Справа № 817/2741/14
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гломб
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
УХВАЛА

іменем України

"22" грудня 2014 р.
Справа № 817/2741/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Охрімчук І.Г.

суддів:
Іваненко Т.В.

Кузьменко Л.В.

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Дубенської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Рівненській області на
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від "29" жовтня
2014 р. у справі за позовом Приватного
акціонерного товариства
"Єврошпон-Смига" до Дубенської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
про визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень -
рішень

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014р. Приватне акціонерне
товариство "Єврошпон-Смига" звернулося
до суду з позовом про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень
Дубенської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області від 18 червня 2014 року №,
№ та від 20 серпня 2014 року №.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 29.10.2014р.
позов задоволено повністю. Визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення-рішення Дубенської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Рівненській області від 18
червня 2014 року №, № та від 20
серпня 2014 року №.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, Дубенська ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області звернулась до суду з
апеляційною скаргою, в якій
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
прийняти нове про відмову в
задоволенні позовних вимог. В
апеляційній скарзі відповідач
зазначає про те, що під час проведення
перевірки посадовими особами
Приватного акціонерного товариства
"Єврошпон-Смига" не були надані до
перевірки товарно-транспортні
накладні на перевезення
металопластикових конструкцій в
кількості 11 шт., що б підтверджувало
факт переміщення та передачу товару
від ТОВ "Алькона Плюс" до ПРАТ
"Єврошпон-Смига". На думку скаржника,
господарські зобов'язання, що виникли
між ТОВ "Алькона Плюс" та ПРАТ
"Єврошпон-Смига" укладені з метою
штучного формування витрат та
податкового кредиту, а не з метою
одержання економічного ефект в
результаті підприємницької чи
економічної діяльності, результатом
чого стало безпідставне завищення
податкового кредиту ПРАТ
"Єврошпон-Смига".

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при прийнятті оскарженого рішення,
дослідивши докази, зібрані в
матеріалах справи, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
скарги з огляду на наступне.

Приватне акціонерне товариство
"Єврошпон-Смига" зареєстроване
юридичною особою 30.06.2000 року та
перебуває на обліку з у Дубенській ОДПІ
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області з 19.07.2000 року.

В період з 27.05.2014 року по 02.06.2014 року на
підставі наказу про проведення
перевірки №262 від 26.05.2014 року та згідно
направлення на перевірку від 26.05.2014
року за № 223 Дубенською ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області проводилась позапланова
виїзна документальна перевірка ПрАТ
"Єврошпон-Смига" з питань своєчасності
достовірності, повноти нарахування та
сплати податків та зборів, а також
дотримання вимог іншого законодавства
при проведенні взаєморозрахунків з ТОВ
"Алькона Плюс" , ТОВ
"Будсахторг" , ТОВ
"Укрпросторг" за період
з 01.01.2011р. по 31.01.2014р.

Результати перевірки оформлені актом
№ 684/22/30981499 від 04.06.2014 року, відповідно
до висновків якого встановлено
наступні порушення:

- п. 44.1 ст. 44, п. 138.2, пп. 139.1.9 п. 139.1. ст. 139
Податкового Кодексу України ПрАТ
"Єврошпон-Смига" сформовано витрати по
розрахунках із ТОВ "Алькона Плюс" в сумі
267,97 грн., в результаті чого занижено
податок на прибуток, що підлягає сплаті
до бюджету, в сумі 50,91 грн., у т. ч. у 2013
році - в сумі 50,91 грн.;

- п. 44.1 ст.44, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198
Податкового Кодексу України ПрАТ
"Єврошпон-Смига" сформовано податковий
кредит по взаєморозрахунках із ТОВ
"Алькона Плюс", в результаті чого
занижено податок на додану вартість, що
підлягає сплаті до бюджету, в сумі 2143,77
грн., в тому числі по звітних періодах:
травень 2013 року в сумі 2143,77 грн.

В акті від 04.06.2014р. податковий орган
вказав на те, що відображенню у
податковій звітності підлягає лише та
господарська операція, яка фактично
відбулась, а не та, зміст якої лише
відображений на первинних документах,
відповідно тоді така господарська
операція, яка фактично відбулась і
створює відповідні податкові наслідки
для платника шляхом формування ним
складу податкового кредиту та витрат.
Тому господарська операція, яка
фактично не відбулась є нікчемною,
оскільки не спрямована на реальне
настання правових наслідків, а
спрямована лише на формування
платником податкового кредиту та
валових витрат, у зв'язку з
відображенням її змісту у первинних
документах.

На думку податкового органу, придбання
товару позивачем проведено на підставі
господарських операцій, які не
спрямовані на реальне настання
правових наслідків та первинних
документів, складених з порушенням
вимог ст.3 ЗУ "Про бухгалтерський облік
та фінансову звітність в Україні",
вимог "Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку".

На підставі акту перевірки № 684/22/30981499
від 04.06.2014 року контролюючим органом
винесені податкові
повідомлення-рішення:

- № від 18 червня 2014 року, яким
збільшено грошове зобов'язання з
податку на додану вартість на суму 3216,00
грн., в тому числі за основним платежем
в розмірі 2144,00 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями в розмірі 1072,00
грн. (а.с.9);

- № від 18 червня 2014 року, яким
збільшено грошове зобов'язання з
податку на прибуток на суму 63,75 грн., в
тому числі за основним платежем в
розмірі 51,00 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями в розмірі 12,75
грн. (а.с.10);

- № від 20 серпня 2014 року, яким
збільшено грошове зобов'язання з
податку на додану вартість на суму 2680,00
грн., в тому числі за основним платежем
в розмірі 2144,00 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями в розмірі 536,00
грн. (а.с.11).

Розглядаючи питання про законність та
обґрунтованість винесення податковим
органом спірних податкових
повідомлень-рішень, суд апеляційної
інстанції враховує наступне.

Як встановлено судом, між ТОВ "Алькона
Плюс" (Постачальником) та ПрАТ
"Єврошпон-Смига" (Покупцем) було
укладено Договір поставки № 260413 від
26.04.2013 року.

Згідно з умовами договору Постачальник
зобов'язується передати у власність
Покупцеві металопластикові
конструкції, визначені у п.1.2. цього
Договору (надалі іменується "товар"), а
Покупець зобов'язується прийняти та
оплатити товар (а.с.13-15).

На виконання умов вказаного договору
ТОВ "Алькона Плюс" передано, а ПрАТ
"Єврошпон-Смига" отримано товар
(металопластикові конструкції) на
загальну суму 12862,61 грн. (ПДВ 2143,77 грн.),
що підтверджується: рахуноком-фактурою
№2604-0001 від 26.04.2013 року, податковою
накладною №67 від 21.05.2013 року та
видатковою накладною №3105-001 від 31.05.2013
року (а.с.16,18-20).

Оплата ТОВ "Алькона Плюс" вартості
товару здійснена в повному обсязі у
безготівковій формі, що
підтверджується платіжним дорученням
№4771 від 21.05.2013 року в сумі 12862,61 грн. в
т.ч. ПДВ 2143,77 грн. (а.с.17).

Придбаний у ТОВ "Алькона Плюс" товар
позивачем був використаний для
ремонтування лісопильного цеху, про що
свідчить зокрема, акт приймання-здачі
відремонтованих, реконструйованих та
модернізованих об'єктів (а.с.21).

Відповідно до витягу про державну
реєстрацію КП "Архітектор" Дубенської
міської ради (а.с.67) будівля
лісопильного цеху на праві приватної
власності належить належній ПрАТ
"Єврошпон-Смига" на праві договору
купівлі-продажу будівлі лісопильного
цеху від 17.05.2012 року (а.с.68).

Вказаний ремонт будівлі лісопильного
цеху дозволив ПрАТ "Єврошпон-Смига"
використовувати його у своїй
господарській діяльності.

Відповідно до п. 138.1 ст. 138 розділу ІІІ
Податкового кодексу України, витрати,
що враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із витрат
операційної діяльності, інших витрат,
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Згідно пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 розділу ІІІ
Податкового кодексу України, витрати
операційної діяльності включають
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та інші
витрати, які прямо визначають
особливості формування витрат
платника податку та витрати
банківських установ.

