Справа № 823/1436/13-а
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" грудня 2014 р. м. Київ
К/800/6860/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Кошіля В.В.

Суддів
Борисенко І.В.

Моторного О.А.

при секретарі
Калініні О.С.

за участю представників сторін:

позивача - Лімонтова В.Б.

відповідача - Недосєки І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу
Тальнівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області

на постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 26.11.2013

у справі № 823/1436/13-а

за позовом Державного підприємства
«Іваньківський спиртовий завод»

до Тальнівської міжрайонної державної
податкової інспекції Черкаської
області Державної податкової служби

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Іваньківський
спиртовий завод» звернулось до суду з
позовом про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень Тальнівської
міжрайонної державної податкової
інспекції Черкаської області
Державної податкової служби від 06.12.2012
№ та № .

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 09.07.2013 у
задоволенні позовних вимог відмовлено,
з мотивів правомірності прийняття
спірних податкових повідомлень-рішень.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 26.11.2013
постанову суду першої інстанції
скасовано; прийнято нову постанову про
задоволення позовних вимог; визнано
протиправними та скасовано спірні
податкові повідомлення-рішення, з
підстав обґрунтованості позовних
вимог.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, як таке, що
прийняте з правильним застосуванням
норм матеріального та процесуального
права.

Позивач в запереченнях на касаційну
скаргу просить рішення суду
апеляційної інстанції залишити без
змін, а касаційну скаргу - без
задоволення.

Представником відповідача в судовому
засіданні заявлено клопотання про
заміну відповідача, у зв'язку із
реорганізацією, із Тальнівської
міжрайонної державної податкової
інспекції Черкаської області
Державної податкової служби на
правонаступника - Тальнівську
об'єднану державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області.

Відповідно до ст. 55 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі вибуття або заміни сторони чи
третьої особи у відносинах, щодо яких
виник спір, суд допускає на будь-якій
стадії адміністративного процесу
заміну відповідної сторони чи третьої
особи її правонаступником. Усі дії,
вчинені в адміністративному процесі до
вступу правонаступника, обов'язкові
для нього в такій самій мірі, у якій
вони були б обов'язкові для особи, яку
він замінив.

Суд касаційної інстанції, розглянувши
заявлене клопотання, дійшов висновку
про його задоволення.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, за результатами проведеної
документальної позапланової невиїзної
перевірки ДП «ІСЗ» з питань дотримання
вимог податкового законодавства при
проведенні взаємовідносин із ТОВ «ВКФ
«Симиренківські сади» за період 01.10 по
31.12.2011, складено акт № 206/22/00374841 від
13.11.2012, в якому зафіксовано порушення: п.
138.8 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
прибуток в розмірі 1 833 469 грн.; п. п. 198.3,
198.6 ст. 198, п. п. 201.4, 201.7 ст. 201 Податкового
кодексу України, в результаті чого
занижено податок на додану вартість на
суму 1 594 320 грн.

На підставі результатів проведеної
перевірки, 06.12.2012 відповідачем прийняті
податкові повідомлення-рішення:

- № про збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 1 992 901 грн., у
т.ч.: 1 594 321 грн. основного платежу та 398 580
грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № про збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
прибуток підприємств у розмірі 1 833 469
грн. основного платежу.

Матеріалами справи встановлено, що між
ДП «Іваньківський спиртовий завод»
(покупець) та ТОВ «ВКФ «Симиренківські
сади» (продавець) укладені договори №
1/а від 06.01.2011 купівлі-продажу кукурудзи
та № 02/08 від 02.08.2011 купівлі-продажу
подрібненої пшениці.

За результатами господарських
операцій з даним контрагентом
позивачем сформовано податковий
кредит та витрати в спірному періоді.

Донараховуючи суми грошових
зобов'язань за вказаними податковими
повідомленнями-рішеннями податковий
орган виходив з нікчемності укладених
між позивачем та ТОВ «ВКФ
«Симиренківські сади» правочинів;
підписання податкових та видаткових
накладних невідомою особою, а наявні в
матеріалах справи докази не свідчать
про реальність здійснення
господарських операцій та поставки
товару саме цим контрагентом.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що формування позивачем
податкового кредиту та валових витрат
відбувалось за нікчемними правочинами.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позовні
вимоги, апеляційний адміністративний
суд мотивував своє рішення тим, що
укладення вищевказаних правочинів
було зумовлене необхідністю
використання зазначених товарів у
власній господарській діяльності;
спірні господарські операції мали
товарний характер та не були вчинені з
метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави та суспільства; факт
оплати товару сторонами не
заперечується.

