Справа № 201/13077/14-а(2а/201/336/2014)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 грудня 2014 рокусправа №
201/13077/14-а(2а/201/336/2014)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Семененка Я.В.

суддів:
Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровськ
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м.Дніпропетровська

на постанову Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська від 13 листопада 2014
року по справі № 201/13077/14-а(2-а/201/336/2014) за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м.Дніпропетровська про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ :

Постановою Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 13
листопада 2014 року задоволено позов
ОСОБА_1 та визнано протиправними дії
управління пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
щодо зменшення відсотків заробітної
плати з 90% до 80% при здійсненні
перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання
постанови Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 10 грудня 2013 року (з включенням в
заробіток, з якого обчислюється пенсія,
інших виплат) за період з 06 березня 2013
року; зобов'язано управління
пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Дніпропетровська здійснити
перерахунок ОСОБА_1 пенсії на виконання
постанови Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 10 грудня 2013 року (з включенням в
заробіток, з якого обчислюється пенсія,
інших виплат), виходячи із розміру 90 %
заробітної плати, починаючи з 06 березня
2013 року.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі
м.Дніпропетровська звернулось з
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог
в повному обсязі. Апеляційна скарга
обґрунтована тим, що підставою для
проведення перерахунку пенсії стало
судове рішення, яким зобов'язано
відповідача провести позивачу
перерахунок пенсії з урахуванням
показників матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань та грошової допомоги за
сумлінну безперервну працю в органах
державної влади. Заявник наполягав на
тому, що перерахунок пенсії позивачу
виконаний правомірно, виходячи з 80 % від
суми заробітної плати, визначений ст. 37
Закону України «Про державну службу» в
редакції від 01.10.2011 року, що діяла на
момент здійснення перерахунку. Крім
цього, відповідач вказує на те, що у
разі незгоди з діями УПФУ, вчиненими
під час виконання судового рішення,
ОСОБА_1 повинен був оскаржити такі дії у
порядку, визначеному ч.9 ст.267 КАС
України, а не шляхом пред'явлення
окремого позову.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду, в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, суд апеляційної
інстанції вважає, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 24
вересня 2011 року перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м.Дніпропетровська
та отримує пенсію, призначену згідно
Закону України «Про державну службу».

На час призначення позивачу пенсії
його стаж на державній службі складав 26
років 8 місяців 14 днів, що не
заперечується сторонами по справі,
тому пенсія призначена позивачу в
розмірі 90 % заробітної плати.

Пенсійним органом при призначенні
пенсії позивачу не було враховано всіх
складових заробітної плати державного
службовця, у зв'язку з чим позивач
звертався до суду з позовом.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 10 грудня 2013 року, позов ОСОБА_1
задоволено частково, а саме: визнано
протиправною відмову управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м.Дніпропетровська у здійсненні
перерахунку пенсії позивачу з 06
березня 2013 року з урахуванням суми
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та грошової
допомоги за сумлінну безперервну працю
в органах державної влади, з яких
сплачені страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01.01.2011р. єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування; зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м.Дніпропетровська
здійснити перерахунок та виплату
пенсії державного службовця позивачу
починаючи з 06 березня 2013 року,
включивши до складу заробітної плати
для призначення пенсії суми
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та грошової
допомоги за сумлінну безперервну працю
в органах державної влади, з яких
сплачені страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01.01.2011р. єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

На виконання рішення суду, управлінням
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м.Дніпропетровська здійснено
перерахунок пенсії позивачу з 06.03.2013
року з урахуванням «інших виплат» у
розмірі 80 % суми заробітної плати.

Не погодившись з такими діями
відповідача, ОСОБА_1 звернулася до суду
з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та
задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що при
розрахунку пенсії позивачу
застосуванню підлягає розмір пенсії,
встановлений ст. 37 Закону України «Про
державну службу», саме в редакції, що
діяла на момент призначення йому
пенсії, відповідно до якого розмір
пенсії повинен становити 90% від
заробітної плати.

З такими висновками суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
погоджується з наступних підстав.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про
державну службу» №3723-XII (в редакції,
чинній на час призначення пенсії
позивачу) на одержання пенсії
державних службовців мають право
особи, які досягли встановленого
законодавством пенсійного віку, за
наявності страхового стажу для
чоловіків - не менше 25 років, для жінок -
не менше 20 років, у тому числі стажу
державної служби - не менше 10 років, та
які на час досягнення пенсійного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менше 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, - незалежно від
місця роботи на час досягнення
пенсійного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а особам, які на
час звернення за призначенням пенсії
не є державними службовцями, - у розмірі
80 відсотків заробітної плати
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу за
останнім місцем роботи на державній
службі. За кожний повний рік роботи
понад 10 років на державній службі
пенсія збільшується на один відсоток
заробітку, але не більше 90 відсотків
заробітної плати.

Статтею 37-1 Закону України "Про державну
службу" передбачено, що у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям, а
також у зв'язку із набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій. Перерахунок
пенсії здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

У зв'язку з прийняттям Закону України
"Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" № 3668-VІ від 08.07.2011 року, який
набрав чинності з 01.10.2011 року, були
внесені зміни до Закону України "Про
державну службу", зокрема до статті 37,
якою встановлено, що пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 01.01.2011 року -
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

В той же час положення ст. 37-1 Закону
України "Про державну службу" відносно
порядку і умов перерахунку пенсій
державним службовцям залишились
незмінними.

З огляду на викладені норми права,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
при перерахунку пенсії державним
службовцям має застосовуватися норма,
що визначає розмір пенсії у відсотках,
яка діяла на момент призначення пенсії,
а тому внесені Законом № 3668-VІ зміни до
статті 37 Закону №3723-XII щодо розміру
пенсії у відсотках стосується порядку
призначення пенсії державним
службовцям у разі реалізації ними
права на пенсійне забезпечення, а не
перерахунку вже призначеної пенсії.

Отже, перерахувавши позивачу пенсію з
80% відрахуваннями від заробітку згідно
ст.37 Закону України «Про державну
службу» в редакції Закону України від
08.07.2011 № 3668-Х 1 «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи», що
вступив в дію з 01.10.2011 року, відповідач
здійснив цей перерахунок в розмірах
нижчих, ніж встановлено законодавством
та з порушенням статей 22 та 58
Конституції України.

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції вважає правильним висновок
суду першої інстанції, що відповідач
повинен був зробити перерахунок пенсії
позивачу, виходячи з розміру 90% від суми
заробітної плати, виходячи з положень
ст. 37 Закону «Про державну службу», в
редакції яка була чинна саме на час
призначення пенсії позивачу.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права є
необґрунтованими.

Необґрунтованими колегія суддів
вважає і доводи заявника апеляційної
скарги про недотримання судом першої
інстанції вимог процесуального закону,
в частині оскарження дій/рішень, які
вчинені особою під час виконання
судового рішення.

Так, відповідно до ч.9 ст.267 КАС України
особа-позивач, на користь якої ухвалено
постанову суду, має право подати до
суду першої інстанції заяву про
визнання протиправними рішень, дій чи
бездіяльності, вчинених суб'єктом
владних повноважень - відповідачем на
виконання такої постанови суду або
порушення прав позивача, підтверджених
такою постановою суду.

Отже, процесуальний законом визначає
можливість оскарження рішень, дій чи
бездіяльності, вчинених суб'єктом
владних повноважень - відповідачем на
виконання постанови суду, шляхом
подання до суду першої інстанції
відповідної заяви.

В той же час, спірні правовідносини, які
виникли між сторонами у межах цієї
справи, а саме застосування розміру
заробітної плати (у відсотковому
відношенні) при перерахунку пенсії, не
були предметом дослідження під час
вирішення судом справи за позовом
ОСОБА_1 про перерахунок пенсії з
урахуванням суми матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та грошової
допомоги за сумлінну безперервну працю
в органах державної влади (постанова
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 10 грудня 2013
року). Тобто, вказані справи мають
різний предмет спору, спірні
правовідносини виникли з приводу
застосування різних норм
матеріального права, у зв'язку з чим, на
думку колегії суддів, спірні
правовідносини між сторонами, які
виникли у межах цієї справи, мають
вирішуватися шляхом звернення
зацікавленою особою з позовом у
загальному порядку, а не у порядку,
визначеному ч.9 ст.267 КАС України,
оскільки постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 10 грудня 2013 року не визначала дій
УПФУ при перерахунку пенсії в частині
застосування розміру заробітної плати
(у відсотковому відношенні) при
перерахунку пенсії, а тому не можливо
стверджувати про неправомірність дій
відповідача під час виконання судового
рішення.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому підстави для
задоволення апеляційної скарги та
скасування постанови суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись п.1
ч.1 ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м.Дніпропетровська залишити без
задоволення, а постанову Жовтневого
районного суду м.Дніпропетровська від
13 листопада 2014 року по справі №
201/13077/14-а(2-а/201/336/2014) - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядку, передбаченому
статтею 212 Кодексу адміністративного
судочинства України.

(Повний текст ухвали виготовлено
17.12.2014р.)

Головуючий:
Я.В. Семененко

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк