Справа № 815/4917/14
Суддя: Соколенко О. М.
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4917/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року м.
Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Соколенко О.М.

при секретарі - Гаврилюк І.С.

за участю: представника позивача -
Іорданова В.П. (за довіреністю),

представника відповідача -
Дімова В.О. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом приватного підприємства
"БЕССАРАБІЯ-В" до Арцизької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного Управління Міндоходів в
Одеській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
15.08.2014 року № та № ,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов приватного
підприємства "БЕССАРАБІЯ-В" (далі - ПП
"БЕССАРАБІЯ-В", або позивач, або
підприємство) до Арцизької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного Управління Міндоходів в
Одеській області (далі - Арцизька ОДПІ,
або Арцизька ОДПІ ГУ Міндоходів в
Одеській області, або відповідач) про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
15.08.2014 року № та № .

Позивач мотивує свої позовні вимоги
тим, що Арцизькою об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
Управління Міндоходів в Одеській
області проведено виїзну позапланову
документальну перевірку ПП
"БЕССАРАБІЯ-В" з питань правомірності
нарахування від'ємного значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту з податку на додану вартість за
травень 2014 року по взаємовідносинам з
ПП «Довіра-Сервіс» (), з
ТОВ «Транс-Сервіс-1» () та
з ПСП АФ «Соснівська» (),
за результатами якої відповідачем
складено акт від 15.08.2014 року № 447/22-35434347,
яким встановлено порушення позивачем:
п.п. 14.1.181 п.14.1 ст.14, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198,
п. 201.1 ст.201 Податкового кодексу України,
в результаті чого ПП "БЕССАРАБІЯ-В" у
декларації за травень 2014 року завищено
від'ємне значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту на суму ПДВ 681779
грн., що у подальшому призвело до
заниження суми податку на додану
вартість, яка підлягає нарахуванню за
підсумками поточного звітного періоду
з урахуванням залишку від'ємного
значення попереднього звітного
періоду та сплачується до загального
державного бюджету за червень 2014 року
на суму 199881 грн.

На підставі вказаного акту перевірки
відповідачем прийнято податкові
повідомлення-рішення від 15.08.2014 року №
, яким позивачу зменшено розмір
від'ємного значення суми ПДВ у розмірі
681779,00 грн. та від 15.08.2014 року № ,
яким визначено грошове зобов'язання з
ПДВ урахуванням штрафних санкцій на
загальну суму 299821,50 грн.

ПП "БЕССАРАБІЯ-В" вважає зазначені
податкові повідомлення-рішення такими,
що не відповідають нормам діючого
законодавства та підлягають визнанню
протиправними і скасуванню, з огляду на
наступне.

Як вказує позивач, висновок Арцизької
ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області
про відсутність факту придбання
товарів внаслідок відсутності за
місцезнаходженням ПП «Довіра-Сервіс»
не ґрунтується на належних та
допустимих доказах та спростовується
матеріалами справи, оскільки станом на
момент укладання між ПП "БЕССАРАБІЯ-В"
та ПП «Довіра-Сервіс» договору
купівлі-продажу №20/03 від 04.04.2014 року та
на момент виконання цього договору, ПП
«Довіра-Сервіс» згідно витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
знаходилося за своєю юридичною
адресою, відносно нього не вносилось
запису про відсутність підприємства за
місцезнаходженням, запису про
банкрутство та/або припинення
господарської діяльності підприємства
та вказаний контрагент позивача був
зареєстрований платником податку на
додану вартість.

Крім того, позивач зазначає, що доводи
Арцизької ОДПІ ГУ Міндоходів в
Одеській області про відсутність
первинних документів, що підтверджують
господарські операції ПП "БЕССАРАБІЯ-В"
з ПП «Довіра-Сервіс», на підставі яких
зроблено висновок про необґрунтоване
формування з боку позивача податкового
кредиту, спростовуються наявністю у
позивача на момент здійснення
перевірки первинних документів, як то,
видаткових накладних, податкових
накладних, рахунків-фактур, платіжних
доручень, які містять усі необхідні
реквізити згідно Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" та п.201.1 ст.201 ПК
України, та підтверджують фактичний
рух активів та зміну майнового стану
обох підприємств.

Також, позивач зазначає, що
обґрунтування неправомірного, на думку
відповідача, формування податкового
кредиту з боку ПП "БЕССАРАБІЯ-В"
податкового кредиту за
взаємовідносинами з ПП «Довіра-Сервіс»
внаслідок невідповідності
господарських операцій діловій меті,
не ґрунтується на нормах чинного
законодавства, оскільки, по-перше,
чинним законодавством не визначено
таку категорію як «ділова мета», та
критерії, за якими можна було б зробити
висновок про її досягнення чи
недосягнення; а по-друге, одержання
прибутку є лише метою підприємницької
діяльності, а не обов'язковою її
складовою.

Крім того, позивач зазначає, що
всупереч положенням п.п.21.1.1 п.21.1 ст.21 ПК
України, відповідач в акті перевірки не
обґрунтував висновки про безпідставне
формування податкового кредиту, не
навів та не надав докази, що доводять
протиправні дії з боку ПП
"БЕССАРАБІЯ-В", внаслідок чого прийняті
рішення не можуть вважатись законними
та підлягають скасуванню.

Разом з цим, як вказано у позові,
висновок контролюючого органу про
включення до податкового кредиту
непідтверджених податковими
накладними та іншими первинними
документами суми ПДВ у розмірі 109666,67
грн. у травні 2014 року зроблено
відповідачем безпідставно, з огляду на
наступне.

Як зазначає позивач, вказаний висновок
зроблено на тій підставі, що до
податкової декларації з податку на
додану вартість за травень 2014 року ПП
"БЕССАРАБІЯ-В" включило податковий
кредит за податковою накладною від
21.05.2014 року №8/2, складеною ПСП АФ
«Соснівська» на придбання насіння
соняшника у кількості 140 тон загальною
вартістю 658000 грн., у т.ч. ПДВ 109666,67 грн.
Водночас, позивач не заперечує, що
насправді 21.05.2014 року №8/2 ПСП АФ
«Соснівська» складено та
зареєстровано в Єдиному реєстрі
податкових накладних податкову
накладну на придбання овесу у
кількості 140 тон загальною вартістю 658000
грн., у т.ч. ПДВ 109666,67 грн.

При цьому, як вказує позивач, факт
поставки ПСП АФ «Соснівська» на
користь ПП "БЕССАРАБІЯ-В" товару на суму
658000 грн., у т.ч. ПДВ 109666,67 грн., податковим
органом не оскаржується, що, на думку
позивача, у відповідності до приписів
ст. 72 КАС України є підставою для
звільнення від доказування. В свою
чергу, щодо розходження у найменуванні
товару, позивач зауважує, що у
первинній податковій накладній від
21.05.2014 року №8/2 містилась помилка в
частині найменування товару «Овес»,
оскільки фактично на користь ПП
"БЕССАРАБІЯ-В" було поставлено
«Соняшник», що підтверджується
первинними документами, а також тим, що
30.07.2014 року ПСП АФ «Соснівська»
виписало розрахунок №1/2 коригування
кількісних і вартісних показників до
податкової накладної від 21.05.2014 року
№8/2, який 12.08.2014 року зареєстрований в
Реєстрі податкових накладних, та
згідно якого здійснену помилку у
найменуванні товару «Овес» виправлено
на «Соняшник», а інші показники, у тому
числі, кількість товару, загальна
вартість товару та сума ПДВ, залишилися
незмінними.

Також, позивач зазначає, що відносно
контрагента позивача - ПСП АФ
«Соснівська» згідно відомостей з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців не
вносилось записів про відсутність
підприємства за місцезнаходженням, про
банкрутство та/або припинення
господарської діяльності підприємства
та вказаний контрагент позивача був
зареєстрований платником податку на
додану вартість як на момент
здійснення господарських операцій, так
і на момент здійснення відповідачем
перевірки.

Таким чином, на думку позивача,
Арцизька ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській
області дійшла хибних висновків про
безпідставність формування ПП
"БЕССАРАБІЯ-В" податкового кредиту за
травень 2014 року на суму 109666,67 грн.,
внаслідок чого податкове
повідомлення-рішення від 15.08.2014 року
№ не є правомірним та підлягає
скасуванню.

Отже, зважаючи на вказане, позивач
зазначає, що товар було придбано на
підставі договорів, які укладено у
належній для таких договорів формі; на
момент здійснення перевірки
контролюючим органом ці договори були
дійсними, а факт здійснення
господарських операцій підтверджено
належним чином складеними первинними
документами, у зв'язку із чим зменшення
Арцизькою ОДПІ ГУ Міндоходів в
Одеській області розміру від'ємного
значення на суму 681779,00 грн. та
визначення грошового зобов'язання на
суму 199821,50 грн. не ґрунтуються на
законі.

За наведених обставин позивач просив
суд визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення від
15.08.2014 року № та від 15.08.2014 року
№ .