Однак, такі висновки судів попередніх
інстанцій є передчасними та такими, що
зроблені без повного та всебічного
з'ясування обставин у справі.

Слід зазначити, що надання податковому
органу належним чином оформлених
документів, передбачених
законодавством про податки та збори, з
метою одержання податкової вигоди є
підставою для її одержання, якщо
податковий орган не встановив та не
довів, що відомості, які містяться в цих
документах, неповні, недостовірні та
(або) суперечливі, є наслідком
укладення нікчемних правочинів або
коли відомості ґрунтуються на інших
документах, недійсність даних в яких
установлена судом.

Про необґрунтованість податкової
вигоди можуть також свідчити
підтверджені доказами доводи
податкового органу, зокрема про
наявність таких обставин:

- неможливість реального здійснення
платником податків зазначених
операцій з урахуванням часу, місця
знаходження майна або обсягу
матеріальних ресурсів, економічно
необхідних для виробництва товарів,
виконання робіт або послуг,
нездійснення особою, яка значиться
виробником товару, підприємницької
діяльності;

- відсутність необхідних умов для
досягнення результатів відповідної
підприємницької, економічної
діяльності у зв'язку з відсутністю
управлінського або технічного
персоналу, основних коштів, виробничих
активів, складських приміщень,
транспортних засобів;

- облік для цілей оподаткування тільки
тих господарських операцій, які
безпосередньо пов'язані з виникненням
податкової вигоди, якщо для такого виду
діяльності також потрібне здійснення й
облік інших господарських операцій;

- здійснення операцій з товаром, що не
вироблявся або не міг бути вироблений в
обсязі, зазначеному платником податків
у документах обліку;

- відсутність первинних документів
обліку.

Постановляючи судові рішення по
справі, суди попередніх інстанцій
посилались на докази, які є
обов'язковими, але не вичерпними,
оскільки предмет доказування у справі,
що розглядається, становлять
обставини, що підтверджують або
спростовують реальність здійснення
самих господарських операцій, а відтак
і обґрунтованість визначення
податкового кредиту позивача.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 11 КАС України
суд вживає передбачені законом заходи,
необхідні для з'ясування всіх обставин
у справі, у тому числі щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи. Суд повинен запропонувати
особам, які беруть участь у справі,
подати докази або з власної ініціативи
витребувати докази, яких, на думку суду,
не вистачає.

Із матеріалів справи вбачається, що на
підтвердження своїх доводів щодо
неправомірності формування
податкового кредиту позивача,
податковий орган вказував, що операції
між позивачем та вищезазначеним
контрагентом були нікчемними.

В даному випадку, судами попередніх
інстанцій не досліджено обставин, що
підтверджують або спростовують
реальність здійснення самих
господарських операцій між позивачем
та контрагентом ТОВ «ВКФ
«Симиренківські сади», а саме:
можливостей контрагентів позивача
щодо виконання укладених з позивачем
договорів, зокрема, наявності
технічних та технологічних
можливостей; питання щодо фактичної
оплати позивачем податку на додану
вартість в ціні отриманого товару, не
досліджено руху активів у процесі
здійснення господарських операцій, з
відповідним документальним
підтвердженням.

Також, для вирішення спору важливе
значення має встановлення факту
реєстрації та перебування контрагента
платника податку в стані платника
податку на додану вартість, що надає
право такому платнику видавати
податкові накладні, які є підставою для
формування податкового кредиту.

Судами попередніх інстанцій також не
досліджувалось питання щодо
правомірності формування валових
витрат позивача в спірному періоді в
розрізі із понесеними витратами на
виконання господарських операцій із
зазначеним контрагентом та їх зв'язку з
господарською діяльністю позивача.

Однак, встановлення даних обставин має
важливе значення для правильного
вирішення даної справи.

Згідно з ч. 2 ст. 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

За вказаних обставин, Вищий
адміністративний суд України
приходить до висновку про необхідність
скасування рішень судів попередніх
інстанцій та направлення справи на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції.

При новому розгляді слід взяти до уваги
вищезазначене та прийняти законне і
обґрунтоване рішення відповідно до
норм матеріального та процесуального
права, надати належну правову оцінку
обставинам у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Допустити заміну по даній справі
відповідача - Тальнівської міжрайонної
державної податкової інспекції
Черкаської області Державної
податкової служби її правонаступником
- Тальнівською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області.

Касаційну скаргу Тальнівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Черкаській області
задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 26.11.2013 та
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 09.07.2013
скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий В.В. Кошіль Судді І.В.
Борисенко О.А. Моторний