Справа № 761/17477/13-а (2-а/761/15/2014)
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

УХВАЛА

Суддя Вищого адміністративного суду України Швець В.В., перевіривши касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 11 червня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2014 року у справі за позовом Державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-Західна Залізниця» до Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області про визнання дій та бездіяльності протиправними відшкодування витрат на перевезення пасажирів пільгових категорій, -

в с т а н о в и в:

22 серпня 2014 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області, яка ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 26 серпня 2014 року залишена без руху для усунення недоліків протягом тридцяти днів з моменту отримання вказаної ухвали, а саме: подання обґрунтованої заяви про поновлення строків на касаційне оскарження, підтвердження її доказами, що свідчать про поважність його пропуску, зокрема, надання оригіналу конверту з відтиском дати поштового штемпеля про фактичне направлення рішення апеляційним судом, надання оформленого належним чином документу про підтвердження повноважень особи, що подала касаційну скаргу та належної копії оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

На виконання вимог ухвали судді відповідач надіслав заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, касаційну скаргу в новій редакції (підписана уповноваженою особою) та повний текст рішення суду першої інстанції.

Втім, вивчивши касаційну скаргу та додані матеріали, приходжу до висновку про необхідність відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Державне територіально-галузеве об’єднання «Південно-Західна Залізниця» звернулося до суду з позовом відповідно до якого просило:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині невиконання вимог пункту 6 «Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року №256, а саме, не реєстрації за період з 1 липня 2012 року по 31 грудня 2012 року додаткових зобов’язань за фактично надані послуги пільгового проїзду залізницею окремим категоріям громадян по місту Ірпінь за цей же період та не надсиланню інформації про додаткові зобов’язання щомісяця до 18 числа фінансовому органу Ірпінської міської ради;

- визнати протиправними дії відповідача в частині неповної сплати витрат на перевезення пасажирів у приміських поїздах за період з 1 липня 2012 року по 31 грудня 2012 року та стягнути з відповідача на користь Державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-Західна Залізниця» 194 586,47 гривень витрат, які понесла залізниця при перевезенні пільгових пасажирів.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 11 червня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2014 року, позов задоволено.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга, в якій відповідач просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування ними норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини п’ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити не лише посилання на помилкове застосування норм матеріального права при вирішенні справи та порушення судами норм процесуального права, а і пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень, дана касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки особа, яка її подала, не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п’ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 11 червня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2014 року у справі за позовом Державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-Західна Залізниця» до Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області про визнання дій та бездіяльності протиправними відшкодування витрат на перевезення пасажирів пільгових категорій.

Касаційну скаргу та додані до неї матеріали повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Швець