Справа № 813/1682/14
Суддя: Кузьмич С.М.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року
Справа № 876/4682/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича
С. М.,

суддів Гулида Р.
М., Улицького В. З.,

за участю секретаря Гнатик А.
З.

представника позивача Гармадій Н.
Я.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 3
квітня 2014 року у справі № 813/1682/14 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Престиж-транс" до
Підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області про скасування
постанови та визнання незаконними дій,

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Престиж-транс"
звернулося з адміністративним позовом
до Підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області, яким просило
скасувати постанову про стягнення з
боржника виконавчого збору ВП №31176975
від 11 жовтня 2012 року, скасувати пункт 2
постанови від 11 жовтня 2012 року про
повернення виконавчого документа
стягувачу, визнати незаконними дії по
стягненню з позивача виконавчого збору
на підставі постанови про стягнення
виконавчого збору від 11 жовтня 2012 року.

Позов мотивує тим, що стягувач у
виконавчому провадженні відмовився
від примусового виконання, про що подав
відповідачу письмову заяву, що також
зазначається у постанові про
повернення виконавчого документа
стягувачу від 11 жовтня 2012 року. Тобто,
відповідно до частини 1 статті 28 Закону
України "Про виконавче провадження"
стягненню з боржника підлягає
виконавчий збір у розмірі 80
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 3 квітня 2014
року позов задоволено частково.
Визнано протиправною та скасовано
постанову Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про стягнення виконавчого
збору ВП №31176975 від 11 жовтня 2012 року. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

З таким рішенням суду не погодився
відповідач. Подав апеляційну скаргу, в
якій посилається на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права. Просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою в
задоволенні позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом
першої інстанції не взято до уваги той
факт, що виконавчий збір стягується у
разі невиконання боржником у
встановлений строк виконавчого
документа у розмірі 10% суми, що підлягає
стягненню. Вказана сума стягується
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання.

Водночас з аналізу апеляційної скарги
зрозуміло, що апелянтом надано
обґрунтування для скасування рішення
суду першої інстанції лише в частині
задоволення останні позовних вимог.

Представник позивача в судовому
засіданні надав пояснення, просив в
задоволенні апеляційної скарги
відмовити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Відповідач явку свого представника не
забезпечив, хоч і був належним чином
повідомлений про дату, час і місце
проведення судового засідання, що не
перешкоджає слухати справу в його
відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга належить до задоволення з
наступних підстав.

Вивчивши матеріали справи судом
апеляційної інстанції встановлено, що
відповідачем розпочато виконавче
провадження по виконанню виконавчого
напису №2124 виданого 31 серпня 2009 року
приватним нотаріусом ЛМНО ОСОБА_2 про
звернення стягнення на майно ТзОВ
«Престиж-Транс», ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
загальну суму 231885,44 грн.

За заявою стягувача - ПАТ
«ПроКредитБанк» №4369/12 від 1 жовтня 2012
року відповідачем винесено постанову
про повернення виконавчого документа
стягувачеві від 11 жовтня 2012 року.

11 жовтня 2012 року відповідачем винесено
постанову про стягнення з боржника
виконавчого збору у розмірі 23188,54 грн.

5 лютого 2014 року відповідачем винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження про стягнення з ТзОВ
«Престиж-Транс», ОСОБА_3, ОСОБА_4 23188,54
грн виконавчого збору.

Частково задовольняючи позовні вимоги
суд першої інстанції виходив з
помилкового трактування частини 1
статті 28 Закону України «Про виконавче
провадження» відповідно до якої у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Зокрема суд першої інстанції прийшов
до помилкового висновку, що частина
вказаної норми «У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача» вказує на
застосування виконавчого збору у
розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян з боржника - юридичної
особи.

Водночас вказана норма чітко розділяє
розмір виконавчого збору при виконанні
рішення майнового та немайнового
характеру та імперативно вказує на
необхідність сплати виконавчого збору
також у випадку повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання.

У вказаних випадках розмір виконавчого
збору визначається в залежності від
характеру рішення, що виконується.
Зокрема у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача, якщо характер
рішення носив майновий характер то з
боржника стягується виконавчий збір у
розмірі 10 відсотків суми, що підлягає
стягненню, або вартості майна боржника,
що підлягає передачі стягувачу за
виконавчим документом.

Щодо позовної вимоги про скасування
пункту 2 постанови про повернення
виконавчого документа стягувачеві від
11 жовтня 2012 року, то суд апеляційної
інстанції погоджується з висновками
суду першої інстанції, що така не
належить до задоволення, оскільки
постанову про стягнення з боржника
виконавчого збору виділено в окреме
виконавче провадження у відповідності
до вимог Закону України «Про виконавче
провадження».

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції було неправильно
встановлено обставини справи та
ухвалено судове рішення з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, а тому апеляційну скаргу
необхідно задовольнити, а постанову
суду - скасувати.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області задовольнити.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 3 квітня 2014
року у справі № 813/1682/14 скасувати, та
прийняти нову, якою в задоволенні
позову відмовити повністю.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20-ти днів з дати складення в
повному обсязі.

Головуючий
Кузьмич С. М.

Судді
Гулид Р. М.

Улицький В. З.

Повний текст постанови складено 7
грудня 2014 року