Справа № 810/5108/14
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2014 року 810/5108/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого -
судді Лиска І.Г.,

суддів:
Виноградової О.І, Василенко Г.Ю.,

при секретарі -
Васковець М.С., за участю представників
сторін, розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства
"Київобленерго" до Державної
реєстраційної служби України,
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України про
визнання протиправним та скасування
рішення, зобов'язання вчинити певні
дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулось
Публічне акціонерне товариство
"Київобленерго" з позовом до Державної
реєстраційної служби України,
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України про
визнання протиправним та скасування
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень від 28
лютого 2014 року №11284112, зобов'язання
прийняти рішення про державну
реєстрацію права приватної власності
ПАТ "Київобленерго" на нерухоме майно -
нежитлове приміщення-гараж, що
знаходиться за адресою: вул.
Володимирська, 43-А в м. Василькові,
Київської області, про що внести запис
про державну реєстрацію до Державного
реєстру речових прав на нерухоме
майно.

У обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що Публічним акціонерним
товариством «Київобленерго» подано
всі документи, необхідні для
проведення державної реєстрації права
приватної власності на нерухоме майно,
а тому оскаржуване рішення про відмову
у державній реєстрації прав є
протиправним та підлягає скасуванню.

Посилаючись на порушення
відповідачами положень Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень",
Цивільного кодексу України, Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 жовтня 2013 року №868, просив позов
задовольнити.

25.09.2014 року представником позивача В.В.
Безштанько надано суду заяву про
уточнення позовних вимог, в якій він
просив: визнати протиправним та
скасувати рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень від 28 лютого 2014 року №11284112,
зобов'язання повторно розглянути
заяву позивача та вчинити
реєстраційні дії щодо державної
реєстрації права приватної власності
ПАТ "Київобленерго" на нерухоме майно -
нежитлове приміщення - гараж, що
знаходиться за адресою: вул.
Володимирська, 43-А в м. Василькові,
Київської області та прийняти належне
у відповідності до чинного
законодавства рішення, а саме: вчинити
реєстраційні дії щодо реєстрації
права приватної власності Публічного
акціонерного товариства
«Київодленерго» на нерухоме майно -
нежитлове приміщення - "гараж", що
знаходиться за адресою: вул.
Володимирська, 43-А в м. Василькові,
Київської області.

У судовому засіданні 17 грудня 2014 року
представник позивача Безштанько В.В.
уточнені позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, підтвердив обставини,
викладені у позовній заяві та
додаткових поясненнях до позову,
просив суд позов задовольнити.

У судовому засіданні 17 грудня 2014 року
представник відповідача Гришина Н.В.
позов не визнала, з підстав, зазначених
у письмових запереченнях на позов,
просила суд у задоволенні позову
відмовити.

Державний реєстратор прав на нерухоме
майно Державної реєстраційної служби
України у судове засідання не з'явився,
про дату, місце і час розгляду справи
повідомлявся неодноразово належним
чином та своєчасно, про причини неявки
суду не повідомив.

Судом прийнято рішення про розгляд
справи у відсутності Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Державної реєстраційної служби
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
вислухавши представника позивача та
представника відповідача, суд вважає,
що позов не підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Указом Президента України від 04.04.1995 №
282/95 «Про структурну перебудову в
електроенергетичному комплексі
України» Міністерство енергетики і
електрифікації України зобов'язано
створити державні акціонерні
енергопостачальні компанії, зокрема,
Державну акціонерну енергопостачальну
компанію «Київобленерго».

Публічне акціонерне товариство
"Київобленерго" зареєстроване 15 серпня
1995 року Києво-Святошинською районною
державною адміністрацією Київської
області.

Публічне акціонерне товариство
«Київобленерго» є новим найменуванням
Публічного акціонерного товариства
«АЕС Київобленерго», яке є
правонаступником Закритого
акціонерного товариства «А.Е.С.
Київобленерго». У свою чергу, Закрите
акціонерне товариство «А.Е.С.
Київобленерго» є правонаступником
Відкритого акціонерного товариства
«А.Е.С. Київобленерго». Відкрите
акціонерне товариство «А.Е.С.
Київобленерго» засноване відповідно
до Указу Президента України від 04.04.1995
№ 282/95 та наказу Міністерства
енергетики і електрифікації України
від 02.08.1995 № 141 шляхом перетворення
Державного підприємства
«Київобленерго» у Державну акціонерну
енергопостачальну компанію
«Київобленерго» у формі відкритого
акціонерного товариства, яка за
рішенням загальних зборів акціонерів
від 16.11.2001 змінила назву на Відкрите
акціонерне товариство «А.Е.С.
Київобленерго».

