Справа № 808/8273/14
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

18 грудня 2014 року (об 11 год. 57 хв.) Справа
№ 808/8273/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.

за участю секретаря Батечко М.Д.

розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом Державної податкової
інспекції у Ленінському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року Державна податкова
інспекція у Ленінському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області (далі
- ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя
ГУ Міндоходів у Запорізькій області,
позивач) звернулась до Запорізького
окружного адміністративного суду (далі
- суд) із позовом до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП
ОСОБА_1, відповідач), в якому просить
стягнути з відповідача податкову
заборгованість у розмірі 1 731,59 грн., у
тому числі з податку на додану вартість
із вироблених в Україні товарів на суму
1 562,47 грн., з податку на доходи фізичних
осіб у сумі 169,12 грн.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на Податковий кодекс
України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК
України) та зазначає, що відповідач за
даними карток особових рахунків має
податковий борг з податку на доходи
фізичних осіб, який виник внаслідок
подання відповідачем податкової
декларації про майновий стан і доходи,
якою ФОП ОСОБА_1 самостійно визначено
суму податкового зобов'язання у
розмірі 169,12 грн., яку у визначені
законодавством терміни до бюджету
сплачено не було. Зазначає, що
заборгованість відповідача з податку
на додану вартість із вироблених в
Україні товарів виникла внаслідок
донарахування штрафних санкцій за
податковим повідомленням рішенням у
сумі 2 040,00 грн. (у зв'язку із частковою
сплатою залишок боргу складає 1 412,06
грн.), а також самостійного визначення
суму податкового зобов'язання за
деклараціями у сумі 120,00 грн. Крім того,
за несвоєчасну сплату податкових
зобов'язань відповідачу нарахована
пеня у розмірі 30,41 грн. Позивачем
вживалися заходи щодо стягнення
податкової заборгованості у
встановленому законодавством порядку,
проте борг у добровільному порядку
відповідачем не сплачено. На час
розгляду справи у суді заборгованість
відповідачем не погашена, а тому
підлягає примусовому стягненню у
судовому порядку. На підставі
викладеного, просить позов
задовольнити та стягнути з відповідача
суму податкового боргу у розмірі 1 731,59
грн.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, проте 17.12.2014
надав до суду клопотання (вх. № 53292) про
розгляд справи за його відсутності.
Позовні вимоги підтримує в повному
обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, про час та місце проведення
судового засідання повідомлявся
належним чином. Заперечення проти
позову на адресу суду не надходили.

Рекомендоване поштове відправлення,
яке містило ухвалу про відкриття
провадження в адміністративній справі
та повістку про виклик до суду,
надсилалось відповідачу за його місцем
проживання, внесеним до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, було
повернуто до суду із відміткою
відділення поштового зв'язку «за
закінченням терміну зберігання», а
відтак на підставі ст.ст. 33, 167 КАС
України вважається таким, що було
вручено відповідачу.

Розглянувши матеріали справи, судом
встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
зареєстрований як фізична особа -
підприємець 07.08.1998, про що свідчить
Спеціальний витяг з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Податковий борг відповідача з податку
на додану вартість із вироблених в
Україні товарів виник внаслідок
наступного.

Посадовими особами ДПІ у Хортицькому
районі м. Запоріжжя проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку своєчасності подання
податкової звітності, за результатами
якої складено акт від 16.05.2012 №294/1710. Під
час перевірки встановлено порушення
відповідачем пп.49.18.1 п.49.18 ст.49 ПК
України, п. 203.1 ст.203 ПК України, а саме:
не своєчасне подання податкових
декларацій з податку на додану
вартість за листопад та грудень 2011
року. Вказаний Акт направлений
відповідачу поштою 17.05.2012 та отриманий
відповідачем 19.05.2012, про що свідчить
рекомендоване повідомлення про
поштове відправлення.

