Справа № 1510/6161/12 (2а/1510/1776/12)
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 року м. Київ
К/800/24692/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Леонтович К.Г.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
ухвалу Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 06 грудня 2012
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 27 березня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до Ізмаїльської міської ради,
треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, Комунальне
підприємство «Ізмаїльське міжміське
бюро технічної інвентаризації»,
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання
незаконним рішення та свідоцтва про
право власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з
позовом до Ізмаїльської міської ради,
треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, Комунальне
підприємство «Ізмаїльське міжміське
бюро технічної інвентаризації»,
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання
незаконними рішення виконавчого
комітету Ізмаїльської міської ради від
08.07.2011 №990 «Про оформлення права
власності на 7/24 частин об'єкта
нерухомого майна по АДРЕСА_1» та
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 27.07.2011 № 839.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 06 грудня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 27 березня
2013 року, позов залишено без розгляду.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 із посиланням на порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм процесуального права, просили
скасувати оскаржувані судові рішення
та направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, застосування
судами норм процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Залишаючи без розгляду позов ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до Ізмаїльської міської ради,
треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, Комунальне
підприємство «Ізмаїльське міжміське
бюро технічної інвентаризації»,
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання
незаконним рішення та свідоцтва про
право власності на нерухоме майно, суд
першої інстанції, з позицією якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що про існування
оскаржуваних рішень позивачам стало
відомо 21.02.2012 під час ознайомлення з
матеріалами позову ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою. Даний
позов подано 05.09.2012, а відтак,
позивачами пропущено встановлений
статтею 99 Кодексу адміністративного
судочинства строк звернення до
адміністративного суду.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, встановлених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, погоджується із
вказаною позицією судів першої та
апеляційної інстанцій та вважає за
необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України, адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Загальний строк подання
адміністративного позову для захисту
прав, свобод та інтересів особи
відповідно до положень частини другої
статті 99 Кодексу адміністративного
судочинства України становить шість
місяців з дня, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення
своїх прав, свобод чи інтересів.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що про існування
оскаржуваних рішень позивачам стало
відомо 21.02.2012 під час ознайомлення з
матеріалами позову ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою.

Факт обізнаності про існування спірних
рішень ще у січні 2012 року також не
заперечується позивачами і у
касаційній скарзі.

При цьому, з даним позовом позивачі
звернулись 05.09.2012, тобто, з пропущенням
встановленого шестимісячного строку
звернення до суду.

Поважності причини пропуску такого
строку позивачами не обґрунтовано.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів погоджується з позицією судів
попередніх інстанцій щодо наявності
підстав для залишення позовної заяви
без розгляду.

Доводи касаційної скарги висновків
суду першої та апеляційної інстанцій
не спростовують.

Порушень норм процесуального права при
ухваленні оскаржуваних судових рішень
судами не допущено.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3
відхилити, а ухвалу Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 06 грудня 2012 року та ухвалу
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 27 березня
2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута в порядку статей
235-238 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: