Справа № 816/3639/14
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/3639/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Довгопол М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Кулик-Куличок О.Л.,

представника позивача - Деряги М.Д.,

представника третьої особи -
Коробченка Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Полтавського міжрайонного
прокурора з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері до
Державної екологічної інспекції у
Полтавській області, третя особа -
Сільськогосподарсько - фермерське
господарство "Світанок" про визнання
протиправними та скасування претензії,
розрахунку збитків, пункту припису, -

В С Т А Н О В И В:

16 вересня 2014 року Полтавський
міжрайонний прокурор з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері звернувся до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
екологічної інспекції у Полтавській
області (надалі - відповідач, ДЕІ у
Полтавській області) про визнання
протиправними та скасування претензії
№96/02-08 від 13.06.2014, розрахунку збитків,
заподіяних державі внаслідок
самовільного використання водних
ресурсів при відсутності спеціального
дозволу на користування надрами в сумі
329 440,10 грн, пункту 2 припису №93-09-21 від
22.10.2013.

В обґрунтування позовних вимог
прокурор посилався на те, що проведеною
перевіркою із залученням спеціаліста
Полтавського регіонального управління
водних ресурсів та вивченням
матеріалів перевірки органу
державного контролю встановлено, що
ДЕІ у Полтавській області при
здійсненні розрахунку шкоди, завданої
державі в результаті здійснення СФГ
"Світанок" спеціального
водокористування при відсутності
відповідного дозволу, допущено ряд
недоліків. Зазначав, що згідно довідки
підприємства, наданої під час
перевірки ДЕІ у Полтавській області, із
свердловини №1 за період з 01.01.2012 по
31.12.2012 використано на
господарсько-питні потреби
(адмінприміщення, бані, їдальні та
населення) 2780 м3 води, із свердловини №6
за вказаний період використано на
господарсько-питні потреби
(тваринницька ферма) 1568 м3 води та у
період з 01.01.2013 по 30.09.2013 із свердловини
№1 використано 2400 м3 води, із
свердловини №6 - 1268 м3 води. З огляду на
викладене, прокурор вважає, що ДЕІ у
Полтавській області не встановлено
факту використання господарством
підземної води в кількості більше, ніж
300 кубічних метрів на добу, а відтак
посилання на необхідність отримання
господарством спеціального дозволу на
користування надрами безпідставні.
Вказував також на те, що державним
інспектором зроблено припущення без
достатнього обґрунтування щодо
використання підприємством води саме
на виробничі потреби, а не
господарсько-побутові, без надання
належної оцінки статистичної
звітності по формі 2-ТП (водгосп). За
таких обставин вважає, що матеріали
перевірки ДЕІ у Полтавській області не
свідчать про наявність підстав для
складення розрахунку шкоди, завданої
СФГ "Світанок" внаслідок самовільного
спеціального водокористування,
претензії про відшкодування такої
шкоди, а також пункту 2 припису про
необхідність отримання спеціального
дозволу на користування надрами.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
просив суд задовольнити їх у повному
обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, хоча
повідомлявся належним чином про дату,
час та місце розгляду справи. В
письмових запереченнях просив закрити
провадження у справі, з огляду на те, що
оскаржувані претензія та розрахунок за
своєю правовою природою є лише
пропозицією щодо відшкодування
заподіяних державі коштів і не містять
владних управлінських приписів, а тому
не породжують ніяких правових
наслідків. Крім того, посилався на те,
що під час перевірки товариством не
надано документів, що посвідчують
речові права відносно земельних
ділянок, на яких розміщені свердловини.

Відповідно до частини 4 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Враховуючи викладене, суд вважав за
можливе розглянути справу за
відсутності відповідача.

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 12 жовтня 2014
року залучено до участі у справі в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача Сільськогосподарсько
- фермерське господарство "Світанок".

Представник третьої особи у судовому
засіданні підтримав позицію позивача,
просив задовольнити позовні вимоги з
огляду на їх обґрунтованість.

Суд, заслухавши пояснення
представників осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши подані сторонами та
третьою особою документи, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини,
на яких ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Полтавською
міжрайонною прокуратурою з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері за матеріалами
ДЕІ у Полтавській області щодо
виявлених порушень вимог чинного
законодавства у сфері охорони водних
ресурсів в діяльності СФГ "Світанок"
(Оржицький район, с.Заріг), які надійшли
до прокуратури 23.06.2014 /а.с. 57 т.1/,
проведено перевірку в порядку нагляду
за додержанням та застосуванням
законів у діяльності СФГ «Світанок» та
ДЕІ у Полтавській області.

Перевірку прокуратури здійснено на
підставі постанови від 24.06.2014 № 69-40вих14
/а.с. 92-94 т.1/.

24.07.2014 за результатами вказаної
перевірки Полтавською міжрайонною
прокуратурою з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері
внесено подання начальнику ДЕІ у
Полтавській області за №87-602вих14 з
вимогою скасувати претензію №96/02-08 від
13.06.2014, реєстраційний номер 2368/01-14/09-15,
відповідний розрахунок збитків,
заподіяних державі внаслідок
самовільного використання водних
ресурсів при відсутності дозволу на
спеціальне водокористування в сумі
329440,10 грн, та вирішити питання про
притягнення винних осіб до
дисциплінарної відповідальності /а.с.
10-14 т.1/.

За результатами розгляду подання ДЕІ в
Полтавській області направлено
Полтавському міжрайонному прокурору з
нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері лист-відповідь
від 26.08.2014 за вих.№3538/01-15/07-18 (надійшов до
прокуратури 29.08.2014), в якому повідомлено
про відсутність підстав для скасування
претензії №96/02-08 від 13.06.2014
(реєстраційний номер 2368/01-14/09-15),
пред'явленої СФГ "Світанок" /а.с. 15-17 т.1/.

Відповідно до частини 5 статті 23 Закону
України "Про прокуратуру" у разі
відхилення подання в цілому чи
частково або неповідомлення прокурора
про результати розгляду подання, а
також якщо подання не вносилося,
прокурор може звернутися до суду щодо:
1) визнання незаконним
нормативно-правового акта
відповідного органу повністю чи в
окремій його частині; 2) визнання
протиправним рішення чи окремих його
положень і щодо скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень; 3) визнання
протиправними дій чи бездіяльності,
зобов'язання вчинити певні дії або
утриматися від вчинення певних дій.

На підставі вказаної норми Полтавський
міжрайонний прокурор з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері звернувся до
суду з даним адміністративним позовом.

Оцінюючи обґрунтованість позовних
вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно пункту 4 Положення про Державну
екологічну інспекцію України,
затвердженого указом Президента
України 13.04.2011 № 454/2011, Держекоінспекція
відповідно до покладених на неї
завдань здійснює державний нагляд
(контроль) за додержанням
територіальними органами центральних
органів виконавчої влади, місцевими
органами виконавчої влади, органами
місцевого самоврядування в частині
здійснення делегованих їм повноважень
органів виконавчої влади,
підприємствами, установами та
організаціями незалежно від форми
власності і господарювання вимог
законодавства про охорону і
раціональне використання вод та
відтворення водних ресурсів.
Держекоінспекція для виконання
покладених на неї завдань має право
розраховувати розмір збитків,
заподіяних державі внаслідок
порушення природоохоронного
законодавства, та пред'являти
претензії (пп. 12 пункту 6 Положення).

Відповідно до пункту 7 Положення
Держекоінспекція України здійснює
свої повноваження безпосередньо та
через свої територіальні органи в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі, морські
екологічні інспекції (Азовська,
Азово-Чорноморська, Північно-Західного
регіону Чорного моря).

Судом встановлено, що у період з 25.09.2013
по 15.10.2013 ДЕІ у Полтавській області
проведено планову перевірку
дотримання СФГ "Світанок" вимог
природоохоронного законодавства в
галузі охорони атмосферного повітря,
водних і земельних ресурсів щодо
поводження з відходами та небезпечними
хімічними речовинами, результати якої
оформлено актом №549/01-01-14 /а.с. 18-28 т. 1/.

В ході проведення перевірки вимог
природоохоронного законодавства ДЕІ у
Полтавській області виявлено, зокрема,
порушення господарством статей 19, 21
Кодексу України про надра, у зв'язку із
використанням води, видобутої із
свердловин, на виробничі потреби, за
відсутності спеціального дозволу на
користування надрами.

