Справа № 821/2890/14
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/2890/14

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Василяка Д.К.

Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого - судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло
Т.М.,

Яковлєва
О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 22 жовтня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_2 до
Верхньорогачицької районної державної
адміністрації Херсонської області,
Головного управління Держземагентства
у Херсонській області, за участю
третьої особи без самостійних вимог на
предмет спору - фермерського
господарства «Рубін» про визнання
протиправними та скасування
розпоряджень, зобов'язання вжити
заходів щодо розірвання дії договору
оренди землі,-

В С Т А Н О В И В:

28.07.2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду
першої інстанції з адміністративним
позовом до Верхньорогачицької
районної державної адміністрації
Херсонської області, Головного
управління Держземагентства у
Херсонській області про скасування
розпоряджень Верхньорогачицької РДА
Херсонської області №165 від 12 квітня 2011
року «Про надання дозволу на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо складання договору
оренди землі для ведення фермерського
господарства» та №219 від 31 травня 2011
року «Про затвердження технічної
документації із землеустрою щодо
відведення земельних ділянок в оренду
фермерському господарству «Рубін» для
ведення фермерського господарства»,
зобов'язання Головного управління
Держземагентства у Херсонській
області вжити заходів щодо розірвання
дії договору оренди землі, укладеного
між фермерським господарством «Рубін»
та Верхньорогачицькою РДА Херсонської
області площею 52 га., терміном на 49
років, квартал №063 та №064,
реєстраційний номер договору оренди
землі - 00113 від 13.07.2011р.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 22.10.2014 року
в задоволенні позову ОСОБА_2
відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, 17.11.2014 року ОСОБА_2
було подано апеляційну скаргу,
обґрунтовану порушенням судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

В своїй апеляційній скарзі апелянт
зазначає, що при прийнятті
розпоряджень №165 від 12 квітня 2011 року
«Про надання дозволу на виготовлення
технічної документації із землеустрою
щодо складання договору оренди землі
для ведення фермерського
господарства» та №219 від 31 травня 2011
року «Про затвердження технічної
документації із землеустрою щодо
відведення земельних ділянок в оренду
фермерському господарству «Рубін» для
ведення фермерського господарства»
голова Верхньорогачицької РДА
Херсонської області посилався на пункт
6 розділу Х «Перехідні положення»
Земельного кодексу України, який ще в
2005 році Рішенням Конституційного Суду
України №5-рп/2005 по справі №1-17/2005 від
22.09.2005 року визнано неконституційним.
Під час розгляду справи судом не
враховано, що при зверненні із заявою
до Верхньорогачицької РДА щодо
укладання договору оренди землі голова
фермерського господарства «Рубін»
ОСОБА_3 не отримував від позивача, як
члена та засновника вказаного
фермерського господарства, а також
землекористувача, жодної заяви на
припинення (відмови) від користування
земельною ділянкою, наданою ОСОБА_2 на
підставі Державного акту на право
постійного користування землею серії
ІV-XC №001098 від 22.02.2001 року.

На підставі викладеного, в апеляційній
скарзі ставиться питання про
скасування постанови Херсонського
окружного адміністративного суду від
22.10.2014 року та ухвалення нового рішення
про задоволення позову ОСОБА_2 у
повному обсязі.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть учать у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів суду апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Верхньорогачицької районної
ради від 22.02.2001 року №210 із земель
резервного фонду Первомаївської
сільської ради ОСОБА_4 (на даний час -
ОСОБА_2) було надано земельну ділянку
загальною площею 52 га у постійне
користування для організації
селянського (фермерського)
господарства.

На підставі вказаного рішення позивач
отримала Державний акт на право
постійного користування землею серії
ІV-XC №001098 від 22.02.2001 року.

Розпорядженням голови
Верхньорогачицької РДА Херсонської
області №289 від 13.06.2001 року
зареєстровано селянське (фермерське)
господарство «Рубін», головою та
засновником якого є ОСОБА_4.

Пунктом 5.1 Статуту селянського
(фермерського) господарства «Рубін»
було визначено, що земельна ділянка
належить фермерському господарству
«Рубін» на праві приватної власності
згідно з державним актом на право
постійного користування землею і є
власністю фермерського господарства;
право користування ділянкою
передається селянському (фермерському)
господарству для
сільськогосподарських цілей.

01.12.2010 року до складу членів
фермерського господарства «Рубін»
прийнято ОСОБА_3, якого обрано головою
фермерського господарства і доручено
внести відповідні зміни до Статуту.
Зазначене підтверджується наявним в
матеріалах справи Протоколом №1
загальних зборів колективу
фермерського господарства «Рубін» від
01.12.2010р.

14.12.2010 року фермерське господарство
«Рубін» здійснило державну реєстрацію
Статуту в новій редакції, пунктом якого
було визначено, що засновником і членом
фермерського господарства «Рубін» є
ОСОБА_2, а головою та членом
фермерського господарства «Рубін» є
ОСОБА_3.

Пунктом 7.1 статті 7 Статуту встановлено,
що управління справами фермерського
господарства здійснюється його
головою.

29.03.2011 року голова фермерського
господарства «Рубін» ОСОБА_3 звернувся
до Верхньорогачицької РДА Херсонської
області із заявою про надання дозволу
на переоформлення в оренду земельної
ділянки загальною площею 52 га, яка
надана для ведення фермерського
господарства згідно Державного акту на
право постійного користування землею
серії ІV-XC №001098 від 22.02.2001 року.

Розпорядженням №165 від 12.04.2011 року
Верхньорогачицька РДА Херсонської
області надала фермерському
господарству «Рубін» дозвіл на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо складання договору
оренди землі загальною площею 52 га. для
ведення фермерського господарства із
земель, раніше наданих у постійне
користування згідно Державного акту на
право постійного користування землею
серії ІV-XC №001098 від 22.02.2001 року.

31.05.2011 року Верхньорогачицькою РДА
Херсонської області видано
розпорядження №219, яким затверджено
технічну документацію із землеустрою
щодо відведення земельних ділянок в
оренду фермерському господарству
«Рубін» для ведення фермерського
господарства. Зазначеним
розпорядженням припинено дію
Державного акту на право постійного
користування землею серії ІV-XC №001098 від
22.02.2001 року, виданого гр. ОСОБА_4

06.06.2011 року між Верхньорогачицькою РДА
Херсонської області та фермерським
господарством «Рубін» було укладено
договір оренди землі загальною площею
50 га для ведення фермерського
господарства, який 13.07.2011 року
зареєстровано в Книзі записів
державної реєстрації договорів оренди
землі за №00113.

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_2 про скасування розпоряджень
Верхньорогачицької РДА Херсонської
області №165 від 12 квітня 2011 року та №219
від 31 травня 2011 року і розірвання дії
договору оренди землі, суд першої
інстанції дійшов висновку про
правомірність дій відповідачів,
оскільки земельна ділянка площею 52 га.,
надана позивачу для ведення
селянського (фермерського)
господарства на підставі Державного
акту на право постійного користування
землею серії ІV-XC №001098 від 22.02.2001 року,
не вилучалась з постійного
користування ОСОБА_2, а переоформлялася
на підставі вимог чинного земельного
законодавства на фермерське
господарство «Рубін», засновником
якого на час видання
Верхньорогачицькою РДА Херсонської
області оскаржуваних розпоряджень
була позивач.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком Херсонського окружного
адміністративного суду. При цьому,
апеляційний суд виходить з наступного.

За приписами статті 13 Конституції
України земля є об'єктом права
власності українського народу. Від
імені українського народу права
власника здійснюють органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
цією Конституцією.

Згідно ст.125 Земельного кодексу України
право власності та право постійного
користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником
або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
селянське (фермерське) господарство»
від 20.12.1991 року, який діяв на момент
створення фермерського господарства
«Рубін», селянське (фермерське)
господарство було формою
підприємництва громадян України, які
виявили бажання виробляти товарну
сільськогосподарську продукцію,
займатися її переробкою та
реалізацією.

Головою селянського (фермерського)
господарства є його засновник або
особа, яка є його правонаступником.

За приписами ч. 2 ст. 4 зазначеного
Закону для ведення селянського
(фермерського) господарства у постійне
користування громадянам надавались
землі, що перебували у держаній
власності.

Після одержання Державного акта на
право постійного користування на
землю, відповідно до ч.1 ст.9 Закону
України «Про селянське (фермерське)
господарство», селянське (фермерське)
господарство підлягало у тридцяти
денний термін державній реєстрації у
раді, що передала у користування
земельну ділянку.

Після відведення земельної ділянки в
натурі і одержання Державного акту на
право приватної власності на землю або
Державного акту на право постійного
користування землею та державної
реєстрації селянське (фермерське)
господарство набуває статусу
юридичної особи і відповідна рада
заносить дані про склад господарства,
передану у власність чи надану в
користування господарству земельну
ділянку.

Як зазначалось вище, Державний акт на
право постійного користування землею
серії ІV-XC №001098 від 22.02.2001 року, видано
позивачу для ведення селянського
(фермерського) господарства.

Таким чином, системний аналіз
законодавства, що діяло на момент
створення фермерського господарства
«Рубін», дає підстави для висновку, що
право користування земельною ділянкою,
надане ОСОБА_2 (ОСОБА_4), для ведення
фермерського господарства, переходить
до самого фермерського господарства, з
моменту його створення та реєстрації.
При цьому, безумовною умовою для
створення та реєстрації такого
господарства як юридичної особи є
отримання Державного акту на право
користування земельною ділянкою
громадянином засновником селянського
(фермерського) господарства. Саме
новоутворена юридична особа, а не
фізична особа, є платником усіх
передбачених законодавством податків
та зборів, у тому числі плати за землю
та орендної плати, і, відповідно, є
законним користувачем земельної
ділянки та приймає на себе всі права та
обов'язки землекористувача, визначені
Земельним кодексом України, у тому й
числі по оформленню
правовстановлюючих документів на
земельні ділянки у відповідності до
вимог чинного законодавства.

А відтак, доводи апелянта про те, що при
прийнятті оскаржуваних розпоряджень
та укладенні договору оренди землі між
Верхньорогачицькою РДА Херсонської
області та фермерським господарством
«Рубін» від неї не надходило заяви на
припинення (відмови) від користування
земельною ділянкою, наданою їй на
підставі Державного акту на право
постійного користування землею серії
ІV-XC №001098 від 22.02.2001 року, є
безпідставними.

З матеріалів справи вбачається, що на
момент видання розпоряджень
Верхньорогачицької РДА Херсонської
області №165 від 12 квітня 2011 року «Про
надання дозволу на виготовлення
технічної документації із землеустрою
щодо складання договору оренди землі
для ведення фермерського
господарства» та №219 від 31 травня 2011
року «Про затвердження технічної
документації із землеустрою щодо
відведення земельних ділянок в оренду
фермерському господарству «Рубін» для
ведення фермерського господарства»,
головою фермерського господарства
«Рубін» був ОСОБА_3, який на підставі
ст.7 Статуту здійснює управління та
керує всіма поточними справами
фермерського господарства і на
підставі ст.9 Статуту укладає
одноособово будь-які угоди від імені
юридичної особи.

Статтею 5 Статуту фермерського
господарства «Рубін» в редакції від
10.12.2010р. було визначено, що земельна
ділянка належить фермерському
господарству «Рубін» на праві
постійного користування землею згідно
з державним актом на право постійного
користування землею є власністю
фермерського господарства.

Варто зазначити, що ОСОБА_2, на час
надходження до райдержадміністрації
заяви ОСОБА_3 про надання дозволу на
переоформлення земельної ділянки,
являлась засновником та членом
фермерського господарства «Рубін» і,
відповідно, приймала участь у
діяльності господарства і не могла не
знати про проведення дій щодо
переоформлення в оренду земельної
ділянки.

Таким чином, оскільки встановлено, що
саме юридична особа приймає відповідні
рішення по переоформленню права
користування земельною ділянкою, яка є
власністю фермерського господарства
та використовується ним, і в подальшому
стає стороною договору оренди землі,
тому при надходженні відповідної заяви
від уповноваженої особи фермерського
господарства «Рубін»,
Верхньорогачицька РДА Херсонської
області не мала передбачених
законодавством підстав для відмови у
задоволенні поданого ОСОБА_3, як
головою фермерського господарства,
клопотання. А відтак, оскаржувані
розпорядження голови
райдержадміністрації є законними і
підстав для їх скасування суд
апеляційної інстанції не вбачає.

Більше того, з матеріалів справи
вбачається, що 08.09.2011 року (тобто після
укладення договору оренди землі від
06.06.2011р.) ОСОБА_2 подала голові
фермерського господарства «Рубін»
нотаріально засвідчену заяву про свій
вихід зі складу засновників та членів
фермерського господарства. При цьому,
позивач зазначила, що вона не має до
фермерського господарства «Рубін»
матеріальних, фінансових та інших
претензій.

Щодо посилань апелянта про
безпідставність застосувань головою
Верхньорогачицької РДА Херсонської
області, при виданні розпоряджень №165
від 12 квітня 2011 року «Про надання
дозволу на виготовлення технічної
документації із землеустрою щодо
складання договору оренди землі для
ведення фермерського господарства» та
№219 від 31 травня 2011 року «Про
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо відведення
земельних ділянок в оренду
фермерському господарству «Рубін» для
ведення фермерського господарства»
положень пункту 6 розділу Х «Перехідні
положення» Земельного кодексу України,
які Рішенням Конституційного Суду
України №5-рп/2005 по справі №1-17/2005 від
22.09.2005 року визнано неконституційними,
то колегія суддів не бере їх до уваги,
оскільки при виданні розпорядження №165
від 12 квітня 2011 року посилання на
вказану норму не здійснювалось, а
помилкове посилання на неї в
розпорядженні №219 від 31 травня 2011 року
не є достатньою підставою для
скасування цього розпорядження, так як
пункт 6 розділу Х «Перехідні положення»
Земельного кодексу України не був
єдиною підставою для його прийняття.

З огляду на все вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що вимоги позову
ОСОБА_2 є необґрунтованими, базуються
на помилковому тлумаченні норм
законодавства, а тому не підлягають
задоволенню.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Оскільки судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи та постановлено судове рішення
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому відповідно
до ст. 200 КАС України за наслідками
розгляду апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 197, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 22
жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили відповідно до ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: А.В. Бойко

Судді: Т.М. Танасогло

О.В. Яковлєв