Відповідач надав до суду письмові
заперечення на адміністративний позов
(т.1 а.с.107-110, 134-137), в яких зазначив, що
позов є необґрунтованим та таким, що не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вказує відповідач, Арцизькою
об'єднаною державною податковою
інспекцією ГУ Міндоходів в Одеській
області в ході проведення перевірки
приватного підприємства "БЕССАРАБІЯ-В"
встановлено, що в порушення п.п. 14.1.181
п.14.1 ст.14, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п. 201.1
ст.201 Податкового кодексу України, ПП
"БЕССАРАБІЯ-В" завищено від'ємне
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту на суму ПДВ 681779 грн., що
призвело до заниження суми податку на
додану вартість, яка підлягає
нарахуванню за підсумками поточного
звітного періоду з урахуванням залишку
від'ємного значення попереднього
звітного періоду та сплачується до
загального державного бюджету за
червень 2014 року на суму 199881 грн.

Так, відповідач посилається на те, що
позивачем сформовано податковий
кредит з ПДВ за травень 2014 року по
операціях з придбання товару від
підприємств, стан яких відмінний від
«основного», а саме, відносно ПП
«Довіра-Сервіс» () до ЄДР
внесено запис про відсутність за
місцезнаходженням, та, окрім того, за
даними системи автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів АІС «Податковий блок»
встановлена розбіжність на суму ПДВ у
розмірі 563951,43 грн. (дата звірки 01.07.2014
року).

При цьому, як вказує відповідач,
Арцизькою ОДПІ ГУ Міндоходів в
Одеській області листом від 08.07.2014 року
№ 2863 25-26-22-03-10 від ДПІ у м. Чернігові ГУ
Міндоходів у Чернігівській області
отримано акт від 27.06.2014 року №43/22/35956231
«Про неможливість проведення
зустрічної звірки ПП «Довіра-Сервіс»,
код 35956231 за травень 2014 року, згідно
якого встановлено, що на ПП
«Довіра-Сервіс» відсутні трудові
ресурси, складські приміщення,
виробничі потужності для здійснення
будь - якого виду діяльності,
вбачається проведення транзитних
фінансових потоків, спрямованих на
здійснення операцій надання
податкової вигоди переважно з
контрагентами, які не виконують свої
податкові зобов'язання, зокрема, у
випадках, коли операції здійснюються
через посередників з метою штучного
формування податкового кредиту, не
мають реального товарного характеру.
Таким чином, у зв'язку з не
підтвердженням податкового кредиту з
ПДВ, у ПП «Довіра-Сервіс» відсутні
об'єкти оподаткування податком на
додану вартість по операціях з продажу
товарів (роботи, послуги)
підприємствам-покупцям.

Таким чином, на підставі
вищенаведеного та на порушення п.п.14.1.181
п.14.1 ст.14, 98.1, п.198.3 ст.198 Податкового
кодексу України перевіркою не
підтверджено задекларовані операції з
контрагентами-продавцями у травні 2014
року з ПП «Довіра-Сервіс» на суму ПДВ
563951,43 грн. (податкові накладні № 11 від
07.05.2014 року та №5 від 05.05.2014 року,
виписані на поставку ПП "БЕССАРАБІЯ-В"
олії соняшникової). Враховуючи
вищевикладене, в запереченнях
зазначено, що взаємовідносини ПП
«Довіра-Сервіс» з
контрагентами-постачальниками та
покупцями не спричиняють реального
настання правових наслідків.

Відносно контрагента позивача ТОВ
«Транс-Сервіс-1» () в
запереченнях зазначено, що сума
розбіжностей ПДВ складає 8160,30 грн. (дата
звірки 21.07.2014 року), та перевіркою
встановлено, що підприємством ПП
"БЕССАРАБІЯ-В" в порушення п.198.6 ст. 198,
п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України
включено за травень 2014 року до
податкового кредиту суму ПДВ у розмірі
8160,30 грн. не підтверджену податковими
накладними.

Також, відповідач у своїх запереченнях
зазначає, що перевіркою встановлено, що
позивачем в порушення п. 198.6 ст. 198, п.201.1
ст.201 Податкового кодексу України
включено за травень 2014 року до
податкового кредиту суму ПДВ у розмірі
109666,67 грн., не підтверджену податковими
накладними, накладними,
товарно-транспортними накладними,
договорами та іншими документами,
передбаченими п.201.11 ст.201 ПК України, а
саме зазначено, що ПП "БЕССАРАБІЯ-В"
включило за травень 2014 року до
податкового кредиту податкову
накладну, отриману від ПСП АФ
«Соснівська» від 21.05.2014 року №8/2 на
придбання овесу у кількості 140,0 тон по
ціні 3916,66 грн. на загальну суму 658000,00
грн., у тому числі ПДВ - 109666,67 грн.

Виходячи з вищевикладеного, відповідач
вказує, що вказані порушення призвели
до завищення суми податкового кредиту
та завищення різниці між сумою
податкового зобов'язання і сумою
податкового кредиту рядку 19 податкової
декларації за травень 2014 року на
загальну суму ПДВ 681779 грн. та у
подальшому до завищення р. 21 (р.21.1)
поданої податкової декларації з
податку на додану вартість за червень
2014 року від 21.07.2014 року № «Залишок
від'ємного значення попереднього
звітного періоду, що включається до
складу податкового кредиту поточного
звітного періоду» на суму 681779 грн.
та відповідно, до завищення згідно
податкової декларації з податку на
додану вартість від 21.07.2014 року №
рядку 22 «Залишок від'ємного значення
попереднього звітного періоду, за
вирахуванням позитивного значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання і сумою податкового
кредиту поточного звітного періоду» за
червень 2014 року на суму 681779 грн. та
рядку 24 «Залишок від'ємного значення,
який після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
періоду наступного податкового
періоду» на суму 681779 грн.

Таким чином, ПП "БЕССАРАБІЯ-В" занижено
суму податку на додану вартість, яка
підлягає нарахуванню за підсумками
поточного звітного (податкового)
періоду з урахуванням залишку
від'ємного значення попереднього
звітного (податкового) періоду та
сплачується до загального державного
фонду за червень 2014 року на суму 199881
грн.

На підставі викладеного, як зазначає
відповідач, позивачу правомірно
зменшено залишок від'ємного значення з
ПДВ, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (рядок 24
декларації з ПДВ) на суму 681779,00 грн.

Враховуючи викладене, відповідач
вважає, що оскаржувані податкові
повідомлення-рішення є правомірними та
скасуванню не підлягають, у зв'язку із
чим просив суд відмовити у задоволенні
позову.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві,
наданих письмових поясненнях, в яких
додатково висвітлені питання щодо
правомірності формування позивачем
податкового кредиту за результатами
господарських операцій з ПП
«Довіра-Сервіс», ТОВ «Транс-Сервіс-1» та
з ПСП агрофірмою «Соснівська» (т.1
а.с.183-188, т.2 а.с. 49-51) та на подані до суду
докази.

Представник відповідача в судовому
засіданні заявлений адміністративний
позов не визнав та просив суд відмовити
у його задоволенні, посилаючись на
обставини, викладені в запереченнях на
адміністративний позов, поясненнях по
справі (т.2 77-79) та зважаючи на надані до
суду докази.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення представника позивача та
представника відповідача,
ознайомившись з запереченнями
відповідача, дослідивши обставини,
якими обґрунтовуються вимоги та
заперечення, та перевіривши їх
доказами, суд встановив наступні факти
та обставини.

Приватне підприємство "БЕССАРАБІЯ-В"
зареєстровано як юридична особа
19.02.2008 року, що підтверджується витягом
з Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців,
копія якого наявна в матеріалах справи
(т.1 а.с.12-14).

Судом встановлено, що підприємство
знаходиться на податковому обліку в
Арцизькій ОДПІ ГУ Міндоходів в
Одеській області, та у період, за який
проводилась перевірка, "БЕССАРАБІЯ-В"
було зареєстровано, зокрема, платником
податку на додану вартість із
вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг), що підтверджується свідоцтвом
№200053628 про реєстрацію платника податку
на додану вартість (т.1 а.с.15) та п. 2.9.
акту перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, за
наслідками здійснення своєї
господарської діяльності, ПП
"БЕССАРАБІЯ-В" подало до податкового
органу податкову декларацію з ПДВ із
додатками до неї за травень 2014 року (т.1
а.с.155-159).

На підставі підпункту 78.1.8 пункту 78.1
статті 78 Податкового Кодексу України,
згідно наказу Арцизької ОДПІ ГУ
Міндоходів в Одеській області "Про
проведення позапланової виїзної
документальної перевірки" від 04 серпня
2014 року № 390 (т.1 а.с.153) та направлення на
перевірку від 04 серпня 2014 року № 238 (т.1
а.с.154), головним державним
ревізор-інспектором відділу
податкового аудиту Арцизької ОДПІ ГУ
Міндоходів в Одеській області Тельпіс
Н.Г., з 05.08.2014 року по 09.08.2014 року
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку приватного
підприємства "БЕССАРАБІЯ-В", з питань правомірності
нарахування від'ємного значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту з податку на додану вартість,
відображеного у податковій декларації
з ПДВ, поданій за відповідний звітний
(податковий) період травень 2014 року.

Як зазначено в акті перевірки та не
спростовувалось представником
позивача, перевірку проведено з відома
директора ПП "БЕССАРАБІЯ-В" та у
присутності головного бухгалтера
підприємства.

