Справа № 2-а/331/20/14 (331/10251/13-а)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"05" грудня 2014 р.справа № 2-а/331/20/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А.
Семененка Я.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Запоріжжя на
постанову Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 20 жовтня 2014 року у справі
№2а/331/20/14 за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Запоріжжя про
визнання дій щодо перерахунку
призначеної пенсії, зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Запоріжжя, в якому
просила визнати протиправним дії
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Запоріжжя щодо не
включення в розрахунок пенсії ОСОБА_1
середньомісячних сум матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги одноразової,
індексації прибутку та винагороди
державним службовцям по постанові
Кабінету Міністрів України від 24.02.2003
№212, на які справлялися страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування та які не
враховані при нарахуванні пенсії,
внаслідок чого занижено розмір пенсії
на місяць на 766,97грн. Зобов'язати
відповідача здійснити перерахування
та виплату пенсії державного
службовця, починаючи з 17.08.2009 (дати
призначення) з урахуванням у складі
заробітної плати матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги одноразової,
індексації прибутку та винагороди
державним службовцям по постанові
Кабінету Міністрів України від 24.02.2003
№212, на які справлялися страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування та які не
враховані при нарахуванні пенсії.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 13.12.2013 у даній справі
(а.с.16), яку залишено без змін Ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 29.05.2014
(а.с.40), позовні вимоги, пред'явлені за
період з 17.08.2009 по 28.06.2013 залишено без
розгляду у зв'язку з пропуском строку
звернення до суду.

Постановою Жовтневого районного суду
м. Запоріжжя від 20 жовтня 2014 року позов
задоволено частково. Визнано
протиправним дії відповідача щодо не
включення в розрахунок пенсії ОСОБА_1
середньомісячних сум матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги одноразової,
індексації прибутку та винагороди
державним службовцям, на які
справлялися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. Зобов'язано відповідача
провести перерахунок та виплачувати
пенсію ОСОБА_1, як державного службовця,
з 29.06.2013 з урахуванням у складі
заробітної плати матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги одноразової,
індексації прибутку та винагороди
державним службовцям, на які
справлялися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, у розмірі 85% відповідно до
вимог ч.2 ст. 37 Закону України «Про
державну службу» в редакції, що діяла
на момент виникнення права на
отримання пенсії та в подальшому з
урахуванням змін, які будуть вноситься
до зазначеної статті на підставі
нормативно-правових актів
законодавчих органів України, що
набрали законної сили. В решті позову
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу (а.с.51), в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та постановити нову, якою
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

Відповідач, зазначає, що, виходячи з
приписів ст.2 Закону України «Про
оплату праці», матеріальна допомога не
є складовою частиною заробітної плати
в розумінні ч.2 ст.33 Закону України «Про
державну службу», носить разовий
характер,тому не може бути врахована
при перерахунку пенсії. Сам факт
утримання із суми матеріальної
допомоги збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування не є підставою
для включення її до складу заробітної
плати державного службовця.

Дана адміністративна справа
розглянута апеляційним судом
відповідно до ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, позивачу ОСОБА_1 з
17.08.2009 призначено пенсію як державному
службовцю за віком відповідно до
Закону України «Про державну службу».

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернулась
до Управління Пенсійного фонду України
в Жовтневому районі м. Запоріжжя із
заявою про перерахунок пенсії,
призначеної відповідно до Закону
України «Про державну службу», з
урахуванням виданої
Контрольно-ревізійним управлінням у
Запорізькій області довідки про
складові заробітної плати №08-11-15/121 від
13.07.2011, в яку включені «інші виплати» за
період з серпня 2007 року по липень 2009
року (а.с.6).

Відповідно до цієї довідки інші
виплати складаються з матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги разової,
індексації прибутку.

Одночасно зазначено, що на всі виплати,
включені у довідку, нараховані
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Листом від 29.11.2013 №151/П-9 Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Запоріжжя відмовило у
здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з
тих підстав, що згідно із ст. 33 Закону
України «Про державну службу»
заробітна плата державних службовців
складається із посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок. Інші виплати не
передбачені Законом України «Про
державну службу», постановою Кабінету
Міністрів України від 31.05.2000 № 865 як
складові заробітної плати державного
службовця, тому зазначені виплати не
враховуються для обчислення пенсії.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, дійшов висновку про
неправомірність дій відповідача та
встановив наявність у позивача права
на врахування при призначенні пенсії
розмірів матеріальної допомоги,
індексації прибутку та винагороди
державним службовцям з 29.06.2013.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Виходячи з фактичних обставин справи,
норм законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції
про протиправність дій відповідача в
частині відмови в перерахунку пенсії
позивачу.

Спір між сторонами виник з приводу
правомірності врахування при
обчисленні пенсії державному
службовцю таких видів виплат, як
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальна допомога на оздоровлення,
матеріальна допомога разова,
індексація заробітної плати та інших
виплат.

Згідно статті 37 Закону України «Про
державну службу» від 16 грудня 1993 року №
3723-XII (у редакції, чинній на час
призначення пенсії позивачу) пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, - у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10
років на державній службі пенсія
збільшується на один відсоток
заробітку, але не більше 90 відсотків
заробітної плати.

Частиною 1 статті 1 Закону України від 24
березня 1995 року № 108/95 ВР «Про оплату
праці» встановлено, що заробітна плата
- це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Ст.2 Закону № 108/95-ВР визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, заохочувальні та
компенсаційні виплати.

Ч.2 ст.33 Закону № 3723-XII передбачено, що
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок. Ч.ч. 6, 7 цієї-ж статті
визначено, що Державним службовцям
можуть установлюватися надбавки за
високі досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань. Умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Згідно ч.1 ст.35 Закону № 3723-XII державним
службовцям надається щорічна
відпустка тривалістю 30 календарних
днів, якщо законодавством не
передбачено більш тривалої відпустки,
з виплатою допомоги для оздоровлення у
розмірі посадового окладу.

З урахуванням викладеного, матеріальна
допомога на оздоровлення та для
вирішення соціально-побутових питань,
входять до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, ст.66 Закону України від 5
листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне
забезпечення» врегульовано види
оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій. Зокрема частиною 1
даної статті передбачено, що до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії.

Так, зокрема, до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат (доходу), отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно із
цим Законом були фактично обчислені та
сплачені страхові внески до Пенсійного
фонду в межах встановленої
законодавством максимальної величини
заробітної плати (доходу), з якої
сплачуються страхові внески; суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою до набрання чинності цим
Законом, у межах сум, на які відповідно
до законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески до Пенсійного
фонду, враховуються в заробіток (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, незалежно від того, чи входять
вони до структури заробітної плати.

Сторонами не заперечується, що на суми
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань, премій, а також індексації
прибутку та винагороди державним
службовцям нараховані та сплачені
страхові внески на загальнообов`язкове
державне пенсійне страхування.

В даному випадку підлягають
застосуванню спеціальні норми, що
визначають виплати (доходи) для
обчислення пенсії, зокрема, стаття 41
Закону № 1058-IV та стаття 66 Закону № 1788-XII,
натомість положення Законів № 3723-XII та
№108/95-ВР відносно спірних
правовідносин є загальними. Подібна
позиція висловлена Верховним Судом
України в постанові від 20 лютого 2012
року (справа №21-430а11) та з урахуванням
ч.2 ст.244-2 КАС України враховується при
винесенні рішення по справі.

З урахуванням викладеного, висновки
суду першої інстанції про
неправомірність оскаржуваних дій
відповідача є правильними.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив законне та обґрунтоване
рішення. Передбачені ст..202 КАС України
підстави для скасування постанови суду
першої інстанції відсутні.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються дослідженими судом
доказами та не можуть бути підставою
для скасування постанови суду, тому
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Запоріжжя - задовольнити без
задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 20 жовтня 2014 року у справі
№2а/331/20/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили відповідно до ст.254
Кодексу адміністративного судочинства
України, може бут оскаржена в порядку,
встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко