Справа № 822/4629/14
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/4629/14

Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук
А.М.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

18 грудня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В.
Мельник-Томенко Ж. М.

за участю секретаря судового
засідання: Майданюк Я.Л.

за участю представників сторін:

представника позивача - Карповича
Василя Миколайовича,

представника відповідача - Щетинської
Ірини Вікторівни,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Хмельницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Хмельницькій
області на постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від
03 листопада 2014 року у справі за
поданням Хмельницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області до товариства з
обмеженою відповідальністю "Союз Транс
Лайн-1" про підтвердження
обгрунтованості умовного
адміністративного арешту майна ,

В С Т А Н О В И В :

Хмельницька об'єднана державна
податкова інспекція звернулась до
Хмельницького окружного
адміністративного суду з поданням про
підтвердження обґрунтованості
умовного адміністративного арешту
майна ТОВ "Союз Транс Лайн-1".

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 03 листопада
2014 року в задоволенні подання
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, Хмельницька ОДПІ подала
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати вказане рішення та прийняти
нове, яким задовольнити подання.

Заслухавши суддю-доповідача та думку
учасників процесу, дослідивши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити, а постанову суду першої
інстанції - скасувати, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
30.10.2014 року працівниками податкового
органу на підставі наказів від 13.10.2014
року №828 та від 29.10.2014 року №878 та
відповідно направлень від 29.10.2014 року
№№ 449, 450, 451 на перевірку здійснено
виїзд на адресу ТОВ Союз Транс Лайн-1" з
метою проведення документальної
позапланової виїзної перевірки.

На момент виходу встановлено факти
відсутності директора ТОВ "Союз Транс
Лайн-1" за місцезнаходженням платника
податків та відмови головного
бухгалтера ТОВ "Союз Транс Лайн-1" від
підпису у направленнях на перевірку та
відповідно у допуску до перевірки, про
що складено акт відмови у допуску
посадових (службових) осіб
контролюючого органу до проведення
перевірки від 30.10.2014 року №25/150/37347893.

30.10.2014 року відповідні посадові особи
податкового органу звернулись до
заступника начальника Хмельницької
ОДПІ із зверненням про застосування
адміністративного арешту майна ТОВ
"Союз Транс Лайн-1", додавши до звернення
акт недопуску до перевірки.

Заступником начальника Хмельницької
ОДПІ прийнято рішення від 30.10.2014 року
про застосування умовного
адміністративного арешту майна ТОВ
"Союз Транс Лайн-1".

Відмовляючи у задоволенні подання, суд
першої інстанції виходив з того, що в
даному випадку відсутній факт відмови
від допуску посадових осіб
Хмельницької ОДПІ до проведення
позапланової виїзної документальної
перевірки ТОВ "Союз Транс Лайн-1",
оскільки відповідно до наказу від
23.10.2014 року №23/10 керівник ТОВ "Союз
Транс Лайн-1" знаходився у відрядженні з
24 жовтня 2014 року (терміном на 15 днів), а
головний бухгалтер ТОВ "Союз Транс
Лайн-1" відповідно до наказу від 29.10.2014
року №29/10 знаходився у відрядженні з 30
жовтня 2014 року (терміном на 15 днів).

Колегія суддів не погоджується із
позицією суду першої інстанції з
огляду на таке.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби мають
право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Отже, норма пункту 75.1 статті 75
Податкового кодексу України
відокремлює право органу державної
податкової служби проводити
документальні перевірки (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) від
камеральних та фактичних.

Системний аналіз положень статей 75, 77-81
Податкового кодексу України дозволяє
зробити висновок про те, що поняття
камеральної, документальної та
фактичної перевірок є розмежованими,
та мають різне призначення, підстави та
порядок проведення.

Закріплені в п.п. 16.1.13, 16.1.19 п. 16.1 ст. 16, пп.
20.1.11 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу
України компетенція контролюючих
органів та обов'язок платників
податків є необхідними умовами для
забезпечення виконання приписів
частини першої статті 67 Конституції
України, згідно з якою кожен
зобов'язаний сплачувати податки і
збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно до пункту 94.1 статті 94
Податкового кодексу України
адміністративний арешт майна платника
податків є винятковим способом
забезпечення виконання платником
податків його обов'язків, визначених
законом.

Підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 94
Податкового кодексу України
передбачено, що арешт майна може бути
застосовано, якщо з'ясовується одна з
таких обставин, зокрема, платник
податків відмовляється від проведення
документальної перевірки за наявності
законних підстав для її проведення або
від допуску посадових осіб органу
державної податкової служби.

Отже, розглядувана норма передбачає
дві обставини, за наявності яких може
бути застосований арешт майна платника
податків: 1) платник податків
відмовляється від проведення
документальної перевірки за наявності
законних підстав для її проведення;
2) платник податків відмовляється
від допуску посадових осіб
контролюючого органу.

Процедура допуску посадових осіб до
проведення перевірки регламентована
статтею 81 Податкового кодексу України
і однаково застосовується як для
документальних, так і для фактичних
перевірок.

За правилами, передбаченими пунктом 81.1
статті 81 Податкового кодексу України,
посадові особи органу державної
податкової служби мають право
приступити до проведення
документальної виїзної перевірки,
фактичної перевірки за наявності
підстав для їх проведення, визначених
цим Кодексом, та за умови пред'явлення
або надіслання у випадках, визначених
цим Кодексом, встановлених у цій нормі
документів.

Абзацом 5 пункту 81.1 статті 81
Податкового кодексу України визначено,
що непред'явлення або не надіслання у
випадках, визначених цим Кодексом,
платнику податків (його посадовим
(службовим) особам або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції) цих документів
або пред'явлення зазначених
документів, що оформлені з порушенням
вимог, встановлених цим пунктом, є
підставою для недопущення посадових
(службових) осіб органу державної
податкової служби до проведення
документальної виїзної або фактичної
перевірки.

Відмова платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) від допуску до перевірки на
інших підставах, ніж визначені в абзаці
п'ятому цього пункту, не дозволяється
(абзац 6 пункту 81.1 статті 81 Податкового
кодексу України).

Відповідно до абзаців 7-8 пункту 81.1
статті 81 Податкового кодексу України
при пред'явленні направлення платнику
податків та/або посадовим (службовим)
особам платника податків (його
представникам або особам, які фактично
проводять розрахункові операції) такі
особи розписуються у направленні із
зазначенням свого прізвища, імені, по
батькові, посади, дати і часу
ознайомлення. У разі відмови платника
податків та/або посадових (службових)
осіб платника податків (його
представників або осіб, які фактично
проводять розрахункові операції)
розписатися у направленні на перевірку
посадовими (службовими) особами органу
державної податкової служби
складається акт, який засвідчує факт
відмови. У такому випадку акт про
відмову від підпису у направленні на
перевірку є підставою для початку
проведення такої перевірки.

Таким чином, аналізуючи норми
Податкового кодексу України можна
зробити висновок про те, що поняття
відмови від проведення перевірки і
поняття відмова від допуску до
проведення перевірки мають
самостійний правовий зміст, а тому
повинні розглядатися як нетотожні
поняття.

Тому, є підстави вважати, що приписи пп.
94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового
кодексу України поширюються на випадки
застосування арешту майна платника
податків у разі: або відмови від
проведення документальної перевірки,
або не допуску до перевірки будь-якого
виду, якщо для такої перевірки
передбачено застосування процедури
допуску.

Отже, арешт активів можна застосувати
як за відмови від допуску до
документальної перевірки, так і в разі
відмови від допуску до іншого виду
перевірки.

Встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що 30.10.2014 року
працівниками податкового органу
зафіксовано факт відмови головного
бухгалтера ТОВ "Союз Транс Лайн-1" від
підпису у направленнях на перевірку та
відповідно у допуску до перевірки, про
що було складено акт відмови у допуску
посадових (службових) осіб
контролюючого органу до проведення
перевірки від 30.10.2014 року №25/150/37347893.

Так, зазначений акт підтверджує факт
повідомлення платника податків про
проведення перевірки. Крім того, про
намір провести перевірку платнику
податків було відомо ще 13.10.2014 року з
акту відсутності посадових осіб за
місцем знаходження.

Підставою для звернення про
застосування адміністративного арешту
майна товариства з обмеженою
відповідальністю "Союз Транс Лайн-1" у
даній справі стала відмова останнього
від проведення та недопуск до
документальної позапланової
перевірки, яка вмотивована тим, що
директор та головний бухгалтер
знаходились у відрядженні.

Проте, суд не бере до уваги зазначені
доводи відповідача, а також свідчення
стосовно того, що податковий орган не
повідомляв про проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки.

Як встановлено судом та не
заперечується відповідачем, у день
проведення перевірки 30.10.2014 року
головний бухгалтер ТОВ "Союз Транс
Лайн-1" знаходилась на робочому місці, і
відповідно до пункту 78.4 статті 78 ПК
України до початку проведення
зазначеної перевірки службовими
особами податкового органу їй було
пред'явлено накази на проведення
перевірки і відповідні направлення, а
відтак головний бухгалтер є
повідомленим про намір контролюючого
органу здійснити заходи щодо перевірки
ТОВ "Союз Транс Лайн-1".

Крім того, про намір контролюючого
органу здійснити документальну
позапланову виїзну перевірку
керівнику ТОВ "Союз Транс Лайн-1" було
відомо заздалегідь, оскільки у листі
від 29.10.2014 року №29/10, адресованому
Хмельницькій ОДПІ, викладене прохання
про відтермінування запланованої
перевірки.

Тож рішення заступника начальника
податкового органу про застосування
умовного адміністративного арешту
майна товариства з обмеженою
відповідальністю "Союз Транс Лайн-1" є
правильним, у зв'язку з чим є підстави
для підтвердження обґрунтованості
арешту майна платника податків у даній
справі.

Таким чином, судова колегія приходить
до висновку, що постанова
Хмельницького окружного
адміністративного суду підлягає
скасуванню, так як судом першої
інстанції неповно з'ясовано фактичні
обставини справи, що мають значення для
правильного вирішення спору, не
проведено належної оцінки
взаємозв'язку доказів у їх сукупності.

Згідно статей 198, 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Хмельницької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Хмельницькій області
задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 03 листопада
2014 року у справі за поданням
Хмельницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Хмельницькій
області до товариства з обмеженою
відповідальністю "Союз Транс Лайн-1" про
підтвердження обгрунтованості
умовного адміністративного арешту
майна, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою подання
Хмельницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Хмельницькій
області про підтвердження
обґрунтованості умовного
адміністративного арешту майна
товариства з обмеженою
відповідальністю "Союз Транс Лайн-1", -
задовольнити.

Підтвердити обґрунтованість умовного
адміністративного арешту майна
товариства з обмеженою
відповідальністю "Союз Транс Лайн-1"
().

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному
обсязі 25 грудня 2014 року.

Головуючий
Сторчак В. Ю.

Судді
Ватаманюк Р.В.

Мельник-Томенко Ж. М.