Справа № 2а-3456/10/0870
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2010-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2010 року 11:45
Справа № 2а-3456/10/0870

Запорізький окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Прасова О.О. при
секретарі Жучковій Н.С., за участю
представника позивача ОСОБА_1, позивача
ОСОБА_2, представника відповідача Бойка
О.А., розглянувши у місті Запоріжжі у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за заявою фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Запоріжжя

про скасування рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій форми «С» від 04.06.2010 №

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі
- позивач або ФОП ОСОБА_2) звернулась до
суду із адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м.Запоріжжя (далі -
відповідач або ДПІ у Ленінському
районі м.Запоріжжя) про скасування
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій форми «С» від
04.06.2010 №. В позові вказано, що
відповідачем видане рішення про
застосування штрафних санкцій форми
«С» №, згідно якого вирішено до
позивача застосувати суму штрафних
санкцій в розмірі 25 957 грн. 72 коп. за
порушення п. 12 ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг». Вказане рішення від 04.06.2010
№ прийняте на підставі акту
перевірки за дотриманням суб'єктами
господарювання порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), вимог з
регулювання обігу готівки, наявності
торгових патентів і ліцензій від 18.05.2010
№0004905/0093/08/00/23/НОМЕР_1. Позивач не
погоджується з результатами перевірки
та висновками акту перевірки від 18.05.2010
№ 0004905/0093/08/00/23/НОМЕР_1 та вважає, що
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій форми «С» від
04.06.2010 № підлягає скасуванню з
наступних підстав. Зазначає, що в акті
перевірки як порушення вказано
здійснення торгівельної діяльності
без придбання короткотермінового
патенту, проте 25.01.2010 ДПІ у Запорізькому
районі Запорізької області було видано
торговий патент на ім'я ФОП ОСОБА_2
серії НОМЕР_2 на здійснення
підприємницької діяльності у сфері
роздрібної торгівлі нафтопродуктами.
Щодо зазначення в акті перевірки в
якості порушення відсутності книги
обліку доходів та витрат підприємця
позивач зазначає, що Книга № 2307 обліку
доходів та витрат підприємця ОСОБА_2 за
формою № 10 зберігається в офісі
позивача. Також позивач вказує, що в
акті перевірки від 18.05.2010
№0004905/0093/08/00/23/НОМЕР_1 як порушення
відображена нестача газу, що була
виявлена під час застосування
рівноміру, що є порушенням правил
виміру залишків газу, адже рівномір є
технологічним пристроєм, що не
призначений для комерційного обліку
засобів вимірювальної техніки. Щодо
зазначення в акті перевірки за
дотриманням суб'єктами господарювання
порядку проведення розрахунків за
товари (послуги), вимог з регулювання
обігу готівки, наявності торгових
патентів і ліцензій в якості порушення
наявність надлишків ТМЦ на загальну
суму 94 грн. 99 коп. та нестачу ТМЦ на суму
12883 грн. 87 коп. фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 вказує, що
корегування залишків нафтопродуктів в
ємкості за поточний місяць
здійснюється останнім числом
поточного місяця, а враховуючи той
факт, що перевірка проводилась 18 числа,
залишки та надлишки ТМЦ ще не були
скореговані.

У судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги у повному обсязі, на
задоволенні позову наполягав.

У судовому засіданні 05.08.2010 Державною
податковою інспекцією у Ленінському
районі м. Запоріжжя надано заперечення
на адміністративний позов. Відповідач
з позовом не згодний з наступних
підстав. Вказує, що перевіркою
встановлено порушення порядку ведення
обліку товарних запасів за місцем
реалізації на загальну суму 12 978 грн. 86
коп., чим порушено п.12 ст.3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг». Таким чином,
відповідач вважає, що оскаржуване
Рішення про застосування фінансових
санкцій відповідає чинному
законодавству України. Просить у
задоволенні адміністративного позову
відмовити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні позовні вимоги відхилив із
підстав зазначених у запереченнях.

Суд, вислухавши думку сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає
позов таким, що підлягає задоволенню з
наступних підстав.

ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер -
НОМЕР_1) зареєстрована як фізична
особа-підприємець 13.04.1998 Виконавчим
комітетом Запорізької міської ради за
адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується
Свідоцтвом про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» контроль за додержанням
суб'єктами підприємницької діяльності
порядку проведення розрахунків за
товари (послуги), інших вимог цього
Закону здійснюють органи державної
податкової служби України шляхом
проведення планових або позапланових
перевірок згідно із законодавством
України.

Пунктом 2 ст.11 Закону України «Про
державну податкову службу України»
передбачено, що органи державної
податкової служби мають право,
здійснювати контроль: за додержанням
порядку проведення готівкових
розрахунків за товари (послуги) та
наявністю свідоцтв про державну
реєстрацію суб'єктів підприємницької
діяльності, ліцензій на провадження
видів господарської діяльності, що
підлягають ліцензуванню відповідно до
закону.