Пунктом 138.2 статті 138 розділу ІІІ
Податкового кодексу України
передбачено, що витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

В силу вимог пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 розділу
ІІІ Податкового кодексу України до
складу витрат не включаються витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 цього Кодексу
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з: придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України; ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу. У разі коли на момент
перевірки платника податку органом
державної податкової служби суми
податку, попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу. (абз. 1, 2 п. 198.6 ст. 198 ПК
України).

Згідно з п. п. 192.1, 192.3 ст. 192 Податкового
кодексу України якщо після постачання
товарів/послуг здійснюється будь-яка
зміна суми компенсації їх вартості,
включаючи наступний за постачанням
перегляд цін, перерахунок у випадках
повернення товарів/послуг особі, яка їх
надала, або при поверненні
постачальником суми попередньої
оплати товарів/послуг, суми податкових
зобов'язань та податкового кредиту
постачальника та отримувача
підлягають відповідному коригуванню;
результат перерахунку податкових
зобов'язань і податкового кредиту
постачальника та отримувача
відображається у складі податкової
декларації за звітний податковий
період у порядку, визначеному
центральним органом державної
податкової служби.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 розділу V
Податкового кодексу України, датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: або дата списання
коштів з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Пунктом 198.6 ст. 198 розділу V Податкового
кодексу України передбачено, що до
податкового кредиту не відносяться
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

В силу п.201.10 Податкового кодексу
України податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

З аналізу положень податкового
законодавства вбачається, що право на
формування податкового кредиту з
податку на додану вартість виникає у
платника податків за наступних умов:
наявності у сторін спеціальної
податкової правосуб'єктності (особа, що
видає податкову накладну, повинна бути
зареєстрованою як платник податку на
додану вартість); фактичного
(реального) здійснення оподатковуваних
операцій постачальником на користь
покупця; наявності
причинно-наслідкового зв'язку між
операцією з придбання товарів чи
послуг та потребою використання в
господарській діяльності;
документального підтвердження факту
здійснення господарської операції
сукупністю належним чином складених
(оформлених) первинних та інших
документів (у т.ч. платіжних), які
супроводжують операції певного виду та
підтверджують їх фактичне виконання;
наявності у покупця належним чином
складеної податкової накладної, яка
має усі обов'язкові реквізити.

Під господарською діяльністю
розуміється діяльність суб'єктів
господарювання у сфері суспільного
виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність (ст.3 ГК України).

Згідно пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України господарська
діяльність - діяльність особи,
пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

Крім того, в інформаційному листі
Вищого адміністративного суду України
№ 742/11/13-11 від 02.06.2011 зазначено, що судам
належить звертати особливу увагу на
дослідження обставин реальності
здійснення господарських операцій
платника податку, на підставі яких
таким платником були сформовані дані
податкового обліку. При цьому приймати
на підтвердження даних податкового
обліку можна лише достовірні первинні
документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

З метою встановлення факту здійснення
господарської операції, формування
витрат для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість судам належить
з'ясовувати рух активів у процесі
здійснення господарської операції.

Таким чином, господарські операції між
ПрАТ "Єврошпон-Смига" та ТОВ "Алькона
Плюс" були здійснені в межах
господарської діяльності
контрагентів, сторони переслідували
мету при їх здійсненні та понесли зміни
майнового стану.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" №996-XIV від 16.07.1999
року (надалі - Закон України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні"), господарською
операцією є дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" факт здійснення
господарських операцій фіксується
первинними документами.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальну зміну
майнового стану суб'єкта
господарювання, яка фіксується шляхом
складення контрагентами первинних
документів.

Вимога щодо реальної зміни майнового
стану суб'єкта господарювання
кореспондує з положеннями розділів
ІІІ, V Податкового кодексу України від
02.12.2010 року №2755-VI (надалі - Податковий
кодекс України), якими встановлено
порядок формування платниками
податків валових витрат та податкового
кредиту з податку на додану вартість та
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток підприємств і
податком на додану вартість.

Надані позивачем документи на
підтвердження фактичного здійснення
господарських операцій по придбанню
товарів у ТОВ "Алькона Плюс" є
первинними в розумінні Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" №996-XIV від 16.07.1999
року, відповідають всім необхідним
вимогам, передбаченим цим Законом.

