Справа № 815/4858/14
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

09 грудня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/4858/14

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції:
Стефанов С. О.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,судді
-Лук’янчук О.В.,судді -Градовського
Ю.М.при секретарі -Дубині Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Чорноморська сталь»
на постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 06 жовтня 2014
року у справі за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Чорноморська сталь»
до Південної митниці Міндоходів про
визнання протиправним дій, скасування
картки відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення, та
рішення про коригування митної
вартості товарів, -

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2014 року ТОВ «Чорноморська
сталь» (надалі - Позивач, Товариство)
звернулося до суду з адміністративним
позовом до Південної митниці
Міндоходів (надалі - відповідач,
Митниця), в якому просило:

- визнати неправомірними дії
відповідача щодо складання картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 01.08.2014
року №500060001/2014/00491;

- визнати протиправними та скасувати
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення від
01.08.2014 року №500060001/2014/00491 та рішення про
коригування митної вартості товарів
від 01.08.2014 року №500060001/2014/610165/1.

В обґрунтування позовних вимог було
зазначено, що Товариство звернулося до
Митниці щодо митного оформлення
ввезеного на митну територію України
товару. Одночасно з митною декларацією
були надані передбачені ч.2 ст.53 МК
України документи, які посвідчують
підстави придбання товару, його
кількісні та якісні характеристики,
цінове та вартісне обґрунтування. За
результатами перевірки вищевказаної
митної декларації Митницею 01.08.2014 року
винесено картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
чи пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
№500060001/2014/00491, та прийнято рішення
№500060001/2014/610165/1 від 01.08.2014 року про
коригування митної вартості. В
результаті коригування митної
вартості товару сума мита збільшилась
із 23985,00 євро на 31303,79 євро. Позивач
вважає, що приймаючи картку відмови в
прийнятті митної декларації,
оформленні чи пропуску товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України та рішення про
коригування митної вартості товарів,
Митниця діяла не на підставі та не у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, необґрунтовано,
тобто без урахування усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення,
оскільки до відповідача при митному
оформлені товару разом із митною
декларацією позивачем були подані усі
документи, які повністю дають змогу
митному органу визначити вартість
товару, методом визначення митної
вартості товарів за ціною договору)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції).

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 06.10.2014 року
в задоволені позовних вимог відмовлено
повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою, Товариство подало
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
права, просить постанову суду першої
інстанції скасувати та винести нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що між
Товариством (покупець) та фірмою «SSAB
ЕМЕА AB» (продавець) було укладено
контракт №SЕ-012012 від 30.05.2014 року, згідно
умов якого продавець продає, а покупець
купує на умовах України прокат плоский
з вуглецевої сталі, оцинкований. Товар
постачається окремими партіями фірмою
виробником в кількості відповідно до
заявки на поставку. Відповідно до пп.2.3
даного контракту, ціна за одиницю
товару в залежності від комерційних
характеристик проводиться в інвойсах.
Оплата повинна бути здійснена покупцем
шляхом банківського перерахунку
грошових коштів в доларах США по
реквізитам вказаним в контракті. Право
власності на товар переходить від
продавця до покупця на дату прийняття
митної декларації в митний орган
України.

Згідно рахунків-фактури (інвойсів)
№2605654 та №2605655 від 24.07.2014 року, а також
митної декларації №500060001/2014/026072 до
поставки затверджений товар, а саме:
прокат плоский з вуглецевої сталі,
оцинкований, негофрований,
пофарбований, з полімерним покриттям,
виробник: SAAB ЕМЕА AB.

Відповідно до поданої митної
декларації №500060001/2014/026072 від 01.08.2014 року
декларант Товариство звернувся до
Митниці щодо митного оформлення
ввезеного на митну територію України
вищевказаного товару.

Митна вартість товару визначена за
першим методом: за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції). До митного оформлення для
підтвердження митної вартості
декларантом були подані наступні
документи: зовнішньоекономічний
контракт №SЕ-012012 від 30.05.2014 року;
комерційні документи (інвойс) від 24.07.2014
року №2605654 та від 24.07.2014 року №2605655;
копія митної декларації країни
відправлення від 24.07.2014 року
№14SEEAIJDK5Y03IIF5 та інші товаросупровідні
документи.

Під час здійснення Митницею контролю
правильності визначення митної
вартості товарів та у зв'язку з тим, що в
поданих декларантом документах, які
підтверджують заявлену митну вартість
було встановлено наявність
розбіжностей, у зв'язку з чим Митниця
зобов'язала Товариство в 10 денний
термін надати додаткові документи для
підтвердження заявленої митної
вартості, а саме: виписку з
бухгалтерської документації; каталоги,
прейскуранти (прас-листи) виробника
товару; висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини, про що зазначено у
декларації митної вартості та на якій
міститься розписка про ознайомлення
декларанта із вимогою митниці.

01.08.2014 року записом на ДМВ декларант
проінформував Митницю про те, що
надати протягом 10 календарних днів
додатково витребувані документи
неможливо, подавати додаткові
документи для підтвердження заявленої
митної вартості протягом 10 днів
бажання не має, та просить завершити
митне оформлення у передбачені ч.1 ст. 255
МК України терміни.