За результатами вказаної перевірки
Арцизькою ОДПІ ГУ Міндоходів в
Одеській області складено акт від
15.08.2014 року № 447/22-35434347, яким встановлено
порушення позивачем: п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14,
п.198.1, п.198.3 ст.198, п.198,6 ст.198, п.201.1 ст.201
Податкового кодексу України в частині
завищення ПП "БЕССАРАБІЯ-В" у
декларації за травень 2014 року
від'ємного значення різниці між сумою
податкового зобов'язання і сумою
податкового кредиту на суму ПДВ 681779
грн., що у подальшому призвело до
заниження суми податку на додану
вартість, яка підлягає нарахуванню за
підсумками поточного звітного періоду
з урахуванням залишку від'ємного
значення попереднього звітного
періоду та сплачується до загального
державного бюджету за червень 2014 року
на суму 199881 грн. (т.1 а.с.26-37).

На підставі вказаного акту перевірки
відповідачем прийняті:

- податкове повідомлення-рішення від
15.08.2014 року № (форма «В4»), яким
позивачу за порушення п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14,
п.198.1, п.198.3 ст.198, п.198,6 ст.198, п.201.1 ст.201
Податкового кодексу України зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість у сумі 681779,00
грн. згідно декларації № від
18.06.2014 року за травень 2014 року (т.1 а.с.39);

- податкове повідомлення-рішення від
15.08.2014 року № (форма «Р»), яким
позивачу за порушення п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14,
п.198.1, п.198.3 ст.198, п.198,6 ст.198, п.201.1 ст.201
Податкового кодексу України збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість у розмірі 199881 грн. -
за основним платежем та у розмірі 99940,50
грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) (т.1 а.с.38).

Не погоджуючись із зазначеними
податковими повідомленнями-рішеннями,
ПП "БЕССАРАБІЯ-В" звернулось до суду із
вказаним адміністративним позовом.

Вирішуючи питання щодо правомірності
винесення відповідачем оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень, суд
виходить з наступного.

Спірні податкові повідомлення-рішення
базуються на викладених в акті
перевірки висновках відповідача про
те, що позивачем порушено: п.п.14.1.181 п.14.1
ст.14, п.198.1, п.198.3 ст.198, п.198,6 ст.198, п.201.1
ст.201 Податкового кодексу України в
частині завищення ПП "БЕССАРАБІЯ-В" у
декларації за травень 2014 року
від'ємного значення різниці між сумою
податкового зобов'язання і сумою
податкового кредиту на суму ПДВ 681779
грн.,що у подальшому призвело заниження
суми податку на додану вартість, яка
підлягає нарахуванню за підсумками
поточного звітного періоду з
урахуванням залишку від'ємного
значення попереднього звітного
періоду та сплачується до загального
державного бюджету за червень 2014 року
на суму 199881 грн.

Вказані висновки відповідача в акті
перевірки обґрунтовані наступним.

Як зазначається в розділі 3 акту
перевірки "Перевірка достовірності
нарахування від'ємного значення між
сумою податкового зобов'язання і сумою
податкового кредиту за травень 2014
року» згідно з поданою ПП "БЕССАРАБІЯ-В"
до Арцизької ОДПІ ГУ Міндоходів в
Одеській області податковою
декларацією з ПДВ за травень 2014 року
№ від 18.06.2014 року від'ємне
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання і сумою податкового
кредиту, відображене у рядку 19
податкової декларації з ПДВ складає
3592667 грн., сума залишку від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду, відображена у
рядку 24 декларації складає 0,00 грн.

Перевіркою правомірності визначення
від'ємного значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту поточного
звітного періоду за травень 2014 року
встановлено завищення суми від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту (рядок декларації 19) на 681779 грн.

Так, в акті зазначено, що ПП
"БЕССАРАБІЯ-В" сформовано податковий
кредит з ПДВ за травень 2014 року по
операціях з придбання товару від
підприємств, стан яких відмінний від
«основного», а саме: ПП «Довіра-Сервіс»
(стан платника 8 «До ЄДР внесено запис
про відсутність за місцезнаходженням»,
сума розбіжностей ПДВ - 563951,43 грн. (дата
звірки 01.07.2014 року).

Як вказується відповідачем, на
виконання умов угоди №20/03 від 04.04.2014
року щодо поставки олії соняшникової
нерафінової суб'єктом господарювання
ПП «Довіра-Сервіс» по ціні 8379,16667 грн. (з
ПДВ) за 1 т., виписано накладні (№5 від
05.05.2014, №11 від 07.05.2014) та податкові
накладні (№5 від 05.05.2014, №11 від 07.05.2014, №67
від 07.05.2014) всього на загальну суму
3383708,60 грн., в т.ч. ПДВ - 563951,43 грн.

Суми ПДВ по вказаним податковим
накладним включено до податкової
декларації з ПДВ за травень 2014 року,
відображені в реєстрі отриманих
податкових накладних, які відповідають
даним додатку 5 декларації з ПДВ.

При цьому, в акті зазначено, що до
перевірки не надані ТТН, довіреності на
перевезення товару та підтверджуючі
документи по оплаті за олію
нерафіновану.

Водночас, відповідачем зазначено, що за
даними системи автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів АІС «Податковий блок»
підсистеми «Аналітична система
«Перегляд результатів співставлення»
встановлена розбіжність на суму ПДВ -
563951,43 грн. (дата звірки 01.07.2014 року).

Також, зазначається, що Арцизькою ОДПІ
ГУ Міндоходів в Одеській області від
ДПІ у м. Чернігові ГУ Міндоходів у
Чернігівській області отримано акт від
27.06.2014 року №43/22/35956231 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ПП
«Довіра-Сервіс», код 35956231 за травень 2014
року», згідно якого зазначається, що
зустрічну звірку неможливо провести у
зв'язку з тим, що неможливо співставити
дані первинних бухгалтерських та інших
документів суб'єкта господарювання, що
здійснюється органами державної
податкової служби з метою
документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження видів, обсягів і
кількості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків з причини
відсутності підприємства за
податковою адресою та ненаданням
документів.

Водночас, згідно акту від 27.06.2014 року
№43/22/35956231 «Про неможливість проведення
зустрічної звірки ПП «Довіра-Сервіс»,
зазначено, що ПП «Довіра-Сервіс» до ДПІ
у м. Чернігові ГУ Міндоходів у
Чернігівській області не надавалися
звіт про фінансові результати за 2013 рік
та баланс за 2013 рік, що свідчить про
відсутність у підприємства будь-яких
основних засобів, необхідних для
ведення фінансово-господарської
діяльності. Враховуючи те, що ПП
«Довіра-Сервіс» безпідставно
сформовано податковий кредит за
травень 2014 року за рахунок сум ПДВ по
взаємовідносинам з
контрагентами-постачальниками за
непідтвердженими господарськими
операціями, то і взаємовідносини ПП
«Довіра-Сервіс» з
контрагентами-покупцями не виконані,
оскільки обумовлені правові наслідки
відбутися не могли.

Також, зазначено, що ПП «Довіра-Сервіс»
у травні 2014 року реалізовано товар
покупцю ПП "БЕССАРАБІЯ-В" на суму 563951,43
грн. (податкові накладні №11 від 07.05.2014
та №5 від 05.05.2014), при цьому, податковим
органом не встановлено факту передачі
товарів від продавця до покупця, у
зв'язку з відсутністю (не наданням для
звірки) договорів про господарські
відносини, актів приймання-передачі
товару, довіреностей, документів, що
засвідчують транспортування,
зберігання товарів. З огляду на
вищезазначені порушення, ПП
«Довіра-Сервіс» не мало можливості
здійснювати реалізацію товарів.

Таким чином, у зв'язку з не
підтвердженням податкового кредиту з
ПДВ, у ПП «Довіра-Сервіс» відсутні
об'єкти оподаткування податком на
додану вартість по операціях з продажу
товарів (робіт, послуг)
підприємствам-покупцям.

Внаслідок встановлених порушень,
податковим органом зазначено, що
господарська діяльність ПП
«Довіра-Сервіс» має наступні ознаки
нереальності здійснення операцій, а
саме: відсутній рух активів,
зобов'язань чи власного капіталу у
процесі здійснення господарської
операції; відсутні фізичні, технічні та
технологічні можливості до вчинення
задекларованих господарських
операцій, а саме: кваліфікований
персонал, штат працюючих осіб,
транспортні засоби, які необхідні для
переміщення товарів, складські
приміщення, виробничі потужності для
здійснення будь-якого виду діяльності;
відсутні основні фонди (за умови, що
вони необхідні для здійснення
операцій), у тому числі, платник не
знаходиться за місцезнаходженням при
відсутності укладених договорів
оренди інших приміщень.

Виходячи з наведеного, в акті від 27.06.2014
року №43/22/35956231 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ПП
«Довіра-Сервіс» зазначено, що
встановлено відсутність реального
здійснення господарських операцій за
травень 2014 року з
контрагентами-покупцями та
контрагентами-постачальниками.

Таким чином, відповідачем в акті
перевірки позивача зазначено, що
враховуючи викладене у акті від 27.06.2014
року №43/22/35956231 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ПП
«Довіра-Сервіс», на порушення п.п.14.1.181
п.14.1 ст.14, п.198.1, п.198.3 ст.198 Податкового
кодексу, перевіркою не підтверджено
задекларовані операції з
контрагентами-продавцями у травні 2014
року з ПП «Довіра-Сервіс» на суму ПДВ
563951,43 грн.

Також, відповідачем в акті перевірки
зазначено, що по контрагенту позивача
ТОВ «Транс-Сервіс-1» () сума розбіжностей ПДВ складає
8160,30 грн. (дата звірки 21.07.2014 року), та
перевіркою встановлено, що
підприємством ПП "БЕССАРАБІЯ-В" в
порушення п.198.6 ст. 198, п.201.1 ст.201
Податкового кодексу України включено
за травень 2014 року до податкового
кредиту суму ПДВ у розмірі 8160,30 грн. не
підтверджену податковими накладними.

Крім того, відповідачем в акті
зазначено, що перевіркою встановлено,
що позивачем в порушення п. 198.6 ст. 198,
п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України
включено за травень 2014 року до
податкового кредиту суму ПДВ у розмірі
109666,67 грн., не підтверджену податковими
накладними, накладними,
товарно-транспортними накладними,
договорами та іншими документами,
передбаченими п.201.11 ст.201 ПК України, а
саме зазначено, що ПП "БЕССАРАБІЯ-В"
включило за травень 2014 року до
податкового кредиту податкову
накладну, отриману від ПСП АФ
«Соснівська» від 21.05.2014 року №8/2 на
придбання овесу у кількості 140,0 тон по
ціні 3916,66 грн. на загальну суму 658000,00
грн., у тому числі ПДВ - 109666,67 грн. При
цьому, як вказує відповідач по ПСП АФ
«Соснівська» сума розбіжностей по ПДВ
складає 0,01 грн. (дата звірки 19.06.2014 року).

Виходячи з вищевикладеного, відповідач
в акті зазначає, що вказані порушення
призвели до завищення суми податкового
кредиту та завищення різниці між сумою
податкового зобов'язання і сумою
податкового кредиту рядку 19 податкової
декларації за травень 2014 року на
загальну суму ПДВ 681779 грн. та у
подальшому до завищення р. 21 (р.21.1)
поданої податкової декларації з
податку на додану вартість за червень
2014 року від 21.07.2014 року № «Залишок
від'ємного значення попереднього
звітного періоду, що включається до
складу податкового кредиту поточного
звітного періоду» на суму 681779 грн.
та відповідно, до завищення згідно
податкової декларації з податку на
додану вартість від 21.07.2014 року №
рядку 22 «Залишок від'ємного значення
попереднього звітного періоду, за
вирахуванням позитивного значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання і сумою податкового
кредиту поточного звітного періоду» за
червень 2014 року на суму 681779 грн. та
рядку 24 «Залишок від'ємного значення,
який після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
періоду наступного податкового
періоду» на суму 681779 грн.

Таким чином, ПП "БЕССАРАБІЯ-В" занижено
суму податку на додану вартість, яка
підлягає нарахуванню за підсумками
поточного звітного (податкового)
періоду з урахуванням залишку
від'ємного значення попереднього
звітного (податкового) періоду та
сплачується до загального державного
фонду за червень 2014 року на суму 199881, 00
грн.

Із врахуванням зазначеного та даних
додатка 2 (Д2), який зареєстрований
21.07.2014 року до податкової декларації з
ПДВ за червень 2014 року, відповідачем
зазначається, що частина залишку
від'ємного значення, фактично сплачена
ПП "БЕССАРАБІЯ-В" постачальникам, яка не
брала участі у розрахунках бюджетного
відшкодування та не погашена
податковими зобов'язаннями попередніх
податкових періодів складає 481898 грн. А
отже, перевіркою показників довідки
про залишок суми від'ємного значення
попередніх податкових періодів, що
залишається непогашеним після
бюджетного відшкодування, отриманого у
звітному податковому періоді, та
підлягає включенню до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (додатку 2 до
податкової декларації за червень 2014
року) встановлено завищення залишку
від'ємного значення попереднього
звітного (податкового) періоду, за
вирахуванням суми податку, яка
підлягає сплаті до бюджету за
підсумками поточного звітного періоду
(р.22 декларації за червень 2014 року на
загальну суму 481898 грн. та завищення
значення рядка 24 (26) декларації
звітного (податкового) періоду за
червень 2014 року на суму 481989 грн.

Суд не погоджується з вказаними
висновками відповідача, зазначеними в
акті перевірки, на підставі яких
прийняті оскаржувані податкові
повідомлення-рішення, та досліджуючи
фактичність проведених господарських
операцій між позивачем та його
контрагентами, їх зв'язок з
господарською діяльністю позивача,
формування податкового кредиту з
податку на додану вартість, виходить з
наступного.

Відповідно до частини першої статті 3
Господарського кодексу України, під
господарською діяльністю розуміється
діяльність суб'єктів господарювання у
сфері суспільного виробництва,
спрямована на виготовлення та
реалізацію продукції, виконання робіт
чи надання послуг вартісного
характеру, що мають цінову
визначеність.

Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України, господарська
діяльність - діяльність особи, що
пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

Як вбачається з наявних в матеріалах
справи копій витягів з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців відносно ПП
"БЕССАРАБІЯ-В" та ПП "Довіра-Сервіс" (т.1
а.с.12-14, 46-48), одними із основних видів
діяльності позивача за КВЕД є: 10.41 -
виробництво олії та тваринних жирів,
46.19 - діяльність посередників у
торгівлі товарами широкого
асортименту, а одними із основних видів
діяльності ПП "Довіра-Сервіс" є: 10.41 -
виробництво олії та тваринних жирів та
46.90 - неспеціалізована оптова торгівля.

Судом встановлено, що між ПП
"БЕССАРАБІЯ-В" (Покупець) та ПП
«Довіра-Сервіс» (Продавець) 04.04.2014 року
укладений договір купівлі-продажу №
20/03 (т.1 а.с.42-44), згідно умов якого
передбачено, що в порядку та на умовах,
визначених цим Договором, Продавець
зобов'язується поставити і передати у
власність Покупця олію соняшникову
(товар), а Покупець зобов'язується
прийняти та оплатити цей товар та
своєчасно здійснювати оплату (п.1.1.
Договору). Ціна на товар розуміється на
базисних умовах поставки, визначених
цим Договором, на кожну партію товару і
визначається сторонами в додатках до
даного договору, що є невід'ємними
частинами цього Договору (п.2.1
Договору). Пунктами 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5, 3.6, 3.7
Договору визначено, що поставка товару
здійснюється партіями. Умови поставки
товару, а також строк поставки
обумовлюються сторонами в додатках до
даного Договору. Приймання товару за
кількістю здійснюється згідно з
найменуванням, кількістю, зазначених в
товарних накладних. Сторони узгоджують
приймання товару за якістю та
кількістю у додатках на кожну партію
товару, що є невід'ємними частинами
цього Договору. Перехід права
власності на товар та ризики загибелі
чи псування товару відбувається в
момент фактичного отримання Покупцем
товару, що підтверджується підписом
(відміткою) у видатковій та/або у
товарно-транспортній накладній,
уповноваженого представника Покупця у
місці поставки. Факт поставки та
передачі товару Продавцем Покупцю
оформлюється накладною на товар, на
який ставиться відмітка про прийняття
товару. Накладні повинні бути
підписані уповноваженими
представниками сторін негайно після
відвантаження товару. Продавець надає
Покупцю наступні документи: -
рахунок-фактуру; - видаткову накладну; -
податкову накладну; - даний Договір
поставки. Покупець надає продавцю
наступні документи: - довіреність на
отримання товару; - підписану видаткову
накладну на відпуск товару; - даний
Договір поставки та додаток до
Договору. Відповідно до п.4.1 Договору
якість товару повинна відповідати
показникам, зазначеним в додатках до
даного Договору. Згідно п.6.2 Договору
порядок оплати і строки визначаються
сторонами в додатках на кожну партію
товару. Відповідно до п.7.1 Договору,
товар постачається Покупцю наливом.
Пунктами 11.1, 11.2 Договору визначено, що
цей Договір набирає чинності з моменту
його підписання та діє до 31.12.2014
року, а в частині взаєморозрахунків - до
їх остаточного завершення.

До вказаного Договору його сторонами
складено, зокрема, додаток №11 від
03.05.2014 року (т.1 а.с.45) та додаткова угода
до цього Договору від 05.05.2014 року (т.1
а.с.189), якою викладено додаток №11 із
змінами. Відповідно до умов цього
Додатку, з урахуванням додаткової
угоди, товар, що поставляється - олія
соняшникова; загальна кількість товару
по цьому Додатку складає 340 тон +/- 10% за
вибором Покупця; товар повинен
відповідати ДСТУ 4492:2005 (1 ґатунок);
поставка товару здійснюється наливом
автотранспортом за рахунок Продавця на
умовах СРТ (склад Покупця) за адресою: м.
Ізмаїл, вул. Болградське шосе, 8.
Продавець зобов'язується здійснити
поставку товару до 13 травня 2014 року
включно. Датою поставки вважається
дата, зазначена у видатковій накладній
згідно прийнятої ваги на кожну одиницю
автотранспорту. Ціна на товар
розуміється на базисних умовах
поставки, визначених цим Додатком і на
момент його підписання складає 10055 грн.
з ПДВ, в тому числі ПДВ складає 580283,33
грн. Даний додаток та додаткова угода є
невід'ємною частиною договору
купівлі-продажу №20/03 від 04.04.2014 року, і є
дійсними до виконання сторонами своїх
обов'язків з поставки та оплати товару.