На підставі акту перевірки та з
урахуванням виявлених порушень ДПІ у
Хортицькому районі м. Запоріжжя
винесено податкове
повідомлення-рішення форми «Р» від
30.05.2012 №0, яким відповідачу
нараховано штрафні санкції з податку
на додану вартість у розмірі 2 040,00 грн.
Указане рішення було направлено 30.05.2012
на адресу відповідача, але повернулось
на адресу податкового органу із
відповідною відміткою поштового
відділення.

20.05.2014 ФОП ОСОБА_1 до ДПІ у Ленінському
районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у
Запорізькій області була подано
податкову декларацію №,
відповідно до якої самостійно
визначено суму податку на додану
вартість за квітень 2014 року, яка
підлягає нарахуванню та сплаті в
бюджет за підсумками звітного
(податкового) періоду у розмірі 60,00 грн.
(код рядка 25, 25.1).

21.07.2014 відповідачем до податкового
органу подано податкову декларацію №
з податку на додану вартість за
червень 2014 року, відповідно до якої
задекларовано суму податку, що
підлягає сплаті до бюджету у розмірі
60,00грн. (код рядка 25, 25.1).

Крім того, за несвоєчасну сплату
податкових зобов'язань відповідачу
нарахована пеня у розмірі 30,41 грн.

Таким чином, на час розгляду справи у
суді податковий борг ФОП ОСОБА_1 з
податку на додану вартість із
вироблених в Україні товарів становить
1 562,47 грн. (з урахуванням часткової
сплати у розмірі 627,94 грн.).

11.02.2014 відповідачем до ДПІ у
Ленінському районі м. Запоріжжя ГУ
Міндоходів у Запорізькій області була
подано податкову декларацію про
майновий стан і доходи за 2013 рік разом
із додатком 5 розрахунок податкових
зобов'язань з податку на доходи
фізичних осіб, отриманих фізичною
особою-підприємцем від провадження
господарської діяльності за 2013 рік,
відповідно до якого задекларовано
розмір квартальних авансових платежів
з податку, що підлягають сплаті до
бюджету у наступному за звітним році у
розмірі 169,12 грн. (код рядка 08).

Згідно облікових карток платника у
відповідача наявний борг у розмірі 1
731,59 грн., у тому числі зі сплати податку
на додану вартість із вироблених в
Україні товарів на суму 1 562,47 грн. та
податку на доходи фізичних осіб у сумі
169,12 грн.

Позивачем вживалися заходи щодо
стягнення податкової заборгованості у
встановленому законодавством порядку,
а саме 20.09.2011 відповідачу поштою
надіслана податкова вимога від 17.08.2011 №
870 на суму 860,83 грн., яка отримана
відповідачем особисто 04.10.2011, про що
свідчить рекомендоване повідомлення,
яке міститься в матеріалах справи.

У зв'язку з несплатою відповідачем
вищевказаної суми податкової
заборгованості у добровільному
порядку ДПІ у Ленінському районі м.
Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій
області звернулась із позовом до суду.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, суд вважає позовні
вимоги такими, що підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 6.1 ст. 6 ПК України
податком є обов'язковий, безумовний
платіж до відповідного бюджету, що
справляється з платників податку
відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 16.1 ст. 16 ПК України передбачено,
що платник податків зобов'язаний,
зокрема:

- подавати до контролюючих органів у
порядку, встановленому податковим та
митним законодавством, декларації,
звітність та інші документи, пов'язані
з обчисленням і сплатою податків та
зборів;

- сплачувати податки та збори в строки
та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Згідно з п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова
декларація, розрахунок (далі -
податкова декларація) - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку.

Підпунктами 49.18.1, 49.18.5 п. 49.18 ст. 49 ПК
України встановлено, що податкові
декларації, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, подаються
за базовий звітний (податковий) період,
що дорівнює, зокрема,

календарному місяцю (у тому числі в
разі сплати місячних авансових
внесків) - протягом 20 календарних днів,
що настають за останнім календарним
днем звітного (податкового) місяця;

календарному року для платників
податку на доходи фізичних осіб -
підприємців - протягом 40 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року.

За змістом п. 54.1 ст. 54 ПК України крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою..

Не підлягає оскарженню грошове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків (п. 56.11 ст. 56 ПК
України).

За приписами п. 57.1 ст. 57 ПК України
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пп. 14.1.178 п. 14.1 ст. 14 ПК України
податок на додану вартість - непрямий
податок, який нараховується та
сплачується відповідно до норм розділу
V цього Кодексу.

Звітним (податковим) періодом є один
календарний місяць, а у випадках,
особливо визначених цим Кодексом,
календарний квартал (п. 202.1 ст. 202 ПК
України).

Податкова декларація подається за
базовий звітний (податковий) період, що
дорівнює календарному місяцю, протягом
20 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця (п. 203.1 ст. 203 ПК
України).

Платник податку зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї
статті для подання податкової
декларації (п. 203.2 ст. 203 ПК України).

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1
самостійно були визначені податкові
зобов'язання з податку на додану
вартість, які в установлені
законодавством строки відповідачем
сплачені не були.

За змістом пп. 14.1.265 п. 14.1 ст. 14 ПК України
штрафна санкція (фінансова санкція,
штраф) - плата у вигляді фіксованої суми
та/або відсотків, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого законодавства,
контроль за дотриманням яких покладено
на контролюючі органи, а також штрафні
санкції за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п. 120.1 ст. 120 ПК України
неподання або несвоєчасне подання
платником податків або іншими особами,
зобов'язаними нараховувати та
сплачувати податки, збори податкових
декларацій (розрахунків), -

тягнуть за собою накладення штрафу в
розмірі 170 гривень, за кожне таке
неподання або несвоєчасне подання.

Ті самі дії, вчинені платником
податків, до якого протягом року було
застосовано штраф за таке порушення, -

тягнуть за собою накладення штрафу в
розмірі 1020 гривень за кожне таке
неподання або несвоєчасне подання.

Із матеріалів справи вбачається, що за
результатами перевірки та з урахування
виявлених порушень відповідачу
нараховано штрафні санкції з податку
на додану вартість у розмірі 2 040,00 грн.
Податкове повідомлення-рішення від
30.05.2012 №0 було направлено 30.05.2012 на
адресу відповідача, але повернулось на
адресу податкового органу із
відповідною відміткою поштового
відділення. Указане рішення
відповідачем ні у адміністративному,
ні у судовому порядку оскаржено не
було, а отже є узгодженим, доказів
протилежного відповідачем суду не
надано.

Відповідно до пп. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК
України пеня - сума коштів у вигляді
відсотків, нарахованих на суми
грошових зобов'язань, не сплачених у
встановлені законодавством строки.

Пеня нараховується після закінчення
встановлених цим Кодексом строків
погашення узгодженого грошового
зобов'язання на суму податкового боргу
(пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України).

Так, за несвоєчасну сплату податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість відповідачу нарахована пеня у
розмірі 30,41 грн.

Порядок оподаткування доходів,
отриманих фізичною особою -
підприємцем від провадження
господарської діяльності, крім осіб, що
обрали спрощену систему оподаткування
встановлено ст.177 ПК України.

Згідно із п.177.1, 177.2 ст.177 ПК України
доходи фізичних осіб - підприємців,
отримані протягом календарного року
від провадження господарської
діяльності, оподатковуються за
ставками, визначеними в пункті 167.1
статті 167 цього Кодексу.

Об'єктом оподаткування є чистий
оподатковуваний дохід, тобто різниця
між загальним оподатковуваним доходом
(виручка у грошовій та негрошовій
формі) і документально підтвердженими
витратами, пов'язаними з господарською
діяльністю такої фізичної особи -
підприємця.

Відповідно до п.177.5 ст.177 ПК України
фізичні особи - підприємці подають до
контролюючого органу податкову
декларацію за місцем своєї податкової
адреси за результатами календарного
року у строки, встановлені цим Кодексом
для річного звітного податкового
періоду, в якій також зазначаються
авансові платежі з податку на доходи.

