Справа № 686/19452/14-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Логінова С.М.
Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Мельник-Томенко Ж. М.

судді: Ватаманюк Р.В. Сторчак В. Ю.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому на постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 06 жовтня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому про зобов'язання
нарахувати та виплатити пенсію із
врахуванням ст.ст.49,50, ч.4 ст.54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у розмірі
основної пенсії не менше 8 мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії у
розмірі 75 % мінімальної пенсії
починаючи з 01.04.2014 року.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 06 жовтня 2014 року
адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з вказаною постановою
суду першої інстанції, відповідач
подав апеляційну скаргу в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засідання - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до п. 1
ч.1 та ч.8 ст. 183-2, п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України
визнала можливим проводити
апеляційний розгляд справи в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду першої
інстанції та доводи апеляційної
скарги, проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України у м. Хмельницькому та отримує
пенсію по інвалідності ІІ групи
відповідно до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Позивач позивач є постраждалим від
наслідків Чорнобильської катастрофи І
категорії, інвалідом ІІ групи,
внаслідок захворювання пов'язаного з
наслідками катастрофи на
Чорнобильській АЕС, що підтверджується
посвідченням серія НОМЕР_1, довідкою
МСЕК серія ХМ № 059716.

Позивач звернувся з письмовою заявою
до відповідача про перерахунок
основної та додаткової пенсії із
врахуванням ст.ст.49,50, ч.4 ст.54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у розмірі
основної пенсії не менше 8 мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії у
розмірі 75 % мінімальної пенсії.

Листом Управління Пенсійного фонду
України у м. Хмельницькому від 02.09.2014
року №547/П-12 позивач отримав відмову,
оскільки його пенсія нараховується та
виплачується у відповідності до
Постанови Кабінету Міністрів України
№1210 від 23.11.2011 року "Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Позивач, вважаючи таке рішення
Управління Пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому неправомірним,
звернувся за захистом своїх прав до
суду.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту
потерпілого населення визначені та
закріплені в Законі України "Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Відповідно до ст.49 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991
року № 796-ХІІ, пенсії особам, віднесеним
до категорій 1,2,3,4 встановлюються у
вигляді: а) державної пенсії;
б)додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Згідно ст. 50 Закону України "Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" особам, віднесеним до
постраждалих першої категорії, що є
інвалідами ІІ групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком.

Частиною 4 ст. 54 вказаного Закону
встановлено, що в усіх випадках розмір
пенсії для інвалідів ІІ групи, щодо
яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим 8 мінімальних пенсій за
віком.

Законом України "Про внесення змін до
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік" від 14 червня 2011 року,
Прикінцеві положення Закону доповнено
пунктом 4, відповідно до якого
встановлено, що у 2011 році норми і
положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог Закону України від
14.06.2011 року "Про внесення змін до ЗУ "Про
державний бюджет України на 2011 рік",
Кабінетом Міністрів України 06.07.2011 року
прийнято постанову за №745 "Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету", якою встановлено
розміри пенсій для осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Вказана Постанова КМУ
набрала чинності 23 липня 2011 року.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2012 рік" встановлено, що 2012 році норми
і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48,
50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2012 рік. Такі ж
положення зазначені і в п.4 Прикінцевих
Положень Закону України "Про Державний
бюджет України на 2013 рік".

З правового аналізу вказаних Законів
та нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України та роз'яснень
Конституційного Суду України випливає,
що в період з 22 липня 2011 р. по 31 грудня 2013
р. визначення порядку та розмірів
виплат указаним категоріям громадян
делеговано Кабінету Міністрів України.

Колегія суддів апеляційної інстанції
враховує, що Законом України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" від
16.01.2014 № 719-VІI в редакції, яка діяла до 2
серпня 2014 р. не було передбачено, що
норми і положення, ст. 50,54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України.

Разом з тим, 03.08.2014 р. набрав чинності
Закону України "Про внесення змін до
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" № 1622-VII від 31.07.2014 р.,
яким Прикінцеві положення доповнено п.
6 прим. 4, 6 прим. 5, 6 прим. 6, 6 прим. 7, 6 прим.
8.

Зокрема п. 6 прим. 7 Прикінцевих положень
до Закону України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" встановлено, що норми
і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48,
50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи"з 03.08.2014 року застосовуються
у порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України, виходячи
з наявних фінансових ресурсів бюджетів
усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

Таким чином, день припинення права
позивача на виплати у розмірі основної
пенсії не менше 8 мінімальних пенсій за
віком та додаткової пенсії у розмірі 75%
мінімальної пенсії є 02.08.2014 року.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС
України, суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної
скарги. Суд апеляційної інстанції
може вийти за межі доводів апеляційної
скарги в разі встановлення під час
апеляційного провадження порушень,
допущених судом першої інстанції,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

З урахуванням викладеного, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що постанова суду першої інстанції
винесена з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а доводи апеляційної скарги цього не
спростовують.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому, -залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 06 жовтня 2014 року, -без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Мельник-Томенко Ж. М.

Судді
Ватаманюк Р.В.

Сторчак В. Ю.