Рішенням Господарського суду
Київської області від 17 березня 2005 року
у справі №39/91 за позовом Закритого
акціонерного товариства "А.Е.С.
Київобленерго" до Міністерства палива
та енергетики України про визнання
права власності та спонукання до
вчинення дій, позов задоволено
частково, Міністерство палива та
енергетики України зобов'язано надати
позивачу для реєстрації права
власності на нерухоме майно, що увійшло
до статутного фонду товариства - наказ
засновника із додатком - переліком
об'єктів нерухомого майна про передачу
цих об'єктів у власність позивачу
(а.с.10-19).

З метою виконання такого судового
рішення Міністерство палива та
енергетики України видало наказ від 21
листопада 2006р. №452, яким затвердило
перелік нерухомого майна, що увійшло до
статутного фонду ЗАТ "А.Е.С.
Київобленерго" під час його
корпоратизації.

Судом встановлено, що 02.12.2013 року
Публічним акціонерним товариством
"Київобленерго" подано до
Реєстраційної служби Васильківського
міськрайонного управління юстиції
Київської області заяву про державну
реєстрацію права власності на
нежитлове приміщення - гаража, що
знаходиться за адресою: Київська
область, м. Васильків, вул.
Володимирська, 43-А із документами для
проведення державної реєстрації.

На підтвердження цього позивачу
видано картку прийому заяви №8538487 про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень (щодо права власності) ,
поданої Безштанько В.В.

19 грудня 2013 року державним
реєстратором прав на нерухоме майно
Дєєвою І.М. прийнято рішення про
зупинення розгляду заяви про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень №9270407 , у зв'язку з
невідповідністю поданих документів, а
саме: в заяві не вказана форма
власності, відсутній оригінал
державного акту на право постійного
користування землею, відсутній витяг з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку, в довіреності назва
юридичної особи не відповідає
зміненій назві згідно статуту.

6 лютого 2014 року державним реєстратором
прав на нерухоме майно Дєєвою І.М.
прийнято рішення про відновлення
розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень №10675397.

У подальшому заяву про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень було
передано на розгляд до Державної
реєстраційної служби України
державному реєстратору прав на
нерухоме майно Клюковському Максиму
Володимировичу.

28 лютого 2014 року державним
реєстратором прав на нерухоме майно
Клюковським М.В. прийнято рішення
№11284112 про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень, яким
позивачу відмовлено у державній
реєстрації права власності на гараж, що
розташована за адресою: Київська
область, м. Васильків, вул.
Володимирська, 43-А.

В обґрунтування відмови державним
реєстратором зазначено, що надані
документи не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують. Також
вказано, що подане рішення суду має
посилання на "наказ засновника з
додатком - переліком об'єктів
нерухомого майна про передачу цих
об'єктів у власність позивачу", але не
містить вихідних даних зазначеного
документу, що не дає змоги встановити
тотожність об'єктів та унеможливлює
державну реєстрацію прав.

У позовній заяві вказувалось, що об'єкт
нерухомого майна, а саме - гараж, яки
знаходиться за адресою: Київська
область, м. Васильків, вул.
Володимирська, 43-А міститься в переліку
нерухомого майна, затвердженого
наказом Міністерство палива та
енергетики України від 21 листопада 2006
№452, під порядковим номером 392 "здание
гаража г. Васильков".

Суд, за наслідками дослідження витягу
із зазначеного вище переліку майна
(а.с.29), рішення про відмову у державні
реєстрації, Довідки від 11.09.2013 року
(а.с.30), констатує, що назви об'єкта
нерухомого майна, зазначеного у
переліку нерухомого майна, що увійшло
до статутного фонду ЗАТ "А.Е.С.
Київобленерго" під час його
корпоратизації, та того, державну
реєстрацію якого просить провести
позивач, - різняться ("гараж" та "здание
гаража г. Васильков"). Більше того, у
таких об'єктів не тотожні адреси: у
зазначеного в переліку - Васильків, а у
того, що заявлений до реєстрації - м.
Васильків, вул. Володимирська, 43-А .

При цьому документи, які б давали
можливість суду встановити тотожність
таких об'єктів нерухомості - відсутні.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, суд зазначає таке.

Особливості державної реєстрації прав
на нерухоме майно та їх обтяжень
визначені Законом України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" (Закон
№1952-ІV) та Порядком державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 22
червня 2011 року №703.