Авансові платежі з податку на доходи
фізичних осіб розраховуються
підприємцем самостійно, але не менш як
100 відсотків річної суми податку з
оподатковуваного доходу за минулий рік
(у співставних умовах), та сплачуються
до бюджету по 25 відсотків щокварталу
(до 15 березня, до 15 травня, до 15 серпня і
до 15 листопада).

Матеріалами справи встановлено, що
відповідачем самостійно задекларовано
розмір квартальних авансових платежів
з податку, що підлягають сплаті до
бюджету у наступному за звітним році у
розмірі 169,12 грн. (термін сплати 14.08.2014),
які у визначені строки сплачено не
було.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не
раніше першого робочого дня після
закінчення граничного строку сплати
суми грошового зобов'язання (п. 59.3 ст. 59
ПК України).

Податкова вимога надсилається
(вручається) також платникам податків,
які самостійно подали податкові
декларації, але не погасили суми
податкових зобов'язань у встановлені
цим Кодексом строки, без попереднього
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення (п. 59.4 ст. 59 ПК
України).

Позивачем вживалися заходи щодо
стягнення податкової заборгованості у
встановленому законодавством порядку,
а саме 20.09.2011 відповідачу поштою
надіслана податкова вимога від 17.08.2011 №
870 на суму 860,83 грн., яка отримана
відповідачем особисто 04.10.2011.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у
разі якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення. У
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).

Суму податкового боргу відповідачем
повністю погашено не було, у зв'язку із
чим податкова вимога повторно не
надсилалась.

За змістом пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України
грошове зобов'язання платника податків
- сума коштів, яку платник податків
повинен сплатити до відповідного
бюджету як податкове зобов'язання
та/або штрафну (фінансову) санкцію, що
справляється з платника податків у
зв'язку з порушенням ним вимог
податкового законодавства та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання (пп.14.1.175 п. 14.1 ст.
14 ПК України).

Згідно з пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України
контролюючі органи мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках, що
обслуговують такого платника податків,
на суму податкового боргу або його
частини.

Відповідно до п. 95.1 - 95.4 ст. 95 ПК України
контролюючий орган здійснює за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання контролюючим органам, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Контролюючий орган звертається до суду
щодо надання дозволу на погашення
усієї суми податкового боргу за
рахунок майна платника податків, що
перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного
дозволу є підставою для прийняття
контролюючим органом рішення про
погашення усієї суми податкового
боргу. Рішення контролюючого органу
підписується його керівником та
скріплюється гербовою печаткою
контролюючого органу. Перелік
відомостей, які зазначаються у такому
рішенні, встановлюється центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган на підставі рішення
суду здійснює стягнення коштів у
рахунок погашення податкового боргу за
рахунок готівки, що належить такому
платнику податків. Стягнення
готівкових коштів здійснюється у
порядку , визначеному Кабінетом
Міністрів України.

На момент розгляду справи в суді сума
податкового боргу у розмірі 1 731,59 грн.
відповідачем не сплачена,
заборгованість перед бюджетом не
погашена, доказів протилежного
відповідач суду не надав. Проти позову
відповідач не заперечив, доводи
позивача не спростував.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Як встановлено ч. 1 ст. 11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку, що заявлені позивачем вимоги
є доведеними, обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки позивач
звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а ст. 94 КАС
України не передбачено їх стягнення у
даних випадках.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
на користь УК у Ленінському районі м.
Запоріжжя (код отримувача 38025423)
податковий борг

- з податку на додану вартість із
вироблених в Україні товарів у розмірі
1 562,47 грн. (одна тисяча п'ятсот шістдесят
дві гривні 47 копійок) на р/р 0006,
банк ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО
813015, код платежу 14010100;

- з податку на доходи фізичних осіб, що
сплачуються фізичними особами за
результатами річного декларування у
розмірі 169,12 грн. (сто шістдесят дев'ять
гривень 12 копійки) на р/р 0006, код
платежу 11010500, банк ГУДКУ у Запорізькій
області, МФО 813015.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
І.В. Батрак