Справа № 442/4844/14-а 2-а/442/180/2014
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2014-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2014 року
Справа № 9158/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді
Довга О.І.,

судді
Ліщинський А.М.

судді
Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 на постанову
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області від 02.09.2014р. по
справі № 442/4844/14-а 2-а/442/180/2014 за позовом
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до
управління праці та соціального
захисту населення Дрогобицької
міської ради Львівської області про
визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В
И В:

09.07.2014 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2
звернувся в суд першої інстанції з
адміністративним позов до управління
праці та соціального захисту населення
Дрогобицької міської ради Львівської
області про визнання дій відповідача
неправомірними та зобов'язання його
нарахувати та виплатити ОСОБА_2
щомісячну грошову допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею трирічної
віку за період з 01.01.2014 року по 30.06.2014
року в розмірі визначеному ст.15 Закону
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років з врахуванням
проведених виплат за вказаний період.

В обгрунтування
адміністративного позову зазначає, що
ОСОБА_2 одержує допомогу по догляду за
дитиною ОСОБА_3 до досягнення нею трьох
річного віку в розмірах значно менших
ніж це передбачено чинним
законодавством, а саме розмірі
встановленого Законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до шести
років. Відповідно до Закону України
"Про Державний бюджет на 2014 рік"
прожитковий мінімум для дітей віком до
шести років встановлено на січень -
червень 2014 року становить 1032 грн.
Фактично ОСОБА_2 виплачено в
січні-березні 2014 року по 835,45 грн., в
квітні-червні 2014 року по 827,95 грн.
Оскільки позивачці за період з 01 січня
по 30 червня 2014 року виплата проведена
не в повному об'ємі, через що змушений
звернутись до суду з даним позовом.

Постановою Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 02.09.2014 року у задоволенні
позову відмовлено.

Не погодившись із постановою суд
першої інстанції, вважаючи її
неправомірною та необгрунтованою,
прийнятою з порушенням норм
матеріального права, ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу.

В обгрунтування апеляційної скарги
покликається на неповне, на думку
скаржника, з'ясування судом першої
інстанції усіх обставин справи.

Просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову,
якою позов задоволено.

Як передбачено п.3 ст. 197 КАС України суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а оскаржувану постанову
слід змінити.

Судом встановлено та сторонами не
оспорюється те, що ОСОБА_2 одержує
допомогу по догляду за дитиною ОСОБА_3
до досягнення нею трьох річного віку, і
отже дана обставини не підлягає
доказуванню.

З матеріалів даної справи вбачається,
що 12.06.2014 року за № 1834 на адресу ОСОБА_2
відповідачем скеровано повідомлення,
яким її проінформовано, що відповідно
до п. 22 Постанови КМУ від 27.12.2001 року №
1751 "Про затвердження Порядку
призначення і виплати державної
допомого сім'ям з дітьми, згідно ст. 15
Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трьох
річного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але неменше як 130 грн.

Законом України "Про державний бюджет
України на 2014 рік" для визначення
розміру допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трьох річного віку
застосовується розмір прожиткового
мінімуму для працездатних осіб з 01
січня 2014 року -1218 грн.

З врахуванням поданих довідок ОСОБА_2
про доходи всіх працездатних членів
сім ї за попередні шість місяців,
розміри допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трьох річного віку
відповідачем були встановлені за
період з 01.01.2014 року по 31.03.2014 року в
розмірі 835,45 грн., за період з 01.04.2014 року
по 31.05.2014 року в розмірі 827,95 грн.

Даючи правову оцінку покликанням
апелянта на невідповідність висновків
суду першої інстанції обставинам
справи та помилкове застосування норм
процесуального права, колегія суддів
виходить з таких міркувань.

З 01 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 року "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" -
правовідносини щодо виплати допомоги
по догляду за дитиною по досягненню нею
трирічного віку регулювалися Законом
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" №2811-ХІІ від 21 листопада 1992 року,
дія якого поширювалася на осіб, не
застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування. Розмір
допомоги також визначався цими
Законами. Зокрема, частиною 1 статті 15
Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" передбачено, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
виплачується у розмірі, встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років. Порядок
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2001року
№1751 саме на виконання Закону України
"Про допомогу сім'ям з дітьми". Крім
того, за змістом пункту 17 цього порядку
право на виплату допомоги мають особи
зазначені в статті 13 Закону України
"Про допомогу сім'ям з дітьми", яка на
час виникнення спірних відносин
поширювала свою дію на виплати
допомоги лише на незастрахованих осіб
в системі державного
загальнообов'язкового страхування.
Пунктом 23розділу II Закону України №
107-VI від 28 грудня 2007 року "Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" були внесені відповідні
зміни до Закону України №2811-ХП "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми".
Зокрема, змінами до статті 13 Закону
України № 2811-ХII "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" його дію поширено на
застрахованих осіб. Рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано
неконституційними низку положень
Закону України № 107-VI від 28 грудня 2007
року "Про Державний бюджет України на
2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України". Пунктом 2
розділу III Закону України №107-VІ "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року. Таким чином, з
дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення № 10-рп/2008 від 22 травня
2008 року відновили свою дію з 1 січня 2009
року - статті 13, 15 Закону України № 2811-ХП
"Про державну допомогу сім'ям з дітьми".