За наслідками перевірки відповідачем
складено припис від 20.10.2013 №93-09-21 /а.с.
32-35 т.1/, пунктом 2 якого зобов'язано СФГ
«Світанок» отримати спеціальний
дозвіл на користування надрами.

13.06.2014 відповідачем складено та
направлено на адресу СФГ "Світанок"
претензію №2368/01-14/09-15 про відшкодування
збитків, обумовлених самовільним
використанням водних ресурсів при
відсутності спеціального дозволу на
користування надрами (підземними
водами) у сумі 329440,10 грн та розрахунок
розміру відшкодування збитків /а.с. 30-31
т.1/.

Перевіряючи правомірність актів ДЕІ у
Полтавській області за результатами
перевірки СФГ «Світанок», суд враховує
наступне.

На законодавчому рівні використання
таких природних ресурсів як підземні
води регулюється як Водним кодексом
України від 06.06.1995 № 213/95-ВР, так і
Кодексом України про надра від 27.07.1994 №
132/94-ВР.

Водночас Водний кодекс України
прийнятий пізніше у часі за Кодекс
України про надра. Відповідно до п. 2
постанови Верховної Ради України «Про
введення у дію Водного кодексу
України» від 06.06.1995 № 214/95-Вр до
приведення законодавства України у
відповідність із Водним кодексом
України законодавчі та інші нормативні
акти застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Кодексу. Крім того,
статтею 3 Кодексу України про надра
встановлено, що водні відносини
регулюються відповідним
законодавством України. Таким чином,
основним (спеціальним) законодавчим
актом, що закріплює правовий режим
користування підземними водами, є
Водний кодекс України.

Згідно зі статтею 1 Водного кодексу
України водокористування -
використання вод (водних об'єктів) для
задоволення потреб населення,
промисловості, сільського
господарства, транспорту та інших
галузей господарства, включаючи право
на забір води, скидання стічних вод та
інші види використання вод (водних
об'єктів).

Статтею 3 Водного кодексу України
визначено, що усі води (водні об'єкти) на
території України становлять її водний
фонд. До водного фонду України
належать, зокрема, підземні води та
джерела.

Відповідно до частини 1 статті 42
Водного кодексу України
водокористувачами в Україні можуть
бути підприємства, установи,
організації і громадяни України, а
також іноземці та особи без
громадянства, іноземні юридичні особи.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 43
Водного кодексу України
водокористувачі мають право
здійснювати загальне та спеціальне
водокористування.

Приписами статті 48 Водного кодексу
України передбачено, що спеціальне
водокористування - це забір води з
водних об'єктів із застосуванням
споруд або технічних пристроїв,
використання води та скидання
забруднюючих речовин у водні об'єкти,
включаючи забір води та скидання
забруднюючих речовин із зворотними
водами із застосуванням каналів.
Спеціальне водокористування
здійснюється юридичними і фізичними
особами насамперед для задоволення
питних потреб населення, а також для
господарсько-побутових, лікувальних,
оздоровчих, сільськогосподарських,
промислових, транспортних,
енергетичних, рибогосподарських та
інших державних і громадських потреб.

Відповідно до положень статті 49
Водного кодексу України спеціальне
водокористування є платним.

Пунктом 9 частини 1 статті 44 вказаного
Кодексу передбачено, що
водокористувачі зобов'язані
здійснювати спеціальне
водокористування лише за наявності
дозволу.

Відповідно до положень Водного кодексу
України дозвіл на спеціальне
водокористування - це документ, який
засвідчує право певного суб'єкта
господарювання на користування
водними ресурсами (у тому числі і тих,
що відносяться до корисних).

У Акті перевірки встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
водозабір і водокористування СФГ
"Світанок" здійснюється на основі
дозволу на спеціальне
водокористування від 15.01.2010 №4048,
терміном дії до 22.12.2014. Джерело
водопостачання - 6 водних свердловини (4
свердловини - робочі, 2 - законсервовані)
/а.с. 36-37 т.1/. Зазначеним дозволом
визначено ціль водокористування -
господарчо-питні та виробничі потреби
підприємства, госппитні потреби
населення та встановлено ліміт забору
25,524 тис. м3/рік, 75,44 м3 на добу та ліміт
використання 3,025 тис. м3/рік, 12,26 м3 на
добу.

