Справа № 2а-3265/12/0370
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року
Справа №
178020/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді
Довга О.І.,

судді
Ліщинський А.М.

судді
Запотічний І.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу Виконавчого комітету Луцької
міської ради на постанову Волинського
окружного адміністративного суду від
12.10.2012р. по справі № 2а-0370/3265/12 за позовом
Виконавчого комітету Луцької міської
ради до Управління ДВС Головного
управління юстиції у Волинській
області про визнання дій
неправомірними, скасування постанов та
зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В
И В:

04.10.2012 виконавчий комітет Луцької
міської ради звернувся в суд першої
інстанції з адміністративним позовом
до відповідача про визнання дій
неправомірними та скасування постанов
про стягнення з боржника виконавчого
збору та накладення штрафу від 29.08.2012
року. Позов обґрунтовує тим, що 12.07.2012
року відділом примусового виконання
рішень УДВС ГУЮ Волинської області, на
підставі виконавчого листа № 3586 від
09.07.2012 року, виданого Луцьким
міськрайонним судом Волинської
області про зобов'язання виконавчого
комітету Луцької міської ради укласти
договір на перевезення пасажирів
автомобільним транспортом по об'єкту №
14 (маршрут № 16 «Центральний ринок» -
Торговий центр «Слон») та по об'єкту № 21
(маршрут № 25 «Володимирська -
Карбишева») із перевізником, який за
результатами конкурсу, оформленого
протоколом № 3/14 від 30.11.2010 року та
конкурсу, оформленого протоколом № 4/21
від 08.12.2010 року посів друге місце, а
саме, із Товариством з обмеженою
відповідальністю виробничо-торговим
підприємством «Санрайз» (далі по
тексту ТзОВ ВТП «Санрайз») відкрито
виконавче провадження та надано
7-денний термін (з дня отримання) для
добровільного виконання. 29.08.2012 року
старшим державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень УДВС
ГУЮВО Самчук О.П. винесено постанови
про стягнення з Виконавчого комітету
Луцької міської ради виконавчого збору
у сумі 1360,00 грн., та накладено штраф в
сумі 850,00 грн.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 12.10.2012 року
в задоволенні адміністративного
позову відмовлено повністю.

Не погодившись із викладеними у
вищевказаній постанові суду першої
інстанції висновками, позивач подав
апеляційну скаргу і просить скасувати
постанову суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судом норм
діючого законодавства, неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи та невідповідність
висновків суду обставинам справи.
Просить прийняти нову постанову, якою
задоволити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а оскаржувану постанову
слід залишити без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що
на виконанні в відділі примусового
виконання рішень управління ДВС
Головного управління юстиції у
Волинській області знаходиться
виконавчий лист № 3586 від 09.07.2012 року
виданий Луцьким міськрайонним судом
Волинської області про зобов'язання
виконавчий комітет Луцької міської
ради укласти договір на перевезення
пасажирів автомобільним транспортом
по об'єкту № 14 (маршрут № 16
«Центральний ринок» - Торговий центр
«Слон») та по об'єкту № 21 (маршрут № 25
«Володимирська - Карбишева») із
перевізником, який за результатами
конкурсу, оформленого протоколом № 3/14
від 30.11.2010 року та конкурсу, оформленого
протоколом № 4/21 від 08.12.2010 року посів
друге місце, а саме, із ТзОВ ВТП
«Санрайз».

Також судом встановлено, що 12.07.2012 року
старшим державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень УДВС ГУЮ
у Волинської області Самчук О.П.
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження. З постанови
про відкриття виконавчого провадження
№ 33367169 від 12.07.2012 року вбачається, що
державним виконавцем боржнику -
Виконавчому комітету Луцької міської
ради надано семиденний термін, з дня
отримання постанови, для добровільного
виконання рішення суду. В той же день
дана постанова отримана позивачем.
Разом з тим, 29.08.2012 року старшим
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Волинській області Самчук
О.П. винесено постанову про накладення
на боржника - Виконавчий комітет
Луцької міської ради штрафу в сумі
850,00 грн., за невиконання в наданий для
самостійного виконання строк (19.07.2012
року) виконавчого документу.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче
провадження» від 21.04.1999 року №
606-XIV ( Закон України № 606-XIV) встановлено,
що виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 вище вказаного
закону, державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону: за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення; за заявою
прокурора у випадках представництва
інтересів громадянина або держави в
суді; у разі якщо виконавчий лист
надійшов від суду на підставі ухвали
про надання дозволу на примусове
виконання рішення іноземного суду в
порядку, встановленому законом; в інших
передбачених законом випадках.

Частиною 2 ст. 11 Закону України № 606-XIV
визначено, що державний виконавець:
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України №
606-XIV у постанові про відкриття
виконавчого провадження державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення у
строк до семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Згідно ст. 5 Закону України № 606-XIV
державний виконавець зобов'язаний
вживати заходів примусового виконання
рішень, встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії. Державний виконавець:
здійснює необхідні заходи щодо
своєчасного і повного виконання
рішення, зазначеного в документі на
примусове виконання рішення (далі -
виконавчий документ), у спосіб і
порядок, визначені виконавчим
документом. Державний виконавець при
здійсненні виконавчого провадження
має право: накладати стягнення у
вигляді штрафу на громадян і посадових
осіб у випадках, передбачених законом.

Статтею 87 Закону України № 606-XIV
встановлено, що у разі невиконання без
поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк рішення, що
зобов'язує боржника виконати певні дії,
які можуть бути виконані лише
боржником, та рішення про поновлення на
роботі державний виконавець виносить
постанову про накладення штрафу на
боржника - фізичну особу в розмірі від
двох до десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, на
посадових осіб - від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів громадян
і на боржника - юридичну особу - від
двадцяти до тридцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян та призначає новий строк для
виконання.

Постанова державного виконавця про
накладення штрафу може бути оскаржена
до начальника відповідного органу
державної виконавчої служби, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець або до суду в
10-денний строк.

Стягнення державним виконавцем із
боржника виконавчого збору
врегульовано ст. 28 Закону № 606-XIV та
пунктами 3.7 Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затверджена наказом Міністерства
юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 та
зареєстрована в Міністерстві юстиції
України від 02 квітня 2012 року за № 865/4158.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права у
точній відповідності із законом і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів громадян і
юридичних осіб.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів прийшла до висновку що вимоги
апеляційної скарги про визнання дій
державного виконавця неправомірними
та скасування постанов про накладення
штрафу від 29.08.2012 року в розмірі 850,00 грн.
та постанови про стягнення з боржника
виконавчого збору від 29.08.2012 року в
розмірі 1360,00 грн. є необґрунтованими, не
підтверджені належними та допустимими
доказами, а отже задоволенню не
підлягають.

З огляду на наведене, доводи
апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи, а також відсутня
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

У Х В А Л И
В :

Апеляційну скаргу Виконавчого
комітету Луцької міської ради залишити
без задоволення, а постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 12.10.2012р. по
справі № 2а-0370/3265/12 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Довга О.І.

Судді
Запотічний І.І.

Ліщинський А.М.