Справа № 814/2040/14
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

11 грудня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/2040/14

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Мороз А. О.

Одеський апеляційний адміністративний
суд в складі колегії:

судді-доповідача - Косцової І.П.

суддів - Турецької
І.О.

- Стас Л.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Березнегуватському районі
Миколаївської області на постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 09 жовтня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Березнегуватському районі
Миколаївської області до Відділу
Державної виконавчої служби
Березнегуватського районного
управління юстиції у Миколаївській
області про скасування рішення,
зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в
Березнегуватському районі
Миколаївської області звернулось до
суду першої інстанції з позовом, в
якому просило скасувати рішення
виконуючого обов'язки начальника ДВС
Скорої М.М. та зобов'язати Відділ
Державної виконавчої служби
Березнегуватського районного
управління юстиції у Миколаївській
області прийняти до виконання
постанову № 43 від 11 червня 2012 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
подав до ДВС постанову № 43 по справі
про адміністративне правопорушення
від 11 червня 2012 р. (надалі - постанова №
43). Відповідач прийняв постанову до
виконання і протягом двох років вона
перебувала на виконанні у ДВС. В червні
2014 р. виконуючий обов'язки начальника
ДВС Скора М.М., на думку позивача,
незаконно скасувала постанову про
відкриття виконавчого провадження.
Позивач вважає, що такі дії відповідача
суперечать Закону України "Про
виконавче провадження".

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 09 жовтня 2014
року позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України в
Березнегуватському районі
Миколаївської області, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати судове рішення та
прийняти нову постанову про
задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції у справі
з'ясовано, що 11 червня 2012 р. відповідач
прийняв постанову № 43, якою притягнув
фізичну особу ОСОБА_4 до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу в розмірі 1700,0 грн., а з
урахуванням того, що правопорушник
самостійно не сплатив суму штрафу в
розмірі 1700,0 грн., стягненню підлягала
подвійна сума штрафу в розмірі 3400,0 грн.

19 вересня 2012 р. УПФУ подало до
відповідача заву про відкриття
виконавчого провадження, за якою 24
вересня було відкрито виконавче
провадження, про що винесено
відповідну постанову.

12 червня 2014 р. виконуючий обов'язки
начальника ДВС Скора М.М. за наслідками
перевірки виконавчого провадження із
виконання постанови № 43 прийняла
постанову про скасування
процесуального документу, згідно якої
скасована постанова про відкриття
виконавчого провадження у зв'язку із
тим, що виконавче провадження відкрито
за документом, який поданий із
пропуском встановленого ст. 22 Закону
України "Про виконавче провадження"
строку.

13 червня 2014 р. відповідач прийняв
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документа), яка мотивована аналогічно
вищенаведеній постанові.

Залишаючи без задоволення позов, суд
першої інстанції виходив з того, що
виконавче провадження із примусового
виконання постанови № 43 відкрито за
виконавчим документом, строк
пред'явлення якого сплинув.

Колегія суддів такий висновок суду
першої інстанції вважає правильним, з
огляду на наступне.

Стаття 244-2 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
(надалі - КУпАП) наділяє органи
Пенсійного фону України правом
розглядати справи про адміністративні
правопорушення, пов'язані з
порушеннями законодавства про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно зі ст. 298 КУпАП постанова про
накладення адміністративного
стягнення є обов'язковою для виконання
державними і громадськими органами,
підприємствами, установами,
організаціями, посадовими особами і
громадянами.

Статтею 300 КУпАП визначено, що
постанова про накладення
адміністративного стягнення
виконується уповноваженим на те
органом у порядку, встановленому цим
Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п 6 ст. 3 Закону, державною
виконавчою службою підлягають
виконанню постанови органів (посадових
осіб), уповноважених розглядати справи
про адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом.

Згідно ч. 1 ст. 24 вказаного закону,
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання і цей документ відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, та
пред'явлений до виконання до органу
державної виконавчої служби за
належним місцем виконання рішення.

Статтею 26 закону закріплено обов'язок
державного виконавця відмовити у
відкритті виконавчого провадження у
разі, зокрема, пропуску встановленого
строку пред'явлення документів до
виконання, невідповідності
виконавчого документа вимогам,
передбаченим статтею 19 цього Закону та
наявності інших обставин, передбачених
законом, які виключають здійснення
виконавчого провадження.