На підтвердження виконання вказаного
договору (додатку №11 до нього та
додаткової угоди) позивачем надано до
суду належним чином засвідчені копії:
рахунків-фактур на оплату товару (олії
соняшникової нерафінованої), накладних
та податкових накладних на товар (олію
соняшникову нерафіновану кількістю
149,340 тон, 187,120 тон та 0,06 тон) № 5 від 05.05.2014
року, № 11 від 07.05.2014 року та №67 від 07.05.2014
року (т.1 а.с.55-61). Сума ПДВ за вказаними
податковими накладними складає 250268,95
грн., 313581,93 грн. та 100,55 грн., що загалом
становить 563951,43 грн.

Транспортування вказаної продукції
позивачу згідно умов зазначених вище
договору купівлі-продажу, додатку № 11
до нього та додаткової угоди від 05.05.2014
року, здійснювалось за рахунок
постачальника ПП «Довіра-Сервіс», що
підтверджується товарно-транспортними
накладними, виписаними за 05 та 07 травня
2014 року (т.1 а.с.190-200), в яких відображено,
зокрема, найменування вантажу (олія
соняшникова нерафінована), вагу товару,
пункт навантаження: м. Чернігів, вул.
Дніпровська,34 та пункт розвантаження:
м. Ізмаїл, Болградське шосе, 8 а, дані
водіїв та транспортних засобів
перевізника, а також, містяться підписи
усіх уповноважених осіб, які дозволи
відпуск товару, здали товар, одержали
товар, тощо.

Як вбачається з вказаних
товарно-транспортних накладних, товар
постачався позивачу за адресою: м.
Ізмаїл, Болградське шосе, 8 а, що
визначена у додатку №11 від 03.05.2014 року
до Договору купівлі-продажу №20/03 від
04.04.2014 року та додаткової угоди до цього
Договору від 05.05.2014 року.

При цьому, на підтвердження наявності у
позивача місць для розміщення та
зберігання придбаної соняшникової
олії у ПП «Довіра-Сервіс» за адресою, що
зазначена в ТТН: м. Ізмаїл,
Болградське шосе, 8, позивачем надано до
суду: засвідчені копії свідоцтва на
право власності позивача на нерухоме
майно (виробничий комплекс), який
розташований за адресою: м. Ізмаїл,
Болградське шосе,8 від 23.01.2012 року №241 та
акту державної приймальної комісії про
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта за адресою: м.
Ізмаїл, Болградське шосе,8 (цех по
виробництву соняшникової олії та
складські приміщення) (т.2 а.с.13-17).

Про фактичне отримання та
оприбуткування позивачем вказаного
товару від ПП «Довіра-Сервіс», окрім
вказаного вище, свідчать також, надані
позивачем у засвідчених копіях:
довіреності від 05.05.2014 року №430 та від
07.05.2014 року №877, видані ОСОБА_4 (особа, що
прийняла товар, яка зазначена у
накладних), яка згідно наказу №01-к від
01.02.2009 року (т.2 а.с.60) займає посаду
комірника на ПП "БЕССАРАБІЯ-В" на
отримання нею товарно-матеріальних
цінностей (олії нерафінованої) від ПП
«Довіра-Сервіс» згідно виписаних
рахунків від 05.05.2014 року та 07.05.2014 року
(т.2 а.с.100-105); оборотно-сальдова
відомість, складена по контрагенту ПП
«Довіра-Сервіс» за травень 2014 року (т.2
а.с.52).

На підтвердження поставки товару
належної якості згідно умов договору з
боку позивача до суду надані копії
листів ПП "БЕССАРАБІЯ-В" від 05.05.2014 року
№05/05 та від 07.05.2014 року №07/05,
направлених керівнику ПП
«Довіра-Сервіс» (т.1 а.с.203-204), із
повідомленням про те, що ПП
"БЕССАРАБІЯ-В" прийняла від ПП
«Довіра-Сервіс» олію соняшникову в
кількості 187180 кг. та 149340 кг. з якісними
показниками, що відповідають ДСТУ 4492:2005
(1 ґатунку).

Судом встановлено, що ПП "БЕССАРАБІЯ-В"
не здійснило оплату грошовими коштами,
за отриманий від ПП «Довіра-Сервіс»
товар - олію соняшникову нерафіновану
та за підприємством станом на 17.10.2014
року рахується кредиторська
заборгованість, що підтверджується
бухгалтерською довідкою №1 від 17.10.2014
року.

Разом з тим, надані до суду та наявні в
матеріалах справи копії податкових
накладних, виписаних ПП
«Довіра-Сервіс», дають право на
віднесення сплачених в ціні придбаного
товару сум ПДВ до складу податкового
кредиту та є необхідною умовою для
формування податкового кредиту з
податку на додану вартість.

Судом встановлено, що вказані
податкові накладні № 5 від 05.05.2014 року,
№ 11 від 07.05.2014 року та №67 від 07.05.2014 року,
належним чином оформлені, були
отримані позивачем від його
контрагента на кількість товару
відповідно до укладеної угоди та
згідно товарно-транспортних накладних,
що поміж іншого, підтверджується
реєстром отриманих та виданих
податкових накладних, витяг з якого
наявний в матеріалах справи (т.1
а.с.205-223).

Суму податку на додану вартість у
розмірі 563951,43 грн. відповідно до
вказаних вище податкових накладних
позивач включив до складу податкового
кредиту з ПДВ, що підтверджується
податковою декларацією з податку на
додану вартість за травень 2014 року та
додатком 5 до неї (т.1 а.с.16-20,155-159).

Водночас, на підтвердження того, що
контрагент позивача станом на момент
здійснення господарських операцій був
платником податків на додану вартість,
з боку позивача надано до суду
інформацію з офіційного сайту
Державної фіскальної служби відносно
ПП «Довіра-Сервіс» (т.1 а.с.49). Водночас,
на підтвердження того, що на момент
укладання договору купівлі-продажу
№20/03 від 04.04.2014 року, контрагент
позивача - ПП «Довіра-Сервіс»
знаходився за адресою: м. Чернігів, вул.
Дніпровська, 34; здійснював види
діяльності, зокрема: 10.41 - виробництво
олії та тваринних жирів; 46.90 -
неспеціалізована оптова торгівля;
стосовно нього не вносилось відомостей
щодо припинення юридичної особи, з боку
позивача надано копію витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних та
фізичних осіб-підприємців із вказаними
відомостями станом на 04.04.2014 року (т.1
а.с.46-48).

Також, як встановлено судом, між ПП
"БЕССАРАБІЯ-В" (Покупець) та ПСП АФ
«Соснівська» (Продавець) укладено
договір купівлі-продажу зерна від
16.05.2014 року (т.1 а.с.231-232), згідно умов
якого, Продавець зобов'язується
продати, а Покупець купує і оплачує на
умовах та по ціні даного договору товар
(насіння соняшника) (п.1 Договору).
Згідно п.2.1 Договору, відповідно до його
умов, Продавець зобов'язується продати
Покупцеві товар у кількості 300 тон
насіння соняшника. Пунктами 3.1, 3.2, 3.3
Договору визначено, що доставка товару
проводиться транспортом Покупця. Кожна
партія товару супроводжується
товарно-транспортною накладною,
рахунком-фактурою, податковою
накладною. Датою поставки товару
вважається дата на
товарно-транспортній накладній. Згідно
п.4.1 Договору загальна сума по даному
договору становить 1410000 грн., з
розрахунку 4700 грн. за одну тону, в тому
числі, ПДВ. Відповідно до п.6.1 Договору,
він діє з моменту підписання до повного
виконання сторонами своїх взаємних
зобов'язань.

На підтвердження виконання вказаного
договору, позивачем надано до суду
належним чином засвідчені копії:
рахунку-фактури на оплату товару
(соняшника) №58 від 20.05.2014 року,
видаткової накладної №37/1 від 21.05.2014
року на поставку соняшника та
податкової накладної на товар №8/2 від
21.05.2014 року (т.1 а.с.67, 238, 240).

При цьому, слід зазначити, що під час
складання ПСП АФ «Соснівська»
податкової накладної від 21.05.2014 року
№8/2, останнім було допущено помилку у
номенклатурі товару, а саме, замість
«соняшник» було вписано «овес». 30.07.2014
року вказану помилку підприємством
було виправлено шляхом складання
розрахунку від 30.07.2014 року №1/2
коригування кількісних і вартісних
показників до податкової накладної від
21.05.2014 року №8/2, за яким номенклатуру
«овес» виправлено на «соняшник» (т.1
а.с.65,242). При цьому, як вбачається з
вказаного розрахунку коригувань, жодні
інші дані, окрім номенклатури товару,
не коригувались. Зазначений розрахунок
коригування зареєстровано у
Міністерстві доходів і зборів України
12.08.2014 року (т.1 а.с.243). Як вказує позивач,
та встановлено судом з матеріалів
справи, на виконання п.50.1 ст.50 ПК
України, зважаючи на положення пункту
50.3 цієї статті, ПП "БЕССАРАБІЯ-В" склало
та подало до податкового органу
відповідний розрахунок коригування
сум податку на додану вартість до
податкової декларації з податку на
додану вартість (Д1) за підсумками
серпня 2014 року (т.1 а.с.244-246), в якому по
постачальнику ПСП АФ «Соснівська»
зазначено підставою для коригування
податкового кредиту з ПДВ зміну
номенклатури товару, без зміни, при
цьому, показників обсягу постачання та
суми ПДВ, яка була включена до
податкового кредиту.

Отже, як слідує з викладеного,
позивачем у його контрагента згідно
видаткової накладної №37/1 від 21.05.2014
року та рахунку-фактури на оплату
товару №58 від 20.05.2014 року було придбано
соняшник.

Транспортування вказаної продукції
позивачу згідно умов зазначеного вище
договору купівлі-продажу,
здійснювалось за рахунок ПП
"БЕССАРАБІЯ-В", що підтверджується
товарно-транспортними накладними,
виписаними 21.05.2014 року (т.2 а.с.83-86), в яких
відображено, зокрема, найменування
вантажу (соняшник), вагу товару, пункт
навантаження: Сумська область,
Конотопський район, с. Соснівка, вул.
Бондаря,37 та пункт розвантаження: м.
Ізмаїл, Болградське шосе, 8 а, дані
водіїв та транспортних засобів
перевізник - ПП "БЕССАРАБІЯ-В", а також
містяться підписи усіх уповноважених
осіб, які дозволи відпуск товару, здали
товар, одержали товар, тощо.

На підтвердження наявності на
підприємстві позивача вказаних у
товарно-транспортних накладних
транспортних засобів та водіїв, з боку
позивача до суду надані копії свідоцтв
про реєстрацію таких транспортних
засобів та наказів про прийняття на
роботу на ПП "БЕССАРАБІЯ-В" на посаду
водіїв осіб, зазначених у цих ТТН (т.2
а.с.87-92).

Водночас, як вбачається з вказаних
товарно-транспортних накладних, товар
постачався позивачу за адресою: м.
Ізмаїл, Болградське шосе, 8 а. При цьому,
на підтвердження наявності у позивача
місць для розміщення та зберігання
придбаної сільгосппродукції у ПСП АФ
«Соснівська» за адресою, що зазначена в
ТТН: м. Ізмаїл, Болградське шосе, 8,
позивачем надано до суду: засвідчені
копії свідоцтва на право власності
позивача на нерухоме майно (виробничий
комплекс), який розташований за
адресою: м. Ізмаїл, Болградське шосе,8
від 23.01.2012 року №241 та акту державної
приймальної комісії про прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта за адресою: м. Ізмаїл,
Болградське шосе,8 (цех по виробництву
соняшникової олії та складські
приміщення) (т.2 а.с.13-17).

Про фактичне отримання та
оприбуткування позивачем вказаного
товару, отриманого від ПСП АФ
«Соснівська», окрім вказаного вище,
свідчить також, надана позивачем у
засвідченій копії довіреність від
20.05.2014 року №979 на отримання ОСОБА_4, яка
згідно наказу №01-к від 01.02.2009 року
займає посаду комірника на ПП
"БЕССАРАБІЯ-В" (т.2 а.с.60)
товарно-матеріальних цінностей
(соняшника) від ПСП АФ «Соснівська»
згідно договору купівлі-продажу №20 від
16.05.2014 року (т.2 а.с.237).

Позивачем згідно рахунку-фактури на
оплату товару №58 від 20.05.2014 року була
здійснена сплата коштів за отриманий
від ПСП АФ «Соснівська» товар
(соняшник), що підтверджується копіями
платіжних доручень від 22.05.2014 року №316
та від 23.05.2014 року №341 (т.1 а.с.69-70)
та банківською випискою по рахункам
позивача (т.2 а.с.56).

Разом з тим, надана до суду та наявна в
матеріалах справи копія податкової
накладної , виписаної ПСП АФ
«Соснівська» (з урахуванням розрахунку
від 30.07.2014 року №1/2 коригування
кількісних і вартісних показників до
податкової накладної від 21.05.2014 року
№8/2) дає право на віднесення сплачених
в ціні придбаного товару сум ПДВ до
складу податкового кредиту та є
необхідною умовою для формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість.

Судом встановлено, що вказана вище
податкова накладна була отримана
позивачем від його контрагента на
кількість товару відповідно до
укладеної угоди та згідно
товарно-транспортних накладних, що
поміж іншого, підтверджується реєстром
отриманих та виданих податкових
накладних, витяг з якого наявний в
матеріалах справи.

Суму податку на додану вартість у
розмірі 563951,43 грн. відповідно до
вказаної вище податкової накладної
позивач включив до складу податкового
кредиту з ПДВ, що підтверджується
податковою декларацією з податку на
додану вартість за травень 2014 року та
додатком 5 до неї (т.1 а.с.16-20,155-159).

Водночас, на підтвердження того, що
контрагент позивача мав змогу
здійснювати вказані господарські
операції з постачання соняшника та мав
право виписувати податкові накладні, з
боку позивача до суду надано копії:
свідоцтва про державну реєстрацію ПСП
АФ «Соснівська» як юридичної особи;
виписку з ЄДР та довідку з ЄДРПОУ по ПСП
АФ «Соснівська», свідоцтва платника на
додану вартість ПСП АФ «Соснівська» та
довідку, про те, що вказане
підприємство є платником фіксованого
сільськогосподарського податку (т.1
а.с.71-75); витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних та фізичних
осіб-підприємців із вказаними
відомостями станом на 04.04.2014 року на
підтвердження того, що на момент
виконання договору купівлі-продажу №20
від 16.05.2014 року, контрагент позивача -
ПСП АФ «Соснівська» знаходилося за
адресою: Сумська область, Конотопський
район, с. Соснівка, вул.
Бондаря,37 (зазначена у видаткових та
податкових накладних, у ТТН як пункт
навантаження); здійснював види
діяльності, зокрема: вирощування
зернових культур (крім рису), бобових
культур і насіння олійних культур;
оптова торгівля зерном, необробленим
тютюном, насінням і кормами для тварин;
та відносно нього не вносилось
відомостей щодо припинення юридичної
особи (т.1 а.с.50-52).

Як вже зазначалось судом, одними із
основних видів діяльності позивача за
КВЕД є: 10.41 - виробництво олії та
тваринних жирів, 46.19 - діяльність
посередників у торгівлі товарами
широкого асортименту.

На підтвердження наявності умов,
основних засобів та обладнання для
здійснення своєї господарської
діяльності із виробництва
соняшникової олії, позивачем надано до
суду вже досліджені засвідчені копії:
свідоцтва на право власності позивача
на нерухоме майно (виробничий
комплекс), який розташований за
адресою: м. Ізмаїл, Болградське шосе,8
від 23.01.2012 року №241; акту державної
приймальної комісії про прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта за адресою: м. Ізмаїл,
Болградське шосе,8 (цех по виробництву
соняшникової олії та складські
приміщення); експлуатаційного дозволу
для потужностей (об'єктів) з
виробництва, переробки або реалізації
харчових продуктів на олійножирову
промисловість; дозволу №359 від 11.06.2012
року на роботу приміщень
олійноекстрактного заводу ПП
"БЕССАРАБІЯ-В" (т.2 а.с.11-20).

В свою чергу, на підтвердження того, що
позивачем був придбаний вищевказаний
-товар (олія соняшникова) у ПП «Довіра
Сервіс» та насіння соняшника у ПСП АФ
«Соснівська» для подальшого
використання в межах господарської
діяльності позивача, а саме для
подальшої переробки соняшника на
соняшникову олію з метою реалізації
такої олії для отримання прибутку та
для подальшої реалізації позивачем
придбаної у контрагента олії, останнім
надано до суду копії: договору
купівлі-продажу від 12.12.2013 року
№12/12-2013-1ш, укладеного між позивачем та
TOB «ФОЗЗІ-ФУД» як покупцем, а також
укладених сторонами додаткових угод до
цього договору купівлі-продажу від
05.05.2014 року №32, від 05.05.2014 року №33, від
05.05.2014 року №34, від 05.05.2014 року №35, від
06.05.2014 року №36, від 08.05.2014 року №37;
видаткових та податкових накладних за
травень 2014 року, виписаних позивачем
його контрагенту - TOB «ФОЗЗІ-ФУД» (т.1
а.с.247-250, т.2 а.с.1-10).

Таким чином, як вбачається з
викладеного, вказане свідчить про
фактичне здійснення позивачем
господарської діяльності з придбання у
його контрагентів - ПП «Довіра Сервіс»
та ПСП АФ «Соснівська» товару та його
використання позивачем у подальшій
господарській діяльності з метою
отримання прибутку.