На підставі наказу №201 від 28.04.2010 та
направлень №209, №210 від 18.05.2010
працівниками Державної податкової
адміністрації у Запорізькій області 18
травня 2010 року проведено перевірку АЗС
позивача, що розташована за адресою:
АДРЕСА_3.

За результатами проведеної
відповідачем перевірки складено Акт
від 18.05.2010 №0004905/0093/08/00/23/НОМЕР_1.

Перевіркою встановлено порушення
вимог п.12 ст.3, ст.6 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», ст.3 Закону України «Про
патентування деяких видів
підприємницької діяльності», а саме:
здійснення торгівельної діяльності
без придбання короткотермінового
патенту; порушення порядку ведення
обліку товарних запасів на складах та
за місцем їх реалізації - встановлено
надлишки товарно-матеріальних
цінностей на загальну суму 94 грн. 99 коп.
та нестачу ТМЦ на 12883 грн. 87 коп.;
відсутність книги обліку доходів та
витрат підприємця.

Акт перевірки №0004905/0093/08/00/23/НОМЕР_1 від
18.05.2010 фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_2 підписано із зауваженнями, в
яких зазначено, що з актом позивач не
згоден; патент отриманий, оригінал на
АЗС, патент НОМЕР_2; Книга обліку
доходів та витрат знаходиться в
бухгалтерії; залишки зняти за
допомогою рівноміру, який не є засобом
вимірювальної техніки.

Не погодившись з висновками акту
перевірки позивач звернувся із
запереченнями до ДПІ у Ленінському
районі м.Запоріжжя. Згідно листа
відповідача від 27.05.2010 № 8125/121/2304 «Про
надання відповіді на заперечення»
встановлено, що згідно довідки від
19.05.2010 № 4317/133, виданої ДПІ у
Запорізькому районі Запорізької
області, на АЗС за адресою: АДРЕСА_3 ФОП
ОСОБА_2 25.01.2010 був придбаний торговий
патент ТПБ № 350972 на здійснення
підприємницької діяльності у сфері
роздрібної торгівлі нафтопродуктами
терміном дії з 01.02.2010 по 30.01.2010. Таким
чином, порушень ст. 3 Закону України
«Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності» не
встановлено, про що зроблено
відповідний запис в акті перевірки.
Щодо порушення в частині порядку
ведення обліку товарних запасів на
складах та за місцем реалізації ДПІ у
Ленінському районі м. Запоріжжя
повідомила, що ст. 21 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» передбачена відповідальність
у вигляді фінансової санкції в розмірі
подвійної вартості не облікованих
товарів за місцем реалізації, але не
менше 10 неоподаткованих мінімумів
доходів громадян.

Згідно листа від 03.06.2010 №408/14/23-714 «Про
надання відповіді» Державної
податкової адміністрації у
Запорізькій області, за результатами
розгляду заперечень ФОП ОСОБА_2 від
21.05.2010 № 14 не знайдено порушень діючого
законодавства в ході проведення
перевірки АЗС позивача.

На підставі Акту перевірки
№0004905/0093/08/00/23/НОМЕР_1 від 18.05.2010 за
порушення п.12 ст.3 «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» Державною
податковою інспекцією у Ленінському
районі м. Запоріжжя винесено Рішення
№ від 04.06.2010 про застосування до
позивача штрафних (фінансових) санкцій
у розмірі 25 957 грн. 72 коп.

Не погоджуючись із вищезазначеним
рішенням про застосування штрафних
санкцій, позивач звернувся до суду.

Суд вважає, що висновки, викладені в
Акті перевірки від 18.05.2010
№0004905/0093/08/00/23/НОМЕР_1, на підставі яких
прийнято оскаржуване рішення, не
відповідають фактичним обставинам, у
зв'язку з чим Рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій №
від 04.06.2010 не може бути визнано законним
та обґрунтованим виходячи з
наступного.

Згідно п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг, зобов'язані вести
у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг).

Відповідно до ст.6 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» облік товарних запасів
фізичною особою суб'єктом
підприємницької діяльності ведеться у
порядку, визначеному чинним
законодавством. Облік ведеться з
урахуванням особливостей,
встановлених для суб'єктів малого
підприємництва. Обов'язок із ведення
обліку товарних запасів не
застосовується до осіб, які відповідно
до законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку придбаних або проданих товарів.

Інструкцією про прибутковий податок з
громадян, затвердженою наказом
Державної податкової адміністрації
України від 21.04.1993 №12, передбачена
Книга обліку доходів і витрат, яку
ведуть фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності. При цьому,
незалежно від видів діяльності умов і
особливостей кожного виду діяльності
встановлена одна форма Книги обліку
доходів і витрат - форма №10.

Щодо факту порушення позивачкою вимог
п.12 ст.3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій», судом
з'ясовано, що фізична особа-підприємець
ОСОБА_2 для здійснення розрахункових
операцій за готівку при продажу
товарів зареєструвала у Державній
податковій інспекції у Ленінському
районі м. Запоріжжя Книгу обліку
доходів та витрат підприємця № 5657.
Враховуючи той факт, що Книга форми №10
в одному примірнику реєструється
безпосередньо за суб'єктом
господарювання, а позивач має два
торгових об'єкта, що розташовані за
різними адресами, Книга обліку доходів
та витрат підприємця № 5657 зберігалася
за місцем реєстрації фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, за адресою:
69121, АДРЕСА_1. Із пояснень ОСОБА_2
встановлено, що 28.06.2010 вона за невідомих
обставин загубила Книга обліку доходів
та витрат підприємця № 5657. 02.07.2010 вона
звернулась із заявою до Ленінського РВ
ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій
області. Постановою від 02.07.2010 у
порушенні кримінальної справи було
відмовлено, що підтверджується копією
Постанови про відмову в порушенні
кримінальної справи долученої до
матеріалів справи. У судове засідання
позивачем була надана копія зазначеної
книги.

Згідно Відомості про результати
перевірки щодо повноти оприбуткування,
реалізації та фактичних залишків
запасів (товарно-матеріальних
цінностей) станом на 18.05.2010, перевіркою
встановлена надлишки дизельного
палива у кількості 13,57 л. на загальну
суму 94 грн. 99 коп. та нестачу ТМЦ на 12 883
грн. 87 коп., із них бензину марки А-92 у
кількості 226,6 л. на суму 1 688 грн. 17 коп.,
А-95 у кількості 172,6 л. на суму 1 372 грн. 17
коп., газу у кількості 2 585,14 л. на суму 9 823
грн. 53 коп.

З метою встановлення єдиного порядку
організації та виконання робіт,
пов'язаних з прийманням,
транспортуванням, зберіганням,
відпуском та обліком товарної нафти і
нафтопродуктів, Наказом Міністерства
палива та енергетики України,
Міністерства економіки України,
Міністерства транспорту та зв'язку
України, Державного комітету України з
питань технічного регулювання та
споживчої політики від 20.05.2008
№281/171/578/155, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 02.09.2008 за
№805/15496, затверджено «Інструкцію про
порядок приймання, транспортування,
зберігання, відпуску та обліку нафти і
нафтопродуктів на підприємствах і
організаціях України».

Згідно п.10.4 розділу 10 цієї Інструкції,
на АЗС здійснюється оперативне
кількісне контролювання, результати
якого використовуються для ведення
обліку, звіряння кількості отриманих і
відпущених нафтопродуктів. Кількісний
облік нафтопродуктів на АЗС
здійснюється за формою змінного звіту
АЗС N 17-НП.

Під час приймання - передавання зміни
оператори АЗС:

визначають залишки нафтопродуктів на
кінець зміни з урахуванням залишків на
початок зміни (цей залишок
переноситься з графи "обліковий
залишок попередньої зміни"),
надходження нафтопродуктів за зміну,
які підтверджено відповідними
документами, та кількості відпущених
за зміну нафтопродуктів за сумарними
показниками лічильників усіх ПРК, ОРК
(обліковий залишок);

вимірюють загальний рівень
нафтопродуктів і рівень підтоварної
води в кожному резервуарі та за
результатами вимірювань визначають
об'єм нафтопродуктів (фактичний
залишок);

роздруковують на РРО фіскальний
звітний чек і визначають обсяг
виконаних розрахункових операцій, що
заносяться до фіскальної пам'яті;

передають залишок готівки;

перевіряють наявність та фіксацію у
місцях, передбачених експлуатаційним
документом, свинцевих пломб з
відбитком повірочного тавра та
відповідність відбитку цих тавр у
формулярах на ПРК, ОРК.

У разі встановлення розбіжності
фактичної і облікової кількості
нафтопродуктів у резервуарі в границях
відносної похибки методу вимірювання
маси згідно з ГОСТ 26976 зміна
передається і приймається за обліковим
залишком нафтопродукту. Перевищення
фактичного залишку на кінець зміни над
обліковим залишком на кінець зміни
понад допустиме граничне відхилення
фіксується у змінному звіті. У разі
перевищення розбіжності фактичної і
облікової кількості нафтопродуктів у
резервуарі понад зазначених норм
керівництво повинно вжити заходів щодо
проведення позачергової
інвентаризації. До встановлення
обставин перевищення фактичного
залишку на кінець зміни над обліковим
залишком на кінець зміни понад
допустиме граничне відхилення
обліковий залишок не корегується.

Відповідно до змінного звіту, під час
приймання - передавання зміни 19 травня
2010 року операторами АЗС не встановлено
розбіжності між фактичною та обліковою
кількістю нафтопродуктів, яка
перевищувала допустиме граничне
відхилення. Зміна триває добу: з 8-ї
години ранку до 8-ї години ранку
наступного дня.

Порядок приймання, транспортування,
зберігання, відпуску та обліку газів
вуглеводневих скраплених для
газонаповнювальних станцій,
газонаповнювальних пунктах,
автогазозаправних станціях та
автогазозаправних пунктах незалежно
від форми власності встановлюється
«Інструкцією про порядок приймання,
зберігання, відпуску та обліку газів
вуглеводневих скраплених для
комунально-побутового споживання та
автомобільного транспорту»,
затвердженою Наказом Міністерства
палива та енергетики України від 03.06.2002
№332, зареєстрованою в Міністерстві
юстиції України 24.04.2003 за №331/7652.

Пунктом 8.9 розділу 8 цієї Інструкції
передбачено, що масу рідинної фази СВГ
(скрапленого вуглеводного газу) у
резервуарах та технологічних
трубопроводах вимірюють
об'ємно-масовим методом та прямим
вимірюванням маси. Для забезпечення
найбільшої точності при визначенні
залишків СВГ за допомогою контрольних
трубок необхідно СВГ, який є в
наявності, заповнити наземні
резервуари до рівня 85-відсоткового
наповнення, підземні - до
90-відсоткового рівня, а решта
резервуарів повинні бути повністю
порожні. При цьому СВГ із останнього
частково заповненого резервуара має
бути злитий в автомобільні цистерни
або балони з подальшим їх зважуванням
на вагах і врахований при розрахунку
залишків.

Для з'ясування обставин справи у судове
засідання 17.08.2010 в якості свідка було
викликано головного податкового
ревізора-інспектора, інспектора
податкової служби І рангу ДПА у
Запорізькій області Півня Андрія
Володимировича. В результаті допиту
встановлено, що процес вимірювання
здійснювався за допомогою рівноміру,
як саме проходив процес свідок не
пам'ятає. Також встановлено, що свідок
не є спеціалістом з вимірювання газу.

Таким чином, суд вважає, що під час
вимірювання газу було порушено правила
виміру газу, оскільки згідно
Технічного паспорту, рівномір слугує
для візуального визначення рівня
рідкої фази продукту у відсотках від
загального об'єму заповнення ємкості
резервуару, а отже його показники не
можуть бути використані для визначення
маси газу. Рівномір не призначений для
комерційного обліку як засіб
вимірювальної техніки.

Судом з'ясовано, що дані, які заносились
позивачем до Книги обліку доходів і
витрат, (копії окремих сторінок Книги
обліку доходів і витрат, яка загублена,
були додані позивачем до позову), з
урахуванням можливих допустимих
відхилень, відповідають даним змінних
звітів за 18-19 травня 2010 року. При цьому
суд враховує особливості нормативних
вимог щодо заповнення Книги обліку
доходів і витрат та характер змінної
роботи позивача.

Отже, суд вважає, що облік
товарно-матеріальних цінностей
здійснювався позивачем належним чином,
відповідно до вимог чинного
законодавства та особливостей його
господарської діяльності.

Частиною 1 ст.11 КАС України встановлено,
що розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно із ч.1 ст.71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вище викладене,
відповідачем не доведена
правомірність своїх дій під час
проведення перевірки позивача та
оскаржуваного рішення, у зв'язку із чим
позовні вимоги є такими, що підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 71, 158-163 КАС України; ст.ст. 3, 6
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг»; п.10.4 розділу 10
«Інструкції про порядок приймання,
транспортування, зберігання, відпуску
та обліку нафти і нафтопродуктів на
підприємствах і організаціях України»,
затвердженої Наказом Міністерства
палива та енергетики України,
Міністерства економіки України,
Міністерства транспорту та зв'язку
України, Державного комітету України з
питань технічного регулювання та
споживчої політики від 20.05.2008
№281/171/578/155, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 02.09.2008 за
№805/15496; п.8.9 розділу 8 «Інструкції про
порядок приймання, зберігання,
відпуску та обліку газів вуглеводневих
скраплених для комунально-побутового
споживання та автомобільного
транспорту», затвердженої Наказом
Міністерства палива та енергетики
України від 03.06.2002 №332, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 24.04.2003 за
№331/7652, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Скасувати рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій форми «С»
від 04.06.2010 №, винесене Державною
податковою інспекцією у Ленінському
районі м.Запоріжжя відносно фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне
оскарження, встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку заяву не було подано.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
О.О. Прасов