Справа № 821/4317/14
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/4317/1413
год. 53 хв.

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за
участю представників позивача
Конарьової С.С., Шуляк Д.Г., представника
відповідача Оперчук О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Прибрежний" до
Скадовської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, податкової вимоги,

встановив:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Прибрежний" (позивач,
ТОВ "Прибрежний") звернулось до
адміністративного суду з позовом, в
якому просить визнати протиправними та
скасувати податкові повідомлення -
рішення, прийняті Скадовською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Херсонській області від 21
жовтня 2014 року № про збільшення
суми платежу по податку на додану
вартість у розмірі 1950 грн. та
застосування санкцій у розмірі 975 грн.
та № про збільшення суми платежу
по податку на прибуток приватних
підприємств у розмірі 54428 грн. та
застосування санкцій у розмірі 27214 грн.,
визнати протиправною та скасувати
податкову вимогу Скадовської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Херсонській області від
13.11.2014 року №1171-25.

Позивач обґрунтовує свої позовні
вимоги неправомірними висновками
перевіряючої особи, зафіксованими в
акті від 22.09.14 № 291/22/30894003 під час
перевірки правових відносин з
контрагентом ПП "Статус-КВО С" за
червень та серпень 2012 року. ТОВ
"Прибрежний" зазначає про відсутність
повноважень у податкової інспекції
щодо визнання нікчемними правочинів
між товариством та ПП "Статус-КВО С", про
відсутність рішень суду про визнання
недійсним договору між ТОВ "Прибрежний"
та ПП "Статус-КВО С", на час укладання
угоди останній був зареєстрований
платником ПДВ, знаходився за юридичною
адресою. ТОВ "Прибрежний" вважає
правомірним формування валових витрат
та нарахування податкового кредиту за
спірний період, оскільки у
підприємства наявні всі необхідні
первинні бухгалтерські та податкові
документи.

В судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали,
позов просили задовольнити в повному
обсязі.

Скадовська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області (відповідач, Скадовська ОДПІ)
проти позову заперечує, посилаючись на
те, що в ході перевірки господарської
діяльності ТОВ "Прибрежний" по
придбанню товарів у ПП "Статус-КВО С" в
червні та липні 2012 року було
встановлено, що контрагент позивача не
має основних фондів, складських
приміщень, автотранспортних засобів,
виробничих потужностей, найманих
працівників, відсутнє за юридичною
адресою, що унеможливлює провести
зустрічну звірку та підтвердити
реальність здійснення
фінансово-господарської діяльності з
іншими постачальниками та покупцями,
що в силу ч. 1,5 ст. 203, п. 1,2 ст. 215 ЦК
України правочини між ТОВ "Прибрежний"
та ПП "Статус-КВО С" мають ознаки
нікчемності. Перевіряючою особою під
час проведення перевірки позивача було
використано акт від 23.01.14 №
35/21-03-22-05/37960339 "Про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ПП "Статус-КВО С" щодо
підтвердження господарських відносин
із постачальником та покупцями за
червень та серпень 2012 року". За
висновками перевірки підприємством
ТОВ "Прибрежний" було порушено вимоги
податкового законодавства під час
закупівлі у ПП "Статус-КВО С" товару, у
зв'язку з чим витрати в сумі 43521,59 грн.
підлягають виключенню зі складу
валових витрат, оскільки сформовані за
нікчемними правочинами, підприємством
занижено податок на прибуток в сумі
9139,53 грн. та завищено податковий кредит
на загальну суму 1236, 70 грн. та 713,07 грн.
Відповідач вважає оскаржувані
податкові повідомлення-рішення та
податкову вимогу законними та
обґрунтованими.

В судовому засіданні представник
відповідача просив суд відмовити в
задоволенні позову за його
безпідставністю.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Прибрежний" є
юридичною особою, перебуває на обліку в
Скадовській ОДПІ як платник податків і
зборів.