01.08.2014 року Митниця відмовила позивачу
в митному оформленні та пропуску
товарів по МД №500060001/2014/025995, про що
складена Картка відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення №500060001/2014/00491 та роз'яснено
вимоги, виконання яких забезпечує
можливість прийняття митної
декларації, митного оформлення,
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення.

Митницею також прийнято рішення про
коригування митної вартості товарів
№500060001/2014/610165/1 від 01.08.2014 року, згідно
якого митна вартість товару
збільшилась, а саме: товару №1/1 з 1,278
євро за кг до 1,485 євро за кг; товару №21 з
1,1178 євро за кг до 1,485 євро за кг..

Відмовляючи в задоволені позовних
вимог, суд першої інстанції прийшов до
висновку, що оскаржувані рішення та
дії, прийняті та вчинені Митницею в
межах компетенції та у спосіб, що
передбачені законодавством, що регулює
спірні правовідносини та обґрунтовані.

Колегія суддів погоджується з цим
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст.51 МК України митна
вартість товарів, що переміщуються
через митний кордон України,
визначається декларантом відповідно
до норм цього Кодексу.

Частиною 1 ст.52 МК України передбачено,
що заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII цього
Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.54 МК України
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
митним органом під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

Частинами 2, 3 зазначеної статті
передбачено, що контроль правильності
визначення митної вартості товарів за
основним методом - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу. За результатами здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів митний орган
визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з п.2 ч.5 ст.54 МК України митний
орган з метою здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів має право у випадках,
встановлених цим Кодексом, письмово
запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.2 ст.53 МК України
документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

Згідно ч.3 ст.53 МК України у разі якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Відповідно до ч.6 ст.54 МК України орган
доходів і зборів може відмовити у
митному оформленні товарів за
заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості;

2) неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і
зборів документально підтвердженої
офіційної інформації органів доходів і
зборів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості.

Зі змісту наведених норм вбачається, що
передбачене ч.5 ст.54 МК України право
митного органу на витребування у
декларанта додаткових документів
реалізується виключно з підстав, які
передбачені цим кодексом, а саме ч.3 ст.53
МК України - надання декларантом
документів, які містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 ст.337 МК України визначено, що
перевірка документів та відомостей,
які подаються митному органу під час
переміщення через митний кордон
України, здійснюється візуально, із
застосуванням інформаційних
технологій (шляхом проведення
форматологічного контролю, контролю
співставлений, контролю із
застосуванням системи управління
ризиками) та в інші способи,
передбачені Кодексом.

Крім того, згідно із п.2 роз.2 Методичних
рекомендацій щодо роботи посадових
осіб митних органів з аналізу,
виявлення та оцінки ризиків при
здійсненні контролю правильності
визначення митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, затверджених наказом
Держмитслужби України від 13.07.2012 року
№362, робота посадових осіб з аналізу,
виявлення та оцінки ризиків
здійснюється шляхом: перевірки
наявності ознак підробки документів,
які підтверджують митну вартість
товарів; перевірки наявності
розбіжностей у документах, які
підтверджують митну вартість товарів.

Як вже зазначено вище, вимога про
витребування у позивача додаткових
документів обґрунтована тим, що надані
позивачем на підтвердження митної
вартості товару документи містять
певні розбіжності, а саме: в інвойсах
№2605654 від 24.07.2014 року, №2605655 від 24.07.2014
року та зовнішньоекономічному
контракті від 30.05.2014 року №SЕ-01/2012 різні
підписи та печатки іноземного
контрактоутримувача; в
зовнішньоекономічному контракті не
зазначено, що печатки можуть бути
різними; в примірнику митної
декларації країни відправлення
відсутнє посилання на
зовнішньоекономічний контракт.

Колегія суддів погоджується з доводами
суду першої інстанції про те, що у
Митниці виникли обґрунтовані сумніви
щодо правильності заявленої позивачем
митної вартості товару, що відповідно
до ч.5 ст.54 МК України надавало Митниці
підстави для витребування у позивача
додаткових документів для
підтвердження митної вартості товару.

Аналіз положень ч.3 ст.53 МК України та п.2
ч.6 ст.54 МК України свідчить про те, що за
наявності обґрунтованих сумнівів у
достовірності заявленої митної
вартості товарів та неподанні
декларантом протягом 10 днів додатково
витребуваних документів на
підтвердження такої вартості, митний
орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом митною вартістю, та
застосувати інші передбачені Митним
кодексом України методи визначення
митної вартості, ніж той метод, який
застосував декларант.

Оскільки у визначений ч.3 ст.53 МК
України строк витребувані Митницею
документи надані позивачем не були, то
Митниця на підставі ч.6 ст.54 та ч.1 ст.55 МК
України правомірно прийняла рішення
про відмову у митному оформленні
товарів, склавши картку відмови
№500060001/2014/00491 в прийнятті митної
декларації, митному оформленні чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України, а
також рішення про коригування митної
вартості товарів №500060001/2014/610165/1 від
01.08.2014 року.

Вирішуючи питання про обґрунтованість
застосованого Митницею рішенням про
коригування митної вартості товарів
від 07.05.2013 року №500080000/2013/000005/1 методу
визначення митної вартості, колегія
суддів виходить з наступного.

Згідно з положеннями ст.57 МК України
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних
товарів;

б) за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості
(обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
органом доходів і зборів та
декларантом з метою визначення основи
вартості згідно з положеннями статей 59
і 60 цього Кодексу. Під час таких
консультацій орган доходів і зборів та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності.

З рішення про коригування митної
вартості товарів №500060001/2014/610165/1 від
01.08.2014 року вбачається, що з метою
обґрунтованого вибору методу
визначення митної вартості з
урахуванням інформації, яка наявна в
митному органі, між декларантом та
митним органом була проведена усна
консультація.

Частиною 9 ст.58 МК України передбачено,
що розрахунки при застосуванні методу
визначення митної вартості за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції),
робляться лише на основі об'єктивних
даних, що підтверджуються
документально та піддаються
обчисленню.

Враховуючі наведені обставини та норми
права, колегія суддів приходить до
висновку, що Митницею не було можливо
застосувати метод визначення митної
вартості за ціною договору

Частиною 8 ст.57 МК України встановлено,
що у разі якщо неможливо застосувати
жоден із зазначених методів, митна
вартість визначається за резервним
методом відповідно до вимог,
встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 ст.64 МК України, які
встановлюють порядок визначення
митної вартості з використанням
резервного методу, передбачено, що у
разі якщо митна вартість товарів не
може бути визначена шляхом
послідовного використання методів,
зазначених у статтях 58 - 63 цього
Кодексу, митна вартість оцінюваних
товарів визначається з використанням
способів, які не суперечать законам
України і є сумісними з відповідними
принципами і положеннями Генеральної
угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна
вартість, визначена згідно з
положеннями цієї статті, повинна
ґрунтуватися на раніше визнаних
(визначених) митними органами митних
вартостях.

Отже, оскільки митну вартість товарів
не можна було визначити шляхом
використання методу, зазначеного у ст.58
МК України та за результатом
проведеної консультації між митним
органом та декларантом з метою
обґрунтованого вибору методу
визначення митної вартості, Митницею
було обрано резервний метод визначення
митної вартості, про що свідчить
відповідний запис на декларації митної
вартості.

Відповідно до роз.5 Методичних
рекомендацій щодо роботи посадових
осіб митних органів з аналізу,
виявлення та оцінки ризиків при
здійсненні контролю правильності
визначення митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, які затверджені наказом
Державної митної служби України від
13.07.2012 року №362 під час робіт з аналізу,
виявлення та оцінки ризиків
використовуються такі джерела
інформації як спеціалізовані
програмно-інформаційні комплекси
Єдиної автоматизованої інформаційної
системи Держмитслужби України (ЄАІС
ДМСУ); інформація, отримана за
результатами здійснення митного
контролю та інші.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем з метою забезпечення
повноти оподаткування зазначеного
товару, було проведено аналіз бази
даних ЄАІС ДМСУ та встановлено, що
рівень митної вартості подібних
товарів, митне оформлення яких вже
здійснено є більшим по товару №1 (митна
декларація від 06.06.2014 року
№10025000/2014/013654), тому митну вартість
визнано на рівні - 1,99 доларів США за кг.
нетто, по товару №2 (митна декларація
від 06.06.2014 року №10025000/2014/013654).

Частиною 2 ст.55 МК України встановлено,
що прийняте митним органом письмове
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів має містити,
зокрема, обґрунтування числового
значення митної вартості товарів,
скоригованої митним органом, та фактів,
які вплинули на таке коригування.

З графи 33 рішення про коригування
митної вартості №500060001/2014/610165/1 від
01.08.2014 року вбачається, що Митницею
наведено достатнє обґрунтування
причин, через які заявлену декларантом
митну вартість не може бути визнано.

Також у цьому рішенні визначені
джерела інформації, що
використовувалися митним органом для
визначення митної вартості, а саме:
спеціалізовані програмно-інформаційні
комплекси Єдиної автоматизованої
інформаційної системи Держмитслужби
України (ЄАІС ДМСУ), у яких міститься
інформація, отримана за результатами
здійснення митного контролю з номерами
відповідних митних декларацій.

Крім того у даному рішенні наведена
послідовність застосування методів
визначення митної вартості та причин,
через які не був застосований кожний з
методів, що передує методу, обраному
митним органом.

Отже, колегія суддів вважає, що картка
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 01.08.2014
року №500060001/2014/00491 та рішення про
коригування митної вартості товарів
від 01.08.2014 року №500060001/2014/610165/1, є
правомірним та обґрунтованим.

На підставі вищевикладеного колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи, порушень
матеріального та процесуального права
при вирішенні справи не допустив, а
наведені в скарзі доводи правильність
висновків суду не спростовують.

За таких обставин, апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, п.1 ч.1
ст.205, ст.206, ч.5 ст.254 КАС України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Чорноморська сталь» - залишити без
задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 06
жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:К.В. Кравченко Суддя:
Суддя: О.В. Лук’янчук Ю.М. Градовський