За визначенням у частині першій статті
2 Закону №1952-ІV державна реєстрація
речових прав на нерухоме майно - це
офіційне визнання і підтвердження
державою фактів виникнення, переходу
або припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною першою статі 4 Закону України
№1952 закріплено, що обов'язковій
державній реєстрації підлягають
речові права та обтяження на нерухоме
майно, розміщене на території України,
що належить фізичним та юридичним
особам, державі в особі органів,
уповноважених управляти державним
майном, іноземцям та особам без
громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування,
зокрема, право власності на нерухоме
майно.

За приписами частини першої статті 6
цього ж Закону систему органів
державної реєстрації прав становлять:
Міністерство юстиції України;
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
державної реєстрації прав; органи
державної реєстрації прав, утворені
Міністерством юстиції України в
установленому законодавством порядку.

Орган державної реєстрації прав:
проводить державну реєстрацію прав та
їх обтяжень або відмовляє у їх
реєстрації; забезпечує ведення
Державного реєстру прав; надає
інформацію про зареєстровані права та
їх обтяження в порядку, встановленому
цим Законом; забезпечує облік
безхазяйного нерухомого майна;
здійснює інші повноваження,
передбачені цим Законом та іншими
законами України (стаття 8 Закону №1952).

За нормами пункту 1 частини другої
статті 9 Закону №1952-ІV державний
реєстратор встановлює відповідність
заявлених прав і поданих документів
вимогам законодавства, а також
відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на нерухоме майно та їх
обтяженнями, зокрема: відповідність
обов'язкового дотримання письмової
форми правочину та його нотаріального
посвідчення (у випадках, встановлених
законом); відповідність повноважень
особи, яка подає документи на державну
реєстрацію прав та їх обтяжень;
відповідність відомостей про нерухоме
майно, наявних у Державному реєстрі
прав та поданих документах; наявність
обтяжень прав на нерухоме майно,
зареєстрованих відповідно до вимог
цього Закону; наявність факту
виконання умов правочину, з якими закон
та/або договір (угода) пов'язує
можливість проведення державної
реєстрації виникнення, переходу,
припинення прав на нерухоме майно або
обтяження таких прав.

У відповідності до пункту 4 частини
першої статті 24 Закону №1952-ІV у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують.

Як закріплено у пункті 20 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 жовтня 2013 року №868, за
результатами розгляду заяви та
документів, необхідних для проведення
державної реєстрації прав, державний
реєстратор приймає рішення про
державну реєстрацію прав або рішення
про відмову в такій реєстрації.

Державний реєстратор приймає рішення
про відмову в державній реєстрації
прав виключно за наявності підстав для
відмови в державній реєстрації прав, що
визначені Законом України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" (пункт 28
цього ж Порядку).

Як вже зазначалося, із поданих
позивачем документів встановлення
тотожності об'єкта нерухомості,
зокрема того, про реєстрацію права
власності якого подано заяву до
державного реєстратора, із тим, що
встановити тотожність об'єктів
міститься у переліку нерухомого майна,
що увійшло до статутного фонду ЗАТ
"А.Е.С. Київобленерго" під час його
корпоратизації - не вбачається
можливим.

У зв'язку із цим колегія суддів
погоджується із твердженнями
державного реєстратора, викладеними у
оскаржуваному рішенні про відмову у
державній реєстрації, щодо
неможливості встановлення
відповідності заявлених прав
документам, що їх посвідчують.

Таким чином, суд констатує, що
державний реєстратор прав на нерухоме
майно Клюковський М.В. з наданих йому
документів для здійснення державної
реєстрації права власності позивача на
об'єкт нерухомого майна об'єктивно не
міг встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують, у зв'язку із чим
правомірно відмовив у проведенні
державної реєстрації.

Крім того, суд звертає увагу, що позивач
не позбавлений права повторно
звернутися до державного реєстратора
із заявою про державну реєстрацію прав
на об'єкт нерухомого майна "гараж" за
адресою: вул. Володимирська, 43-а у місті
Василькові, Київської області, разом
із документами, підтверджуючими
тотожність такого приміщення із
зазначеним у переліку нерухомого
майна, що увійшло до статутного фонду
ЗАТ "А.Е.С. Київобленерго" під час його
корпоратизації.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. За правилами частини
другої статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За викладеного вище, колегія суддів
дійшла висновку про відсутність
підстав для задоволення позову.

Згідно із частиною другою статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз. Відповідачі не надали суду
доказів понесення ними судових витрат,
тому підстави для присудження на їх
користь судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного
позову Публічного акціонерного
товариства "Київобленерго" до
Державної реєстраційної служби
України, Державного реєстратора прав
на нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України про
визнання протиправним та скасування
рішення, зобов'язання вчинити певні дії
- відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Головуючий суддя:
Лиска І.Г.

Судді:
Виноградова О.І.

Василенко Г.Ю.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 19 грудня 2014 р.