Спірні відносини виникли між сторонами
внаслідок прийняття 21.10.14 року
Скадовською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області податкового
повідомлення-рішення № про
збільшення суми платежу по податку на
додану вартість у розмірі 1950 грн. та
застосування санкцій у розмірі 975 грн.,
податкового повідомлення-рішення №
про збільшення суми платежу по
податку на прибуток приватних
підприємств у розмірі 54428 грн. та
застосування санкцій у розмірі 27214 грн.,
а в наступному також і податкової
вимоги №1171-25 від 13.11.2014 року.

Прийняттю рішень та податкової вимоги
слугували висновки акту
документальної позапланової невиїзної
перевірки з питань дотримання
податкового законодавства ТОВ
"Прибрежний" за червень та серпень 2012
року при здійсненні правових відносин
з ПП "Статус-КВО С" (акт від 22.09.14 №
291/22/30894003), в якому зафіксовано про
встановлене порушення ТОВ "Прибрежний":

- ч. 1 ст. 203, 215, 216, 228, 626, 629, 901, 902, 903, 905 ЦК
України в частині недодержання в
момент вчинення правочинів, які не
спрямовані на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ними
(п. 5 ст. 203 ЦК України) по правочинах
здійснених ТОВ "Прибрежний" з ПП
"Статус-КВО С" за червень та серпень 2012
року;

- п. 138.2 ст. 138 та п.п. 139.1.6, п.п. 139.1.9 п. 139 ст.
139 ПК України в результаті чого
підприємством занижено податок на
прибуток у сумі 9139,53 грн., у тому числі у
податковому періоді "І півріччя" в
розмірі 57,97,03 грн., "Три квартала 2012
року"у розмірі 3342,50 грн., "Рік 2012" у
розмірі 9139,53 грн.;

- п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198 ПК України в
результаті чого підприємством
занижено податок на додану вартість у
червні та серпні 2012 року на загальну
суму 1236,7 грн. та 713,07 грн.

При проведенні перевірки були
досліджені податкові та видаткові
накладні на придбання товару, договір
поставки, платіжні доручення, дані
автоматизованої системи, акт від 23.01.14
№ 35/21-03-22-05/37960339 "Про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ПП "Статус -КВО С" щодо
підтвердження господарських відносин
із постачальниками та покупцями за
червень та серпень 2012 року".

На підставі отриманих від ТОВ
"Прибрежний" податкових та видаткових
накладних за червень та серпень 2012 року
№№ 3, 4, 12, 13, 1, 4, 5 (стор. 4 акту перевірки,
дані документи надані позивачем до
справи) було встановлено, що позивачем
було здійснено придбання у ПП
"Статус-КВО С" сувенірної продукції на
загальну суму 261129,49 грн., у т.ч. ПДВ 43521,58
грн. Розрахунок за товар було здійснено
на підставі платіжних доручень від
07.07.12 № 615-165629,50 грн., від 09.07.12 № 658 - 165629,50
грн., від 12.07.12 № 693 - 42390,00 грн., від 31.08.12
№940 -167124,98 грн., від 07.09.12 №996 - 18009,97 грн.,
від 07.09.12 №997 - 19660,01 грн.

Згідно договору поставки від 01.06.12 ПП
"Статус-КВО С" зобов'язане передати у
власність, а ТОВ "Прибрежний" прийняти
та оплатити товар за ціною згідно
накладних. Товар відпускався партіями.
Право власності на товар переходить з
моменту передачі товару до ТОВ
"Прибрежний". Доставка товару
здійснюється транспортом ПП
"Статус-КВО С", оплата за товар
здійснюється у безготівковому вигляді.

Позивачем до складу валових витрат
включена вартість товарів за червень
2012 року 138024 грн. 58 коп. та 26368 грн. 22 коп.,
за серпень 2012 року 79583 грн. 33 коп. та 15203
грн. 59 коп. частка ПДВ, яка не дає право
формування податкового кредиту та
включається до складу витрат
відповідно до пп. 197.1.6 ст. 197 ПКУ, усього
за червень 2012 року 164392 грн. 80 коп. та за
серпень 2012 року 94786 грн. 92 коп. До складу
податкового кредиту включено за
червень 2012 року на загальну суму 1236 грн.
70 коп., за серпень 2012 року на загальну
суму 713 грн. 07 коп. відповідно до частки
використання товарів в
оподатковуваних операціях.

Виходячи з вищезазначеного,
перевіряючою особою ДПІ в ході
опрацювання податкової звітності за 3
квартали 2012 року та 2012 рік зазначено
про завищення ТОВ "Прибережний" валових
витрат в показнику 04 "Витрати" за "2012
рік" на суму 43521 грн. 59 коп., заниження
податку на прибуток за період з 01.04.12 по
31.12.12 у сумі 9139 грн.53 коп., у тому числі у
податковому періоді І півріччя 2012 року
у розмірі 5797 грн. 03 коп., три квартала 2012
року у розмірі 3342 грн. 50 коп., завищення
податкового кредиту на суму 1236 грн. 70
коп. 713 грн. 07 коп. за червень та липень
2012 року.

Суд вбачає позицію контролюючого
органу в тому, що показники ТОВ
"Прибережний" є завищеними у зв'язку із
неправомірним включенням до складу
податкового кредиту та формування
валових витрат по операціям в червні та
серпні 2012 року з контрагентом ПП
"Статус-КВО С", який є сумнівним
контрагентом, що призвело до визнання
нікчемним договору поставки товару з
ТОВ "Прибрежний" та відповідно
виставленню підприємству грошових
зобов'язань, які є предметом оскарження
в даній справі.

Позивач наполягає на неправомірності
висновків податкової інспекції,
сформованих в акті перевірки не на
підставі первинних бухгалтерських
документів та документів податкового
обліку, а з урахуванням неправомірно
використаної інформації щодо
контрагента ПП "Статус-КВО С" та
відсутності повноважень на визнанні
правочинів між позивачем та даним
підприємством нікчемними, оскільки вся
первинна документація на
підтвердження віднесення сум по
операціям до валових витрат
підприємства в наявності та була
надана до перевірки. ТОВ "Прибрежний"
оскаржувало в адміністративному
порядку спірні податкові повідомлення
- рішення, але скарга товариства була
залишена без задоволення.

Правила формування валових витрат
платниками податку на прибуток
підприємств та податкового кредиту з
01.04.2011 року врегульовані положеннями
Податкового кодексу України. Виходячи
зі змісту положень Податкового кодексу
витрати - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником) (п.п. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК
України). Пункт 138.2 статті 138 ПК України
визначено, що витрати, які враховуються
для визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу. Не включаються до складу
валових витрат витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку (п. 139.1.9
ст. 139 ПКУ). Дані, наведені в декларації,
повинні підтверджуватися первинними
документами, даними бухгалтерського
обліку і відповідати податковому
обліку. Отже, за відсутності
відповідних первинних документів або
їх неналежного оформлення
підприємство не може включити до
валових витрат понесені при виконанні
угод витрати.

Податковий кредит - це сума, на яку
платник податку на додану вартість має
право зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу (п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України).
Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг. Пункт 198.2 даної
статті визначає датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунку платника на
оплату товарів або дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.
Згідно п. 198.6 ст. 198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу. Пунктом 201.8 ст. 201 ПК
України передбачено, що право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Вимоги до складання первинних
бухгалтерських документів викладені в
Положенні про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.95 р. № 88, Законі України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.99 р. № 996-XIV.

Податкова інспекція повинна
аналізувати реальність господарської
діяльності платника податків на
підставі даних податкового,
бухгалтерського обліку платника
податків та відповідності їх дійсному
економічному змісту. Якщо певна
господарська операція не відбулася чи
відбулася не за тим її змістом, який
відображений в укладених платником
податку угодах, то це є підставою для
застосування відповідних наслідків у
податковому обліку.

Статтею 69 КАС України передбачено, що
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на припис наведеної норми
процесуального права при розгляді
судом спору щодо правомірності рішень
органу державної податкової служби,
яким платнику податків донараховані
податкові зобов'язання чи відмовлено у
наданні податкових вигод, презумується
добросовісність платника податків,
якщо зазначеним органом не доведено
інше. Аналогічна правова позиція
викладена, зокрема, в ухвалах Вищого
адміністративного суду України від
04.03.2013 у справі №К/9991/2038/11, від 11.02.2013 у
справі №К/9991/66857 та від 10.12.2012 у справі
№К/9991/26224/12.