СФГ «Світанок» має паспорти на
свердловини /а.с. 212 -241 т.1/, здійснює
облік води у Журналах за формою №ПОД-12»
/а.с. 111 - 205 т.1/, на підставі яких подає
звіти про використання води до
Полтавського районного управління
водних ресурсів / а.с. 242 - 250 т. 1, а.с. 1-5
т.2/, а також податкові розрахунки з
плати за користування надрами /а.с. 105 -
129 т. 2/.

З огляду на викладене, спеціальне
водокористування здійснюється СФГ
«Світанок» відповідно до вимог Водного
кодексу України.

Підставою для складення відповідачем
відносно СФГ «Світанок» розрахунку
розміру відшкодування збитків,
обумовлених самовільним використанням
водних ресурсів при відсутності
дозволу на користування надрами, та
претензії про відшкодування збитків
був висновок перевірки про те, що
видобуту воду із свердловин
господарством використано на
виробничі потреби тваринницьких ферм,
а саме, на вологе прибирання та
напування тварин, за відсутності
спеціального дозволу на користування
надрами.

При цьому відповідач керувався
положеннями Методики розрахунку
розмірів відшкодування збитків,
заподіяних державі внаслідок
порушення законодавства про охорону та
раціональне використання водних
ресурсів, затвердженої наказом
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України від
20.07.2009, № 389 (надалі - Методика).

Відповідно до пункту 9.1. Методики
розрахунок розміру відшкодування
збитків, обумовлених самовільним
використанням водних ресурсів при
відсутності дозвільних документів
(дозволу на спеціальне
водокористування та/або спеціального
дозволу на користування надрами
(підземні води)), грн, здійснюється за
формулою: Зсам = 100 х W х Тар, де W - об'єм
води, що використана самовільно без
дозвільних документів (дозволу на
спеціальне водокористування та/або
спеціального дозволу на користування
надрами (підземні води)), м3; Тар - розмір,
грн/100 м3, аналогічний ставці збору за
спеціальне використання води,
встановленої статтею 325 Податкового
кодексу України на дату виявлення
порушення (для води з лиманів - розмір,
грн/100 м3, аналогічний ставці збору за
спеціальне використання поверхневих
вод для показника "Інші водні об'єкти",
встановленої статтею 325 Податкового
кодексу України на дату виявлення
порушення).

Згідно пункту 9.2. Методики фактичний
об'єм води, що використана самовільно
без дозвільних документів (дозволу на
спеціальне водокористування та/або
спеціального дозволу на користування
надрами (підземні води)), визначається
на основі даних: первинної
документації, статистичної звітності,
ліміту забору та використання води,
індивідуальних норм водоспоживання та
водовідведення або довідки суб'єкта
господарювання за підписом
керівництва, завіреної печаткою.

Із розрахунку розміру відшкодування
збитків суд вбачає, що відповідачем
складено його на підставі довідки СФГ
«Світанок» від 30.09.2013 про обсяги
використаної води з артсвердовин № 1 та
№ 6 /а.с. 29 т.1/.

Відповідно до статті 19 Кодексу України
про надра, надра надаються у
користування підприємствам, установам,
організаціям і громадянам лише за
наявності у них спеціального дозволу
на користування ділянкою надр. Право на
користування надрами засвідчується
актом про надання гірничого відводу.
Користування надрами здійснюється без
надання гірничого відводу чи
спеціального дозволу у випадках,
передбачених цим Кодексом.

Приписами статті 21 Кодексу України про
надра передбачено, що надра у
користування для видобування прісних
підземних вод і розробки родовищ торфу
надаються без надання гірничого
відводу на підставі спеціальних
дозволів, що видаються після
попереднього погодження з органами
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України,
Державного комітету України по нагляду
за охороною праці та Міністерства
охорони здоров'я України на місцях.

Водночас статтею 23 Кодексу України про
надра встановлено, що землевласники і
землекористувачі в межах наданих їм
земельних ділянок мають право без
спеціальних дозволів та гірничого
відводу видобувати для своїх
господарських і побутових потреб
корисні копалини місцевого значення і
торф загальною глибиною розробки до
двох метрів, підземні води для власних
господарсько-побутових потреб,
нецентралізованого та
централізованого (крім виробництва
фасованої питної води)
господарсько-питного водопостачання,
за умови що продуктивність водозаборів
підземних вод не перевищує 300 кубічних
метрів на добу, та використовувати
надра для господарських і побутових
потреб.