Правовідносини щодо виплати допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку регулювалися Законом
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми", дія якого поширювалася на осіб,
не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням", який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими законами. Зокрема, статтею 43
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням"
було передбачено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Гарантований державою рівень
матеріальної підтримки сімей з дітьми
шляхом надання державної грошової
допомоги з урахуванням складу сім'ї, її
доходів та віку дітей і спрямований на
забезпечення пріоритету державної
допомоги сім'ям з дітьми у загальній
системі соціального захисту населення
відповідно до Конституції України
встановлено Законом України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми" .

Частиною 1 статті 1 Закону "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» визначено, що
громадяни України, в сім'ях яких
виховуються та проживають
неповнолітні діти, мають право на
державну допомогу у випадках та на
умовах, передбачених цим Законом та
іншими законами України.

Статтею 3 Закону "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" передбачено, що
відповідно до цього Закону
призначається, зокрема, допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Відповідно до ст. ст. 13. 14 Закону України
"Про державну допомогу сім'ям з дітьми",
право на допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку за
цим Законом має особа (один з батьків
дитини, усиновлювач, опікун, баба, дід
або інший родич), яка фактично здійснює
догляд за дитиною. Допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку виплачується щомісяця
з дня призначення допомоги по догляду
за дитиною по день досягнення дитиною
вказаного віку включно.

Частиною 1 ст. 15 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми"
встановлено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень.

Пунктом 3 розділу VIII Прикінцевих
положень Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" передбачено,
що допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між: з 01 січня 2008 року-50
відсоткам, з 01 січня 2009 року-75
відсоткам, з 01 січня 2010 року-100
відсоткам прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї з розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, і ці норми
Закону не визнані неконституційними.

Законом України "Про Державний бюджет
на 2014 рік", ані іншими законами не
встановлювався інший розмір допомоги,
ніж в Законі України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" та в Законі
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням".

Положення Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" не
містять відомостей щодо встановлення
розміру державної грошової допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Крім того, суд апеляційної інстанції
зазначає, що відповідно до Закону
України "Про запобігання фінансової
катастрофи та створення передумов для
економічного зростання в Україні"
розділу ІІ п.п4 пункту 7 розділ IV
"Допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку"
виключено у Законі України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми".
Зазначені зміни вступають у законну
силу які набирають чинності з 1 липня 2014
року.

Разом з тим, відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 99
КАС України 1. Адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Судом першої інстанції, в порушення
норм процесуального права не залишено
частину позовних вимог позивача, а саме
з 01.01.2014 року по 08.01.2014 року без розгляду
як це передбачено ст.100 КАС України.

Крім цього, 27.10.2014 року управлінням
праці та соціального захисту населення
Дрогобицької міської ради подано
клопотання про закриття провадження у
справі із смертю ОСОБА_1 Суд
апеляційної інстанції зазначає, що
підстави для закриття провадження
передбачені п.5 ст.157 КАС України
виникає лише у випадку смерті позивача.
Разом з тим, ОСОБА_1 за своїм
процесуальним статусом є
представником позивача, а тому
підстави для застосування п.5 ст.157 КАС
України у справі відсутні.

Відповідно до ст.201 КАС України
підставами для зміни постанови або
ухвали суду першої інстанції є:
правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права; вирішення не
всіх позовних вимог або питань.

З урахуванням наведеного суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що суд першої інстанції
вирішив по суті правильно спір, однак
із незначним порушенням норм
процесуального права

Керуючись ст.ст. 160, 197, 198, 201, 205, 207, 254
Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 задоволити частково, а
постанову Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 02.09.2014р. по справі № 442/4844/14-а
2-а/442/180/2014 - змінити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 в частині позовних
вимог за період з 01.01.2014 року по 08.01.2014
року залишити без розгляду.

В решті постанову Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 02.09.2014р. по справі № 442/4844/14-а
2-а/442/180/2014 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, що беруть
участь у справі, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
Довга О.І.

Судді
Запотічний І.І.

Ліщинський А.М.