик В.Я.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року
Справа №
4010/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Макарика В.Я.

суддів -
Глушка І.В., Большакової О.О.

за участю секретаря судового засідання
- Федак С.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 24.03.2014р. у справі № 159/7981/13-а
за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до виконавчого комітету
Ковельської міської ради, треті особи,
які не заявляють самостійних вимог
начальник відділу містобудування та
архітектури виконавчого комітету
Ковельської міської Ради Мурай Людмила
Любомирівна, підприємство теплових
мереж «Ковельтепло» про визнання
незаконною видачу містобудівних умов
та обмежень та визнання недійсними і
скасування містобудівних умов та
обмежень забудови земельної ділянки, -

В С Т А Н О В
И В:

12 грудня 2013 року ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з
позовом до виконавчого комітету
Ковельської міської ради у якому
просили визнати незаконною видачу
відділом містобудування та
архітектури відповідача підприємству
теплових мереж „Ковельтепло"
містобудівних умов та обмежень від
04.02.2013 р. № 13, забудови земельної
ділянки площею 2385 кв. м по АДРЕСА_1.
Визнати недійсними з моменту видачі і
скасувати містобудівні умови та
обмеження від 04.02.2013 р. № 13 забудови
земельної ділянки площею 2385 кв. м по
АДРЕСА_1, видані підприємству теплових
ме реж „Ковельтепло" для будівництва
гаражів.

Постановою Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 24.03.2014 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції ОСОБА_1 оскаржила її в
апеляційному порядку та просить
скасувати постанову Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 24.03.2014 р. та прийняти нову
постанову, якою задовольнити позов у
повному обсязі.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що
згідно ч. 4 ст. 26 Закону України „Про
регулювання містобудівної діяльності",
право на забудову земельної ділянки
реалізується її власником або
користувачем за умови викори стання
земельної ділянки відповідно до вимог
містобудівної документації.

Згідно ст. 29 цього Закону фізична або
юридична особа, яка подача виконавчому
ор ганові органу місцевого
самоврядування заяву про намір щодо
забудови земельної ділянки, що
перебуває у власності або користуванні
такої особи, повинна одержати
містобудівні умови та обмеження для
проектування об'єкта будівництва.

Спеціально уповноважений орган
містобудування та архітектури
визначає відповід ність намірів щодо
забудови земельної ділянки вимогам
містобудівної документації на міс
цевому рівні. Розгляд заяви і надання
містобудівних умов та обмежень або
прийняття рі шення про відмову у їх
наданні здійснюються спеціально
уповноваженим органом містобу дування
та архітектури протягом семи робочих
днів з дня реєстрації заяви.

Підставою для відмови у наданні
містобудівних умов та обмежень є
невідповідність намірів щодо забудови
земельної ділянки вимогам
містобудівної документації на
місцевому рівні.

Представники позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог
начальник відділу містобудування та
архітектури виконавчого комітету
Ковельської міської Ради Мурай Людмила
Любомирівна в судове засідання на
виклик суду не з'явилися, що не
перешкоджає розгляду справи у його
відсутності згідно із ч.4 ст. 196 КАС
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апелянта у їх сукупності, апеляційний
суд приходить до переконання, що подана
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких мотивів.

Відповідно до ст. 19 ЗК України землі
України відносяться до відповідної
категорії земель, яка відповідно до ст.
20 даної статті може бути змінена на
підставі рішення органу державної
влади, ВР АРК, Ради Міністрів АРК та
органів місцевого самоврядування.

Згідно ч.2 ст. 20 ЗК України зміна
цільового призначення земель
провадиться органами місцевого
самоврядування, які приймають рішення
про передачу цих земель у власність або
надання у користування, вилучення
земель і затверджують проекти
землеустрою.

Згідно ст. 12 ЗК України до повноважень
органів місцевого самоврядування
належить розпорядження землями
територіальних громад.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що з метою отримання
земельної ділянки у користування ПТМ
«Ковельтепло» звернулося в Ковельську
міську раду за отриманням дозволу на
складання проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок.

Ковельська міська рада керуючись
вимогами ЗК України та ЗУ «Про місцеве
самоврядування в Україні» розглянула
заяву та вирішила надати дозвіл на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок,
орієнтованою площею 9000 кв.м. по АДРЕСА_1,
для будівництва котельні на
твердому паливі, складських
приміщень для зберігання палива та
встановлення когенераційної
установки, що стверджується рішенням
Ковельської міської Ради № 18/32 від
26.01.2012 року.

Відповідно до даних вихідної
земельно-кадастрової інформації та
пояснювальної записки, наявної в
проекті землеустрою щодо відведення
земельної ділянки до відведення
земельна ділянка належала до земель
запасу, після відведення згідно
Класифікації видів цільового
призначення земель, затверджених
Наказом Держкомітету з земельних
ресурсів від 23.07.2010 № 548 до земель
промисловості, транспорту, зв'язку,
енергетики, оборони та іншого
призначення (j. 11.04).

Відповідно до п. j 11.40 землі відповідної
категорії можуть використовуватися
для розміщення та експлуатації
основних, підсобних та допоміжних
будівель і споруд технічної
інфраструктури (виробництва та
розподілу газу, постачання пари та
гарячої води, збирання, очищення та
розподілення води).

Належність земельної ділянки до
категорії земель промисловості,
транспорту, зв'язку, енергетики,
оборони та іншого призначення, крім
вказаних вище доказів, підтверджується
також витягом з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку.

З метою проведення забудови котельні
було замовлено проект будівництва,
який згідно відповіді директора
волинського філіалу «НДІ
проектреконструкції» не зміг бути
виконаний через недостатній розмір
земельної ділянки, неможливості
забезпечення рівня шуму на території
забудови тощо.

Оскільки, надана з земель
промисловості, транспорту, зв'язку,
енергетики, оборони та іншого
призначення земельна ділянка у
постійне користування ПТМ
«Ковельтепло» не була забудована, з
метою подальшого її використання для
забезпечення технологічного процесу
підприємством «Ковельтепло» було
ініційовано будівництво гаражів.

Відповідно до проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки, рішенням
міської ради від 24.05.2012 року № 23/25 даний
проект був затверджений, і земельні
ділянки, в т.ч. ділянка площею 0,2385 га,
були передані у постійне користування
ПТМ «Ковельтепло». Право постійного
користування земельною ділянкою
підтверджено державним актом, який
долучений до адміністративного позову.

Врахувавши вищенаведені обставини, суд
першої інстанції врахував, що надання
вихідних даних (містобудівні умови та
обмеження) на будівництво гаражів (які
являються допоміжними спорудами,
необхідними для утримання службового
транспорту з метою забезпечення
безпеки в процесі виникнення аварійних
ситуацій на котельні, розташованій на
суміжній земельній ділянці) не
суперечить цільовому використанню
земельної ділянки.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
генеральний план населеного пункту -
це містобудівна документація, що
визначає принципові вирішення
розвитку, планування, забудови та
іншого використання території
населеного пункту.

Судом першої інстанції було зазначено,
що твердження позивачів про
невідповідність забудови земельної
ділянки по АДРЕСА_1 генеральному плану
є надуманою та не підтверджена
належними та допустимими доказами.

Також суд першої інстанції вірно
встановив, що доводи позивачів, про
невірно вказаний адрес розміщення
земельної ділянки наданої на праві
постійного користування ПТМ
«Ковельтепло», то судом встановлено, що
земельна ділянка згідно рішення
Ковельської міської ради від 26.01.2012
року № 18/32 «Про надання дозволу на
складання проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок»
відводилася саме за адресою: АДРЕСА_1, а
пізніше в процесі затвердження
документації із землеустрою в рішенні
міської ради було допущено помилку, яка
в подальшому була усунута рішенням
міської ради від 28.11.2013 року № 44/22 «Про
внесення змін до рішення міської ради
від 24.05.2013 р. № 23/25». Крім того, адреса
земельної ділянки є поштовою, а її
індентифікатором являється
кадастровий номер.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що є безпідставними і
доводи позивачів про те, що при видачі
містобудівних умов та обмежень не було
враховано думку громадськості, так як
відповідно до вимог ст. 5 ЗУ «Про основи
містобудування» щодо врахування думки
громадськості під час видачі
містобудівних умов та обмежень,
врахування думки громадськості згідно
ЗУ «Про регулювання містобудівної
діяльності» здійснюється шляхом
проведення громадських слухань, які
відповідно до Закону мають місце лише
при розробленні містобудівної
документації у вигляді генерального
плану, плану зонування та детального
плану території.

Згідно ч. 2 ст. 29 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
підставою для видачі містобудівних
умов є надання заяви про намір щодо
забудови земельної ділянки фізичною чи
юридичною особою. Відповідна заява
була надана, попередньо опублікована в
місцевій газеті.