Суд приходить до висновку щодо
реальності господарських операцій
ПрАТ "Єврошпон-Смига" з контрагентом
ТОВ "Алькона Плюс" та відповідно щодо
правомірності формування на підставі
вказаних господарських операцій даних
податкового обліку позивача.

Господарські операції позивача із ТОВ
"Алькона Плюс" підтверджуються іншими
документами, якими є договір, видаткова
накладна, податкова накладна, про що
вказувалось вище. В сукупності всі ці
документи повністю відповідають
поняттю "первинні документи", що
визначені у ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в України".

Посилання скаржника на те, що правочини
вчинені позивачем з ТОВ "Алькона Плюс"
відносяться до таких, що порушують
публічний порядок, та є нікчемними не
знайшли свого документального
підтвердження.

Надані позивачем первинні документи
відповідають вимогам передбачених ст. 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
України».

Незважаючи на наявність вказаних
документів, відповідачем в акті
перевірки зроблено формальний
висновок про нереальність
господарських операцій між позивачем
та його контрагентами, оскільки при
перевірці, первинним документам, які
підтверджують факт здійснення
господарських операцій позивача з
вказаними контрагентами, юридична
оцінка не надавалась, а висновки
ґрунтувались лише відповідно до
обставин зазначених в інших Актах
перевірки контрагентів позивача.

Також, колегія суддів зазначає, що
законодавством України на одну із
сторін цивільно-правової угоди -
покупця товару (робіт, послуг), яка є
платником податків, не покладено
обов'язку здійснення контролю за
дотриманням усіма виконавцями,
постачальниками по ланцюгу постачання
вимог законодавства щодо здійснення
господарської діяльності, сплати
податку і в подальшому за можливі
будь-які неправомірні дії будь-кого з
виконавців, постачальників у ланцюгу
постачання або через відсутність
висновків зустрічних перевірок,
зазнавати певних негативних наслідків
у вигляді позбавлення права на
декларування валових витрат та права
на податковий кредит з податку на
додану вартість, яке виникло в
результаті сплати податку на додану
вартість при придбанні товарів (робіт,
послуг).

Суд зазначає, що відсутність
документів на транспортне перевезення
товару не є безумовною підставою
ставити під сумнів здійснення
господарських операцій.

Правила перевезень вантажів
автомобільним транспортом в Україні,
затверджені наказом Міністерства
транспорту України N 363 від 14.10.97 р., не
встановлюють правил податкового
обліку, а лише встановлюють права,
обов'язки та відповідальність
власників автомобільного транспорту
(перевізників). При цьому, документи
обумовлені вказаними правилами,
зокрема, товарно-транспортна накладна
та подорожній лист, не є документами
первинного бухгалтерського обліку, що
підтверджують обставини придбання та
продажу товарно-матеріальних
цінностей.

Зважаючи на викладене та виходячи із
принципу превалювання сутності над
формою, який полягає в тому, що операції
обліковуються відповідно до їх
сутності, а не лише виходячи з
юридичної форми, колегія суддів
констатує, що позивач діяв у межах
визначених податковим законодавством,
а відтак у податкового органу були
відсутні підстави для визначення
позивачу спірних грошових зобов'язань.

Враховуючи вищевикладене, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про задоволення позову,
скасувавши податкові
повідомлення-рішення Дубенської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Рівненській області від 18
червня 2014 року №, № та від 20
серпня 2014 року №.

Доводи апеляційної скарги зазначених
вище висновків суду попередньої
інстанції не спростовують і не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права. За
наведеного, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про задоволення
адміністративного позову.

За правилами ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дубенської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
залишити без задоволення, а постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "29" жовтня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
І.Г. Охрімчук

судді:
Т.В. Іваненко

Л.В. Кузьменко

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Приватне
акціонерне товариство "Єврошпон-Смига"
вул.Заводська, 1,смт.Смига,Дубенський
район, Рівненська область,35680

3- відповідачу/відповідачам: Дубенська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області
вул.Грушевського,134,м.Дубно,Рівненська
область,35600

4-третій особі: - ,