Судом із пояснень представника
третьої особи та наявних у справі
матеріалів встановлено, що
артсвердловина №1 (с. Заріг)
знаходиться на земельній ділянці,
орендованій СФГ "Світанок" згідно
договору оренди з Оржицькою РДА від
26.07.2011, зареєстрованого у Відділі
Держкомзему в Оржицькому районі
Полтавської області 16.11.2011 /а.с.103-105 т.1/.

Артсвердловина № 6 (смт. Оржиця)
знаходиться на земельній ділянці,
орендованій СФГ "Світанок" згідно
договору оренди з Оржицькою селищною
радою від 30.08.2012, зареєстрованого у
Відділі Держкомзему в Оржицькому
районі Полтавської області 09.11.2012 /а.с.
6-13 т.2/.

Довідкою господарства від 30.09.2013,
наданою під час перевірки ДЕІ у
Полтавській області, засвідчено, що із
свердловини №1 за період з 01.01.2012 по
31.12.2012 використано на
господарсько-питні потреби 2780 м3 води,
із свердловини №6 за вказаний період
використано на господарсько-питні
потреби (тваринницька ферма) 1568 м3 води
та у період з 01.01.2013 по 30.09.2013 із
свердловини №1 використано 2400 м3 води,
із свердловини №6 - 1268 м3 води /а.с. 29 т.1/.

Згідно журналів форми ПОД-12, копії яких
наявні у матеріалах справи /а.с. 111-161 т.1/
господарством упродовж 2012-2013 років із
свердловин забрано підземної води у
обсягах, що не перевищує передбаченого
статтею 23 Кодексу України про надра
ліміту 300 куб. м. на добу.

Суд бере до уваги, що законодавство
України не містить поняття
«господарсько-побутові потреби».

У Державному стандарті (ГОСТ) 17.1.1.04-80,
затвердженому постановою Державного
комітету СРСР по стандартам від 31.03.1980
року за № 1452, встановлено види
використання вод, залежно від мети
водокористування. Відповідно до
вказаного ГОСТу класифікація цілей
користування підземними водами
здійснюється на: Господарсько-питні та
комунально-побутові потреби населення,
Лікувальні, Курортні та оздоровчі цілі,
Потреби сільського господарства (без
зрошення та обводнення), Зрошення та
обводнення, Промислові потреби (без
теплоенергетики), Потреби
теплоенергетики, Територіальний
перерозподіл стоку поверхневих вод та
поповнення запасів підземних вод,
Скидання стічних вод, Інші потреби. В
свою чергу кожен вид водокористування
з переліченої класифікації
поділяється на підкласи з визначенням
відповідного класу підземних вод, що
застосовується в кожному конкретному
виді водокористування. При цьому
розділ Промислові потреби (без
теплоенергетики) з поміж іншого
включає в себе: Господарсько-питні та
комунально-побутові потреби
промислових підприємств (і гасіння
пожеж) з використанням як води питної,
так і води технічної. Визначення
терміну "господарсько-побутові потреби
підприємства" у вказаному Державному
стандарті відсутнє.

Частиною першою статті 3
Господарського кодексу України
визначено, що господарська діяльність -
це діяльність суб'єктів господарювання
у сфері суспільного виробництва,
спрямована на виготовлення та
реалізацію продукції, виконання робіт
чи надання послуг вартісного
характеру, що мають цінову
визначеність.

Сферу господарських відносин
становлять господарсько-виробничі,
організаційно-господарські та
внутрішньогосподарські відносини.

Господарсько-виробничими є
майнові та інші відносини, що виникають
між суб'єктами господарювання при
безпосередньому здійсненні
господарської діяльності.

Таким чином, господарсько-виробничі
відносини - це відносини, що виникають
безпосередньо у процесі здійснення
суспільного виробництва, спрямованого
на виготовлення та реалізацію
продукції, на виконання робіт чи
надання послуг вартісного характеру,
що мають цінову визначеність, та на
реалізацію дієздатності суб'єкта
господарювання. Ці відносини виникають
навколо створення певних благ, що
складають предмет господарської
діяльності.

З викладеного вбачається, що
господарськими потребами є такі
потреби підприємства, що пов'язані з
провадженням господарської
діяльності, у тому числі з
виробництвом.

Відповідно до частини 7 статті 4
Закону України «Про основні засади
державного нагляду(контролю) у сфері
господарської діяльності» від 5 квітня
2007 року, у разі якщо норма закону чи
іншого нормативно-правового акта,
виданого відповідно до закону
припускає неоднозначне тлумачення
прав і обов'язків суб'єкта
господарювання або органу державного
нагляду (контролю) та його посадових
осіб, рішення приймається на користь
суб'єкта господарювання.

Судом встановлено, що підземні води із
свердловин № 1 та № 6, водозабір з яких
був підставою для складення розрахунку
збитків і претензії, видобувалися для
господарських потреб СФГ «Світанок»:
для обслуговування адмінприміщення,
бані, їдалень /а.с. 84 - 94 т.2/ (свердловина
№ 1), тваринницьких ферм (корівник,
свинарник /а.с. 60 -78 т.2/), які повинні
передбачати можливість доступу
працівників господарства до води
(свердловина № 6). Суд враховує, що до
основних видів діяльності позивача
належить, зокрема, розведення великої
рогатої худоби, свиней, свійської
птиці /а.с. 20 - 22 т.2/.

СФГ «Світанок» надано докази на право
користування земельними ділянками, в
межах яких ним здійснюється водозабір
з вказаних свердловин.

Продуктивність свердловин № 1 та № 6 у
перевіряємий період не перевищувала 300
кубічних метрів на добу.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що СФГ «Світанок» як законний
землекористувач правомірно, з
урахуванням положень статті 23 Кодексу
України про надра, здійснював
видобування підземних вод для своїх
господарських і побутових потреб із
свердловин № 1 та № 6 без отримання
спеціального дозволу на користування
надрами.

Висновок відповідача про
обов'язковість отримання СФГ
«Світанок» спеціального дозволу на
користування надрами у зв'язку із
використанням води із свердловин № 1 та
№ 6 на виробничі потреби тваринницьких
ферм не ґрунтується на нормах чинного
законодавства, а відтак і твердження
про самовільне використання водних
ресурсів та здійснення розрахунку
збитків із направленням претензії про
відшкодування збитків є
необґрунтованим.

Крім того, суд вважає за необхідне
зазначити, що відповідач у розрахунку
взяв зазначені у довідці СФГ
«Світанок» відомості про використання
води із свердловини № 1, посилаючись на
те, що воду використано на виробничі
потреби тваринницьких ферм, не
зважаючи на те, що у довідці
господарства зазначалися інші цілі
водокористування - господарсько-питні
потреби, і судом в ході розгляду справи
встановлено, що свердловина № 1 не
використовується для потреб
тваринницьких ферм.

Враховуючи те, що визначення у
претензії і розрахунку розміру
нанесених збитків, є дискреційною
функцією суб'єкта владних повноважень
(Держекоінспекції), суд позбавлений
можливості коригувати грошове
зобов'язання (претензію) в бік його
збільшення або зменшення. Отже,
встановивши, що відповідач визначив
суму збитків, відображену у претензії,
з порушенням норм чинного
законодавства України, суд скасовує
таке рішення (вимогу) повністю.

Таким чином, суд вважає за
необхідне визнати протиправною та
скасувати вимогу Державної
екологічної інспекції у Полтавській
області, викладену у формі претензії №
96/02-08 від 13.06.2014 про відшкодування шкоди,
заподіяної державі, у розмірі 329440,00 грн
та розрахунку розміру збитку в розмірі
329440,00 грн. Відтак позовні вимоги в цій
частині підлягають задоволенню.

Стосовно пункту 2 спірного
припису, яким зобов'язано СФГ "Світанок"
отримати спеціальний дозвіл на
користування надрами, суд виходить з
наступного.

Із акту перевірки, за результатами якої
винесено припис, вбачається, що
відповідачем зафіксовано порушення
СФГ «Світанок» статей 19, 21 Кодексу
України про надра у зв'язку із
використанням води із свердловин на
виробничі потреби тваринницьких ферм
без отримання спеціального дозволу на
користування надрами.