Детальний порядок видачі
містобудівних умов та обмежень, їх
зміст, форма визначені наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово - комунального
господарства України від 07.07.2011 р. № 109
«Про затвердження Порядку надання
містобудівних умов та обмежень
забудови земельної ділянки, їх склад та
зміст».

Згідно п. 2.2 цього Порядку містобудівні
умови та обмеження надаються
відповідно до заяви та наступних
документів: засвідченої в
установленому порядку копія документа
про право власності (користування)
земельною ділянкою; ситуаційного плану
(схеми) щодо місцезнаходження
земельної ділянки (у довільній формі);
викопіювання з топографо-геодезичного
плану М 1:2000; кадастрової довідки з
містобудівного кадастру (у разі
наявності); чергового кадастрового
плану (витягу із земельного кадастру -
за умови відсутності містобудівного
кадастру); фотофіксації земельної
ділянки (з оточенням); містобудівний
розрахунок з техніко-економічними
показниками запланованого об'єкта
будівництва.

Відповідно до примітки п.2.3 ДБН
360-92**«Містобудування. Планування і
забудова міських і сільських поселень»
промислові підприємства, які не
виділяють у навколишнє середовище
екологічно шкідливих, токсичних,
пилоподібних і пожежонебезпечних
речовин, не створюють підвищених
рівнів шуму, вібрації,
електромагнітних випромінювань, не
вимагають під'їзних залізниць,
допускається розміщувати у межах
сельбищних територій або поблизу них з
дотриманням санітарно-гігієнічних і
протипожежних вимог.

Пунктом 8.34 ДБН 360-92** передбачається
розміщення котелень у районах житлової
забудови, як на твердому ,так і на
газоподібному паливі. Згідно п.2.1 ДБН
П-35-76 «Котельні установки» земельні
ділянки для будівництва котельних
вибираються у відповідності до схеми
теплопостачання населеного пункту.
Розміщення котельні на даній території
було передбачено схемою
теплопостачання та газопостачання, яка
розроблена в складі генерального плану
міста Ковель, затвердженого
розпорядженням Волинського
облвиконкому №389-р від 04.07.1980 року.

Відповідно до Наказу Державного
комітету України із земельних ресурсів
№ 548 від 23.07.2010 року «Про затвердження
Класифікації видів цільового
призначення земель» до земель
промисловості, транспорту, зв'язку,
енергетики, оборони та іншого
призначення належать земельні ділянки
для розміщення та експлуатації
основних, підсобних і допоміжних
будівель та споруд постачання пари та
гарячої води, тобто для розміщення
котелень, їх підсобних і допоміжних
будівель та споруд.

Суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку, що земельна ділянка,
яка надана для будівництва котельні на
твердому паливі, складських приміщень
для зберігання палива та встановлення
когенераційної установки належить до
земель промисловості.

Згідно п.3.1 ДБН П-35-76 «Котельні
установки» при проектуванні будівель і
споруд котельних необхідно
дотримуватись будівельних норм і
правил з проектування промислових
будівель промислових підприємств.
Згідно п.3.7 ДБН 11-89-80 «Генеральні плани
промислових підприємств» на території
підприємства необхідно передбачати
гаражі для спеціалізованих
автомобілів (аварійної технічної
допомоги, технічних засобів для
прибирання та утримання території,
рятувальної та пожежної служб).
Відповідно до п.7.50 ДБН 360-92** відстань
від гаражів до житлових і громадських
будинків повинна складати 10 м, а від меж
земельних ділянок загальноосвітніх
шкіл та дитячих дошкільних установ до
гаражів 15 м . Дана вимога державних
будівельних норм при наданні дозволу
на будівництво гаражів ПТМ
«Ковельтепло» дотримана.

Врахувавши вищенаведені аргументи, суд
апеляційної інстанції погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
відділом містобудування та
архітектури виконавчого комітету
відповідно до вимог містобудівної
документації та державних будівельних
норм і правил були правомірно видані
містобудівні умови та обмеження
забудови земельної ділянки на АДРЕСА_1
для будівництва гаражів №13 від 04.02.13
року.

В зв'язку з вищевикладеним, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний спір, на підставі
правильно встановлених обставин
справи та визначених їм правовідносин,
прийшов до обґрунтованих і законних
висновків. Доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої
інстанції і не свідчать про порушення
судом норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи і
відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
не можуть бути підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, п. 1 ч. 1
ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 24.03.2014р. у справі № 159/7981/13-а -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя:
В.Я. Макарик

Судді:
І.В. Глушко

О.О. Большакова

Повний текст ухвали складений 23 грудня
2014 року.