Крім того, як встановлено судом, для
здійснення своєї господарської
діяльності ПП "БЕССАРАБІЯ-В" (Замовник)
уклало з ТОВ «Транс-Сервіс-1»
(Перевізник) договір транспортного
перевезення №10/02/12-В від 10.02.2012 року (т.2
а.с.63-64), згідно якого Перевізник
зобов'язується надати Замовнику
послуги по перевезенню вантажу на
умовах, визначених у даному Договорі
автомобільним транспортом, а Замовник -
прийняти та оплатити належним чином
виконані Перевізником послуги по
перевезенню (п.1.1 Договору). Кількість
вантажу визначається у
товаротранспортних накладних (п.1.2
Договору). Пунктом 1.3 Договору
визначено, що пункт завантаження та
кінцевий пункт визначені згідно
додатків. Відповідно до п.3.2 датою
виконання послуг є дата, зазначена у
акті виконаних робіт. Відповідно до
п.7.1, п.7.2 даний Договір набирає сили з
моменту його підписання і діє до 31.12.2012
року. Якщо жодна із сторін не заявить
про намір припинити дію Договору не
пізніше ніж за місяць до закінчення
строку дії Договору, Договір
вважається пролонгований на тих же
самих умовах.

На підтвердження виконання умов
вищевказаного договору з ТОВ
«Транс-Сервіс-1», позивачем надано до
суду в копіях: акт виконання робіт
(надання послуг) №17902 від 31.05.2014 року на
перевезення олії на суму наданих
послуг 48960 грн., в т.ч. ПДВ - 8160 грн. (т.2
а.с.31); товарно-транспортні накладні на
перевезення олії нерафіновної 1-го
гатунку за період травень 2014 року, в
яких зазначається, що перевізником є
ТОВ «Транс-Сервіс-1», замовником є ПП
"БЕССАРАБІЯ-В" за дорученням ТОВ
«ФОЗЗІ-ФУД», а вантажоодержувачем є ТОВ
«ЮГАС ЛТД» на квоту Vibos International Group (т.2
а.с.94-101); рахунок №14081 від 31.05.2014 року на
оплату за надання послуг з
перевезенння на суму 48960 грн. (т.2 а.с.32);
банківська виписка про сплату
підприємством коштів за вказаним
рахунком (т.2 а.с.59); податкова накладна
від 31.05.2014 року на послуги з перевезення
олії на суму 48960 грн., з яких ПДВ - 8160 грн.
(т.2 а.с.30), яка також підтверджує факт
здійснення вищевказаних господарських
операцій з надання послуг та дає право
на включення податку на додану
вартість до складу ціни послуг та є
необхідною умовою для формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість.

Вказана податкова накладна, належним
чином оформлена, була отримана
позивачем від його контрагента
відповідно до договору, що поміж
іншого, підтверджується реєстром
отриманих та виданих податкових
накладних за травень 2014 року .

Суми податку на додану вартість
відповідно до вказаної вище податкової
накладної, отриманих від ТОВ
«Транс-Сервіс-1», позивач включив до
складу податкового кредиту з ПДВ за
травень 2014 року, що підтверджується
податковою декларацією з податку на
додану вартість за вказаний період із
додатком № 5 до неї.

Як вбачається з вищевказаних первинних
документів, за відповідними
господарськими операціями позивач
отримав від контрагента - ТОВ
«Транс-Сервіс-1» послуги по перевезенню
олії. При цьому, на підтвердження того,
що отримані від його контрагента
послуги були використані в межах
здійснення позивачем господарської
діяльності, позивач зазначив, що
перевезення олії ТОВ «Транс-Сервіс-1»
здійснювалось на виконання взятих на
себе ПП "БЕССАРАБІЯ-В" зобов'язань за
контрактом від 20.04.2014 року № РО20140420,
укладеним позивачем із ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД»
(покупець) на поставку олії
нерафінованої соняшникової,
вантажоотримувачем якої є Vibos International
Group FZC.

Як вбачається з матеріалів справи,
спірні суми ПДВ віднесені позивачем до
складу податкового кредиту за
наслідками проведення господарських
операцій із його контрагентами ПП
«Довіра Сервіс», ПСП «Агрофірма
«Соснівська», ТОВ «Транс-Сервіс-1» у
травні 2014 року.

Правові відносини щодо формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість з 01.01.2011 року
регулюються Податковим кодексом
України, веденням бухгалтерського
обліку по податкових операціях
встановлено Законом України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" (далі - Закон Про
бухгалтерський облік).

Для цілей оподаткування платники
податків зобов'язані вести облік
доходів, витрат та інших показників,
пов'язаних з визначенням об'єктів
оподаткування та/або податкових
зобов'язань, на підставі первинних
документів, регістрів бухгалтерського
обліку, фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності, на
підставі даних, не підтверджених
документами.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік» та фінансову
звітність в Україні" господарською
операцією є дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Таким чином, проведення будь-якої
господарської операції підприємства
фіксується та підтверджується
первинними документами, на підставі
яких ведеться бухгалтерський облік.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону «Про
бухгалтерський облік», на даних
бухгалтерського обліку базуються
фінансова, податкова, статистична та
інші види звітності. Отже, первинні
документи по відображенню
господарської операції є підставою й
для податкового обліку.

Відповідно до п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК
України, податковий кредит - сума, на
яку платник податку на додану вартість
має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Порядок формування податкового
кредиту визначений ст. 198 Податкового
кодексу України (надалі - ПК України).

Відповідно до п.п.198.1 ст.198 ПК України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій, зокрема з
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг. Пунктом
198.2. ст. 198 ПК України встановлено, що
датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: або
дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг, або дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг
з метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій
у необоротні капітальні активи), у
тому числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи
здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст.198 ПК України визначено,
що не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними або оформлені з
порушенням вимог чи не підтверджені
митними деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

Згідно п. 201.1. ст.201 ПК України, платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, у якій
зазначаються в окремих рядках
відповідні реквізити.

Відповідно до п. 201.4 ст. 201 ПК України
податкова накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товарів/послуг.

Згідно з п. 201.6 ст. 201 ПК України,
податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Пунктом 201.8 ст. 201 ПК України визначено,
що право на нарахування податку та
складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України,
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Тобто, як вбачається з викладеного,
необхідною умовою для віднесення до
податкового кредиту сплачених у ціні
товарів (послуг) сум податку на додану
вартість є факт придбання товарів та
послуг із метою їх використання у
власній господарській діяльності.

Таким чином, податковий кредит для
цілей визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість, має бути
фактично підтверджений належним чином
складеними первинними документами, що
відображають реальність господарської
операції, яка є підставою для
формування податкового обліку
платника податків.

Відповідно п.п.14.1.191 п.14.1 ст.14 ПК України
постачання товарів - будь-яка передача
права на розпорядження товарами як
власник, у тому числі продаж, обмін чи
дарування такого товару, а також
постачання товарів за рішенням суду та
відповідно п. 14.1.202 зазначеної статті
продаж (реалізація) товарів - будь-які
операції, що здійснюються згідно з
договорами купівлі-продажу, міни,
поставки та іншими господарськими,
цивільно-правовими договорами, які
передбачають передачу прав власності
на такі товари за плату або компенсацію
незалежно від строків її надання, а
також операції з безоплатного надання
товарів.

Як вже встановлено судом, позивачем на
підтвердження обґрунтованості
віднесення до складу податкового
кредиту сум податку на додану вартість
за перевіряємий період, були надані
отримані від його контрагента належним
чином оформлені податкові накладні,
видаткові накладні,
товарно-транспортні накладні, акт
виконання робіт та інші супутні
бухгалтерські та первинні документи,
відповідно до укладених із
контрагентами договорів.

Водночас, суд зазначає, що нормами
податкового законодавства визначено,
що нарахування податкового кредиту
здійснюється на підставі податкової
накладної, яка сама по собі є підставою
для нарахування податкового кредиту за
умови її відповідності вимогам
законодавства, оскільки це єдиний
документ первинного бухгалтерського
та податкового обліку, що містить у
собі суму ПДВ, яку можливо відобразити
в податкових деклараціях з ПДВ. При
цьому, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Разом з цим, єдиною підставою для
настання відповідальності платника
податку, є неможливість підтвердження
сум податку, включеного до складу
податкового кредиту, податковими
накладними, проте, як вже встановлено
судом, відповідні податкові накладні у
позивача на час перевірки були наявні.

При цьому, посилання відповідача на те,
що підприємством ПП "БЕССАРАБІЯ-В" в
порушення п.198.6 ст. 198, п.201.1 ст.201
Податкового кодексу України включено
за травень 2014 року до податкового
кредиту суму ПДВ у розмірі 8160,30 грн. по
контрагенту ТОВ «Транс-Сервіс-1» не
підтверджену податковими накладними,
судом не беруться до уваги, оскільки,
по-перше, в п.2.4 розділу 2 «Загальні
положення» акту перевірки зазначено,
що під час перевірки на вимогу
перевіряючого були надані необхідні
документи, крім ТТН, довіреностей на
отримання товару, документів, що
підтверджують сплату за товар по
контрагенту ПП «Довіра-Сервіс»; а
по-друге, під час розгляду справи з боку
відповідача жодними належними
доказами не було підтверджено
відсутність у позивача на момент
проведення перевірки податкової
накладної на суму ПДВ - 8160,30 грн.,
виписаної ТОВ «Транс-Сервіс-1».

Разом з цим, суд зазначає, що право
позивача на отримання податкового
кредиту поставлено в залежність від
дотримання його контрагентами вимог
податкового законодавства, оскільки,
як зазначено в акті перевірки, за
результатами автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні Міністерства
доходів і зборів України по ТОВ
«Транс-Сервіс-1», ПП «Довіра-Сервіс»,
ПСП «Агрофірма «Соснівська»
встановлено розбіжності, які призвели
до завищення податкового кредиту
позивачем у травні 2014 року на 681779 грн.

З наданих з боку відповідача
відомостей з бази даних податкового
органу щодо детальної інформації по
платнику ПДВ щодо результатів
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів, які
були використані під час здійснення
перевірки (т.2 а.с.177-181) вбачається, що за
звітний період травень 2014 року по
контрагенту ПСП «Агрофірма
«Соснівська» встановлено відхилення
суми ПДВ "-0,01" стосовно суми 109666,67 грн.
(податковий кредит = податковим
зобов'язанням), по контрагенту ПП
«Довіра-Сервіс» встановлено
відхилення суми ПДВ на 563951,43 грн.
(податковий кредит > податкових
зобов'язань), по контрагенту ТОВ
«Транс-Сервіс-1» встановлено
відхилення суми ПДВ на 8160,30 грн.
(податковий кредит > податкових
зобов'язань).

При цьому, суд зазначає, що платники
податку відповідають за дотримання
достовірності та своєчасності
визначення сум податку, а також за
повноту і своєчасність його внесення
до бюджету відповідно до закону.

Відповідно до ст. 61 Конституції України
юридична відповідальність особи має
індивідуальний характер. Якщо
контрагенти позивача не виконали своїх
зобов'язань по сплаті податку, то це
тягне відповідальність та негативні
наслідки саме щодо цих осіб.

Із наведеного вбачається, що сама по
собі несплата податку продавцем (у тому
числі внаслідок ухилення від сплати) в
разі фактичного здійснення
господарської операції не впливає на
формування податкового кредиту
покупцем. Жодна норма Податкового
кодексу України, жоден законодавчий
акт не вимагає від платника податків
контролювати сплату своїм
контрагентом до бюджету податків та
ведення ним бухгалтерського та
податкового обліку. Контроль за
дотриманням платниками податків
податкового законодавства та
своєчасну сплату ними податків
здійснює податкова служба.

Проте, як вбачається з акту перевірки,
право позивача на отримання
податкового кредиту поставлено в
залежність від дотримання
контрагентами позивача вимог
податкового законодавства.

Окрім того, суд зазначає, що у разі, якщо
на час здійснення господарських
операцій, за якими податковий орган не
визнає обґрунтованим віднесення
позивачем до податкового кредиту сум
податку на додану вартість,
постачальники були включені до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, а також мали
свідоцтво про реєстрацію платника
податку на додану вартість, покупець не
може нести відповідальність ні за
несплату податків продавцями, ні за
можливу недостовірність відомостей
про них, наведених у зазначеному
реєстрі, за умови необізнаності щодо
неї.

Судом встановлено, що і позивач, і його
контрагенти на час укладання спірних
правочинів, були зареєстровані як
платники податків на додану вартість.
Вказана обставина також не
заперечувалася відповідачем.

Разом з цим, з наявної в матеріалах
справи копії витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців» станом на
04.04.2014 року вбачається, що ПП
«Довіра-Сервіс» включено до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців за своєю
юридичною адресою, що була зазначена в
податкових накладних, виписаних на
адресу позивача.

Разом з цим, відповідачем в силу ст.71
КАС України не надано жодного доказу
того, що на момент видачі податкових
накладних ПП «Довіра-Сервіс» не
знаходились за адресою, що зазначена у
податкових накладних.

Щодо відсутності необхідних умов для
здійснення господарської діяльності,
суд зазначає, що чинним законодавством
чітко не регламентована обов'язкова
кількість необхідних ресурсів для
здійснення тої чи іншої діяльності. В
залежності від специфіки виду
діяльності підприємство у разі
виникнення такої потреби може залучити
до виконання роботи інших осіб з
наявними ресурсами визначеного обсягу
і структури.

При цьому, ні в акті перевірки, ні в
запереченнях відповідача не зазначено,
яка саме кількість трудового ресурсу,
та які саме умови для здійснення
господарської діяльності для
виконання договору купівлі-продажу
соняшникової олії були відсутні у ПП
«Довіра Сервіс». Разом з цим, з боку
відповідача не надано суду жодних
доказів на підтвердження того, що у
вказаного контрагента позивача на час
здійснення господарських операцій із
позивачем були відсутні необхідні
умови для її проведення.

Слід зазначити, що відповідачем не
надано доказів фактичного
нездійснення господарських операцій,
суми по яких позивач включив до складу
податкового кредиту при обчисленні
податку на додану вартість. Наявні в
матеріалах справи та досліджені в ході
судового розгляду первинні документи,
надані позивачем, за змістом
відповідають вимогам законодавства, що
пред'являються до первинних
документів, доказів недостовірності
даних в цих документах відповідачем не
надані.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить
висновку про підтвердження фактичного
здійснення господарських операції
щодо отримання позивачем від його
контрагентів-постачальників: ПП
«Довіра-Сервіс» сільгосппродукції
(олії соняшникової), ПСП «Агрофірма
«Соснівська» - насіння соняшника та
від ТОВ «Транс-Сервіс-1» послуг з
перевезення олії, а також про
добросовісність дій позивача, як
платника податку, яка полягає у
відповідності вчинених ним дій
господарській меті.

Отже, виходячи з викладеного
вбачається, що фактичні обставини
справи об'єктивно засвідчують
здійснення господарської діяльності
між позивачем та ПП «Довіра-Сервіс»,
ПСП «Агрофірма «Соснівська», ТОВ
«Транс-Сервіс-1» і правомірність
віднесення позивачем спірних сум до
податкового кредиту з податку на
додану вартість, відповідно до
первинних бухгалтерських документів
та за податковими накладними, які
виписані на виконання умов викладених
вище договірних відносин.

Як вже встановлено судом, позивачем
отриманий від його контрагентів товар
та послуги були використані в межах
здійснення позивачем господарської
діяльності з метою отримання прибутку,
що підтверджується дослідженими судом
доказами, описаними вище.

При цьому, суд зазначає, що
відповідачем в акті перевірки не
зазначається про відсутність
фактичного здійснення господарських
операцій, за якими позивач відніс
спірні суми до складу податкового
кредиту.

Таким чином, судом встановлено, що
позивачем у відповідності до вимог
п.198.1. п.198.2, п.198.3, ст.198 Податкового
кодексу України віднесено до складу
податкового кредиту податок, сплачений
в ціні придбаних товарів та послуг, на
підставі податкових накладних,
оформлених належним чином та виданих
підприємствами, що на момент
здійснення господарської діяльності
мали статус платників податку на
додану вартість.

Враховуючи викладене, зважаючи на
наведені положення ПК України, суд
вважає безпідставним, необґрунтованим
та таким, що не відповідає матеріалам
справи та чинному законодавству
висновок відповідача про порушення
позивачем п.198.1,п.198.2, п.198.3 ст.198, п.201.1
ст.201 Податкового Кодексу України.

Отже, оскільки позивачем цілком
правомірно віднесені до складу
податкового кредиту сплачені в ціні
придбаного товару та отриманих послуг
суми ПДВ, а також порушень
законодавства, що регулює вказані
питання судом не встановлено, суд
доходить висновку, що збільшення
відповідачем суми грошового
зобов'язання позивача з податку на
додану вартість у розмірі 199881 грн. та
зменшення розміру від'ємного значення
суми податку на додану вартість у
розмірі 681779 грн. здійснено
безпідставно та неправомірно, у зв'язку
із чим оскаржувані позивачем податкові
повідомлення-рішення є протиправними
та підлягають скасуванню.

Стаття 19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи, зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам,
відповідач, як суб'єкт владних
повноважень не надав до суду достатніх
беззаперечних доказів в обґрунтування
обставин, на яких ґрунтуються його
заперечення, і не довів правомірності
прийнятих ним податкових
повідомлень-рішень щодо зменшення
розміру від'ємного значення суми
податку на додану вартість.

Таким чином, виходячи з викладеного,
суд вважає, що податкові
повідомлення-рішення від 15.08.2014 року
№ та № є протиправними та
підлягають скасуванню, а отже позовні
вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати розподілити відповідно
до положень ст.94 КАС України.

Керуючись
ст.ст.2,7,8,9,14,70,71,72,79,86,94,103,158-163,167 КАС
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов приватного
підприємства "БЕССАРАБІЯ-В" до
Арцизької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів в Одеській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 15.08.2014 року №
та № - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Арцизької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів в Одеській
області від 15.08.2014 року № (форма
«Р»).

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Арцизької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів в Одеській
області від 15.08.2014 року № (форма
«В4»).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через Одеський
окружний адміністративний суд
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги на постанову
суду одночасно надсилається особою,
яка її подає, до Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого ст. 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Повний текст постанови складений та
підписаний суддею 22.12.2014 року.

Суддя
О.М.
Соколенко

Адміністративний позов
приватного підприємства "БЕССАРАБІЯ-В"
до Арцизької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів в Одеській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 15.08.2014 року №
та № - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Арцизької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів в Одеській
області від 15.08.2014 року № (форма
«Р»).

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Арцизької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів в Одеській
області від 15.08.2014 року № (форма
«В4»).

22 грудня 2014 року.