Так, ст. 19 цього ж Закону встановлені
вимоги до змісту всіх виконавчих
документів, передбачених ч.2 ст.3 Закону.
Відповідно до п. 5 ст. 19 закону, у
виконавчому документі повинна бути
зазначена дата набрання чинності
рішенням, відповідно до п.6
вищезазначеного Закону у виконавчому
документів повинен бути зазначений
строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання.

З матеріалів справи вбачається,
зокрема, в постанові про накладення
адміністративного стягнення № 43 від
11.06.2012р. зазначено порядок та строки
сплати штрафу, а також, що постанова
може бути оскаржена до вищестоящого
органу або до відповідного районного,
міського суду протягом 10 днів з дня її
винесення. Будь-які інші застереження з
приводу дати набрання чинності та
строку пред'явлення виконавчого
документа до виконання у постанові
відсутні. Наведене свідчить, що норми
ст. 19 Закону України "Про виконавче
провадження" стосовно зазначення у
виконавчих документах дати набрання
ними чинності та строку пред'явлення
виконавчого документа до виконання
позивачем не були дотриманні.

Водночас, суд звертає увагу на той факт,
що дата набрання чинності рішенням та
строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання відображаються
у ньому для визначення органом
державної виконавчої служби
можливості прийняття виконавчого
документа до виконання із зазначенням
дати початку і закінчення перебігу
строку пред'явлення документа до
виконання.

Крім того, слід відмітити, що
відповідно до ст. 303 КУпАП не підлягає
виконанню постанова про накладення
адміністративного стягнення, якщо її
не було звернуто до виконання протягом
трьох місяців з дня винесення.

Згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути
сплачений порушником не пізніш як
через п'ятнадцять днів з дня вручення
йому постанови про накладення штрафу, а
в разі оскарження або опротестування
такої постанови - не пізніш як через
п'ятнадцять днів з дня повідомлення про
залишення скарги або протесту без
задоволення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 21 Закону України
«Про виконавче провадження» постанови
органів (посадових осіб), уповноважених
розглядати справи про адміністративні
правопорушення можуть бути пред'явлені
до виконання протягом трьох місяців.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 26 закону державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі,
зокрема, пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання.

Як слідує з матеріалів справи,
виконавчий документ - Постанова № 43
УПФУ прийнята 11 червня 2012 року, докази,
які б підтверджували оскарження чи
опротестування Постанови № 43 від
11.06.2012р. відповідно до статті 291 КУпАП,
або докази відстрочки виконання даної
постанови відповідно до статті 301
КУпАП, що є підставами для зупинення
перебігу строку давності позивачем не
надано, та судом не здобуто, а отже,
Постанова № № 43 від 11.06.2012р. не
підлягала виконанню у зв'язку із
закінченням строку давності її
виконання.

Постанова № 43 датована 11 червня 2012 р. і
тримісячний строк на її пред'явлення
сплинув 12 вересня 2012 р., тоді як заяву
про відкриття виконавчого провадження
позивач подав до ДВС тільки 19 вересня
2012 р., тобто із перевищенням строку
встановленого Законом України "Про
виконавче провадження" .

Відповідно до положень ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Нормами ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності
передзаконом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що відповідач відмовивши у
відкритті виконавчих проваджень діяв
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законом України «Про виконавче
провадження», а тому дії відповідача та
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження є законними.

Враховуючи вищевикладене, в
задоволенні адміністративного позову
необхідно відмовити за
необґрунтованістю.

А тому висновки суду першої інстанції
відповідають нормам матеріального та
процесуального права.

Беручи до уваги викладене, колегія
суддів вважає, що при розгляді справи
судом першої інстанції правильно
застосовано норми матеріального та
процесуального права, вірно
встановлено фактичні обставини справи
та надана правова оцінка.

Постанова суду першої інстанції
викладена достатньо повно, висновки
обґрунтовані з посиланням на конкретні
норми Законів України та відповідають
чинному законодавству та доводи
апеляційної скарги цих висновків суду
не спростовують.

За таких обставин підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції та задоволення апеляційної
скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.195, 197, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200,п.1 ч.1 ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС України,
суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Березнегуватському районі
Миколаївської області - залишити без
задоволення.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 09 жовтня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Березнегуватському районі
Миколаївської області до Відділу
Державної виконавчої служби
Березнегуватського районного
управління юстиції у Миколаївській
області про скасування рішення,
зобов'язання вчинити дії - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням
апеляційного суду.

Суддя - доповідач:
І.П. Косцова

Судді:
І.О. Турецька

Л.В.Стас.