При цьому під час перевірки ДЕІ у
Полтавській області не з'ясовано, чи є
СФГ «Світанок» землевласником
(землекористувачем) земельних ділянок,
на які розташовані свердловини, чи
належать ці свердловини до єдиного
водозабору, чи не перевищує
продуктивність водозабору
встановленого статтею 23 Кодексу
України про надра ліміту у розмірі 300
куб. м. на добу

Згідно з пунктом 1.5.4 Інструкції із
застосування Класифікації запасів і
ресурсів корисних копалин державного
фонду надр до родовища питних і
технічних підземних вод, затвердженої
наказом Державної комісії України по
запасах корисних копалин від 04 лютого
2000 року № 23, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України від 29
лютого 2000 року № 109/4330, водозабір
підземних вод може складатися з однієї
або групи компактно розміщених
водозабірних споруд (свердловин,
колодязів, каптажів).

В кожному конкретному випадку
необхідно визначатися щодо питання
належності декількох свердловин до
єдиного водозабору, чого не було
зроблено відповідачем під час
перевірки та реалізації її наслідків.

Крім того, відповідно до пункту 3
Порядку надання спеціальних дозволів
на користування надрами, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 30.05.2011 № 615, на кожний вид
користування надрами в межах
конкретної ділянки надається окремий
дозвіл.

Таким чином, у разі, якщо свердловина
знаходиться в межах земельної ділянки
водокористувача, і продуктивність
водозабору із цієї свердловини не
перевищує 300 куб. метрів на добу,
водокористувач може не отримувати
спеціальний дозвіл на користування
надрами відповідно до вимог статті 23
Кодексу України про надра. В іншому
випадку водокористувач зобов'язаний
отримати такий спеціальний дозвіл.

Беручи до уваги те, що відповідачем не
з'ясовано усі обставини, які мали
значення для винесення припису, при
цьому у приписі не зазначено, на які
артсвердловини СФГ "Світанок"
необхідно отримати спеціальний дозвіл
на користування надрами, що
унеможливлює визначити спосіб його
виконання, суд вважає, що вказаний
пункт 2 припису ДЕІ у Полтавській
області №93-09-21 від 22.10.2013 є
необґрунтованим, а відтак підлягає
визнанню протиправним та скасуванню.
Позовні вимоги в цій частині
підлягають задоволенню.

Отже, позов підлягає задоволенню.

Доводи представника відповідача в
письмових запереченнях про
необхідність закриття провадження у
даній справі у зв'язку з тим, що
оскаржувані претензія та розрахунок за
своєю правовою природою є лише
пропозицією щодо відшкодування
заподіяних державі коштів і не містять
владних управлінських приписів, а тому
не породжують ніяких правових
наслідків, судом відхиляються,
оскільки ДЕІ у Полтавській області у
відносинах з юридичними особами, під
час реалізації своїх завдань та
функцій, встановлених законодавством
України, є органом виконавчої влади, а
тому складаючи та направляючи СФГ
"Світанок" претензію та розрахунок,
діяла як суб'єкт владних повноважень на
виконання управлінських функцій, а
відтак, даний спір відноситься до
публічно-правових спорів.

Аналогічна правова позиція
підтримується Вищим адміністративним
судом України в ухвалах від 02.10.2013
(http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/33886321), від 21.05.2014
(http://reyestr.court.gov.ua/Review/38903626).

На підставі викладеного, керуючись
статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Полтавського
міжрайонного прокурора з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері до Державної
екологічної інспекції у Полтавській
області, третя особа -
Сільськогосподарсько - фермерське
господарство "Світанок" про визнання
протиправними та скасування претензії,
розрахунку збитків, пункту припису
задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
вимогу Державної екологічної
інспекції у Полтавській області,
викладену у формі претензії № 96/02-08 від
13.06.2014 про відшкодування шкоди,
заподіяної державі, у розмірі 329440,10 грн
та розрахунку розміру збитку в розмірі
329440,10 грн.

Визнати протиправним та скасувати
пункт 2 припису Державної екологічної
інспекції у Полтавській області від 22
жовтня 2013 року №93-09-21.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Повний текст постанови складено 12
грудня 2014 року.

Суддя
М.В. Довгопол