Справа № 2а-402/11
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2014 р. Справа № 876/5645/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Святецького В.В.,

суддів
Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м. Червонограді Львівської
області на постанову
Червоноградського міського суду
Львівської області від 30 червня 2011 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в м. Червонограді Львівської
області про зобов'язання провести
перерахунок і виплату підвищення до
пенсії, як дитині війни,

В С Т А Н О В И В :

04.03.2011 року позивач звернувся в суд із
позовом до відповідача. У позовній
заяві просить поновити пропущений
строк звернення до суду, визнати дії
відповідача неправомірними та
стягнути з відповідача невиплачену
щомісячну допомогу як дитині війни за
період з січня 2006 року по березень 2011
року з компенсацією за несвоєчасну
виплату зазначеної допомоги, а також
зобов'язати відповідача нараховувати
ОСОБА_1 допомогу до пенсії відповідно
до Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» з 01.02.2011 року
щомісячно.

Позивач свої позовні вимоги мотивував
тим, що відповідно до статті 1 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» він є дитиною війни. Згідно з
статтею 6 цього закону йому повинна
виплачуватись щомісячна державна
соціальна допомога у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком, однак така
допомога виплачувалась в не повному
обсязі.

Ухвалою Червоноградського міського
суду Львівської області від 25 травня 2011
року позовна заява ОСОБА_1 до
управління праці та управління
Пенсійного фонду України в м.
Червонограді Львівської області про
зобов'язання провести перерахунок і
виплату підвищення до пенсії, як дитині
війни за період з 01.01.2006 року по 04.09.2010
року залишено без розгляду.

Постановою Червоноградського міського
суду Львівської області від 30 червня 2011
року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії управління
Пенсійного Фонду України в м.
Червонограді Львівської області щодо
не нарахування та невиплати ОСОБА_1
щомісячної державної соціальної
допомоги як дитині війни за період з
04.09.2010 року по 04.03.2011 року.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в м. Червонограді
Львівської області провести
нарахування та виплату ОСОБА_1
щомісячної державної соціальної
допомоги як дитині війни за період з
04.09.2010 року по 04.03.2011 року у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» і в
подальшому проводити нарахування та
виплату відповідно до чинного
законодавства.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись із постановою суду, її
оскаржив відповідач, який,
покликаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, просить скасувати постанову
суду першої інстанції та закрити
провадження у справі. Апеляційну
скаргу мотивує тим, що відповідно до
свідоцтва про смерть та актового
запису №439 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_1
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що у
відповідності до положень ст. 155 КАС
України є підставою для закриття
провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України
колегія суддів вважає доцільним
розглядати справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи та
доводи скарги, апеляційний суд вважає,
що апеляційну скаргу слід задовольнити
частково з таких підстав.

Безспірно встановлено, що позивач є
дитиною війни та відповідно до ст.6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" (у редакції, що була чинною
на час виникнення спірних
правовідносин) мав право на отримання
підвищення до пенсії.

Тому колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції дійшов до вірного
висновку, щодо нарахування та виплати
позивачу підвищення до пенсії, як
дитині війни, оскільки дія ст.6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" не зупинялася та діяла в
редакції відповідно до якої, дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії за віком, передбаченого
ст.6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни».

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості
підвищення пенсії позивачу в
передбаченому ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" розмірі
за вказаний період, колегія суддів не
вбачає.

У зв'язку з тим, що функції з
призначення, нарахування та виплати
пенсії позивача здійснює Пенсійний
фонд України в особі відповідача, а
також виходячи з вимог п.15 Положення
про Пенсійний фонду України, затв.
постановою КМУ № 1261 від 24.10.2007р.,
відповідний обов'язок слід покласти на
відповідача у справі.

Покликання апелянта на відсутність
бюджетного фінансування передбачених
Законом України "Про соціальний захист
дітей війни" доплат до пенсії як на
причину невиконання покладених на
нього зобов'язань до уваги не
приймаються, оскільки реалізація
особою права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі "Кечко проти України").

Доводи апелянта про неправильне
застосування судом вимог ч.1 ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" колегія
суддів до уваги не приймає, оскільки
розмір мінімальної пенсії за віком
визначається за правилами лише цього
Закону, чинним законодавством інший
мінімальний розмір пенсії за віком не
визначений, тому слід застосовувати
цей розмір.

Разом з тим, матеріалами справи
підтверджується, що позивач ОСОБА_1
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Пунктом 5 ч.1 ст. 157 КАС України
визначено, що суд закриває провадження
у разі смерті або оголошення в
установленому порядку померлою особи,
яка була стороною у справі, якщо спірні
правовідносини не допускають
правонаступництва, або ліквідації
підприємства, установи, організації,
які були стороною у справі.

Згідно із ст. 203 КАС України постанова
або ухвала суду першої інстанції
скасовується в апеляційному порядку і
позовна заява залишається без розгляду
або провадження у справі закривається
з підстав, встановлених відповідно
статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Якщо судом першої інстанції ухвалено
законне та обґрунтоване судове
рішення, а обставини, які стали
підставою для закриття провадження у
справі, виникли після його ухвалення,
суд апеляційної інстанції визнає таке
рішення нечинним і закриває
провадження у справі.

Таким чином, з огляду на законність та
обґрунтованість постанови
Червоноградського міського суду
Львівської області від 30 червня 2011
року, апеляційний суд вважає, що таку
постанову слід визнати нечинною, а
провадження в справі закрити.

Керуючись ст. 157, 195, 197, 198, 203, 205, 206, 254 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Червонограді Львівської області
задовольнити частково, постанову
Червоноградського міського суду
Львівської області від 30 червня 2011 року
у справі № 2а-402/11 - визнати нечинною, а
провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвала є остаточною та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
В.В. Святецький

Судді
Л.Я. Гудим

О.М.
Довгополов