З урахуванням того, що, по-перше, по
справі було встановлено реальне
здійснення господарських операцій та
їх зв'язок з господарською діяльністю
позивача, наявність належним чином
оформлених первинних документів,
податкових накладних, виданих
зареєстрованим платником податку на
додану вартість, по-друге, всупереч
наведеним вимогам відповідач як
суб'єкт владних повноважень не надав
суду достатніх беззаперечних доказів в
обґрунтування обставин, на яких
ґрунтуються його заперечення, і не
довів правомірності винесення ним
спірних податкових повідомлень-рішень,
податкової вимоги, суд дійшов висновку
про протиправність донарахування
позивачу сум податку на прибуток і
податку на додану вартість та
застосування штрафних (фінансових)
санкцій спірними податковими
повідомленнями-рішеннями та
податковою вимогою.

Позивачем надано до справи договір та
первинні документи з приводу вчинення
господарських операцій з контрагентом
ПП "Статус-КВО С", які були досліджені як
в ході перевірки так і в судовому
засіданні. Транспортних витрат позивач
не ніс. З обставин справи вбачається, що
поставка товару здійснювалась
контрагентом покупця ПП "Сатус-КВО С" до
пункту призначення смт. Лазурне
Скадовського району Херсонської
області, всі умови та порядок
оформлення поставки покладались на ПП
"Сатус-КВО С". Суд не вбачає порушень
щодо їх заповнення, змісту.

Судом також досліджено надану
позивачем податкову звітність з
податку на додану вартість за червень
та серпень 2012 року з додатками 1, 2, 3, 5, 6,
7, по податку на прибуток від 07.02.13 за ІІ
квартал, ІІ-ІІІ квартали та ІІ-ІV
квартали 2012 року, в яких ТОВ
"Прибрежний" відобразило показник
своєї господарської діяльності за
звітний період з ПП "Статус-КВО С". Судом
встановлено відсутність зауважень
контролюючого органу як під час
перевірки, так і під час слухання
справи щодо поданої позивачем
податкової звітності за червень та
серпень 2012 року.

За результатами дослідження вище
перелічених первинних документів суд
дійшов висновку, що вони оформлені у
відповідності до вимог Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» та Положення, та в
повній мірі відображають зміст і
характер вчинених господарських
операцій.

На час укладання угод з позивачем,
суб'єкт господарювання ПП "Статус-КВО С"
було діючим підприємством, платником
податку на додану вартість та податку
на прибуток, доказів на спростування
даних відомостей контролюючим органом
суду не надано. Показники податкової
звітності ПП "Статус-КВО С" були
перевірені, операції продажу товарів
позивачу відображено в податкової
декларації з ПДВ, зауваження відсутні.

Суд вважає необхідним зазначити про
необґрунтоване використання
відповідачем в ході перевірки позивача
акту зустрічної звірки ПП "Сатус-КВО С"
від 23.01.14 № 35/21-03-22-05/37960339, оскільки даний
документ містить в собі лише
інформативну відомість та не містить
положень та вказівки на порушення норм
податкового законодавства під час
провадження господарської діяльності.
Акт планової чи позапланової перевірки
ПП "Статус-КВО С" щодо дотримання вимог
податкового законодавства за спірний
період, яким можливо керуватись в своїх
висновках, у контролюючого органу
відсутній.

Позивачем додано до справи постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 30.04.14 по
справі № 821/967/14, яка вступила в законну
силу 03.11.14 року, якою визнано
протиправними дії податкової
інспекції, які полягають в зміні в базі
даних Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів АІС «Податковий блок»
показників податкових зобов'язань та
податкового кредиту з ПДВ,
задекларованих ПП «Статус-Кво С» щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків за березень 2012
р. - березень 2013 р., зобов'язано ДПІ у м.
Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській
області вилучити з бази даних Система
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів АІС
«Податковий блок» інформацію, внесену
на підставі акту від 23.01.14 №
35/21-03-22-05/37960339 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ПП
«Статус-Кво С» щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків за березень 2012 р. - березень 2013
р., за результатами якої було складено
акт від 22.09.14 № 291/22/30894003, що було
використано в ході перевірки ТОВ
"Прибрежний". Відповідно, суд зауважує,
що на час розгляду справи вказане вище
рішення суду набрало законної сили, а
саме: 03.11.2014 року.

Факт порушення
контрагентами-постачальниками своїх
податкових зобов'язань може бути
підставою для висновку про
необґрунтованість формування
платником податку валових витрат та
податкового кредиту, якщо податковий
орган доведе, зокрема, що платник
податку діяв без належної обачності й
обережності і йому мало бути відомо про
порушення, які допускали його
контрагенти. Відтак, неможливість
провести зустрічну звірку
постачальника не може слугувати
достатньою підставою для зменшення
валових витрат та податкового кредиту
при відсутності обставин, які б
свідчили про недобросовісність
позивача як платника податків.

Отже, з урахуванням доведеності
позивачем наданими до матеріалів
справи первинними документами доказів
вчинення господарських операцій з ПП
"Сатус-КВО С", а також приймаючи до
уваги, що ПП "Прибрежний" є діючим
підприємством, яке має основні фонди,
активи, фінансові та трудові ресурси на
забезпечення своєї господарської
діяльності, подає своєчасно та
належним чином податкову звітність до
контролюючого органу, мета придбання
товару у ПП "Статус-КВО С" відповідає
господарській діяльності позивача. ТОВ
"Прибрежний" має розміщений у смт.
Лазурне Скадовського району
Херсонської області оздоровчий
дитячий комплекс, придбані сувеніри у
ПП "Статус-КВО С" позивач
використовував для культмасових
заходів, вручення дітям в якості
сувенірів на згадку та винагород за
участь у конкурсі.

ДПІ не об'єктивно оцінено всі належні
та допустимі докази під час перевірки
господарської діяльності та
показників ТОВ "Прибрежний" за червень
та серпень 2012 року по операціям з ПП
"Статус-КВО С", у перевіряючої особи
відсутні повноваження на визнання
правочинів нікчемними. У відповідача
відсутній вирок суду відносно
посадових осіб підприємств, яким
можливо б було керуватись під час
визнання правочинів нікчемними.

В наступному відповідачем було
складено податкову вимогу від 13.11.2014
року №1171/25 (форми «Ю»), якою вимагалось
від позивача терміново сплатити суму
податкового боргу, включаючи штрафні
(фінансові) санкції (штрафи) та пеню,
нараховану на нього (за їх наявності).
Відповідно до п. 56.18 статті 56
Податкового кодексу України при
зверненні платника податків до суду з
позовом щодо визнання недійсним
рішення контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили. Ухвалу про відкриття
провадження та закінчення
підготовчого провадження було
винесено судом 03.11.2014 року, доказів
того, що податкова інспекція була
повдіомлена про відкриття провадження
суду не надано. Разом з тим суд приймає
до уваги, що податкова вимога є актом,
похідним від податкових
повідомлень-рішень, і при скасуванні
останніх вона також має бути скасована.

Суд, виходячи з наявних у справі
доказів, приходить до висновку, що
відповідачем не доведено
правомірність оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень та податкової
вимоги, у зв'язку із чим позовні вимоги
позивача є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі. Судові витрати підлягають
відшкодуванню позивачу з Державного
бюджету в повному обсязі.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину постанови суду.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167 КАС України,
суд -

постановив:

Задовольнити позов товариства з
обмеженою відповідальністю
"Прибрежний".

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Скадовської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області від 21.10.14 № , № 0 про
збільшення суми платежу по податку на
додану вартість у розмірі 1950 грн. та
застосування санкцій у розмірі 975 грн.
та № про збільшення суми платежу
по податку на прибуток приватних
підприємств у розмірі 54428 грн. та
застосування санкцій у розмірі 27214 грн.

Визнати протиправною та скасувати
податкову вимогу Скадовської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Херсонській області від
13.11.2014 року №1171-25.

Відшкодувати з Державного бюджету на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Прибрежний" () витрати по сплаті судового
збору в сумі 182 грн. (сто вісімдесят дві
гривні) 70 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 22 грудня 2014 р.

Суддя
Хом'якова
В.В.

кат. 8.3.1