Справа № 822/3471/14
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/3471/14

Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук
А.М.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

18 грудня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Галс-2005" на постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 22 жовтня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Галс-2005" до
Державного Реєстратора Державної
реєстраційної служби України
Сидорчука Андрія Вікторовича, третя
особа без самостійних вимог на стороні
відповідача - ОСОБА_3 про визнання
протиправним, скасування рішення та
зобов'язання вчинити дії ,

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2014 року товариство з обмеженою
відповідальністю "Галс-2005" звернулося
до Хмельницького окружного
адміністративного суду з позовом до
Державного Реєстратора Державної
реєстраційної служби України
Сидорчука Андрія Вікторовича, третя
особа без самостійних вимог на стороні
відповідача - ОСОБА_3, в якому просив
визнати протиправним та скасувати
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень від
05.08.2014 року №14927932; зобов'язати
відповідача вчинити дії щодо
здійснення державної реєстрації прав
на підставі рішення господарського
суду Хмельницької області від 06.04.2006
року у справі №7/1176, яке набрало
законної сили, а саме зареєструвати за
ТОВ "ГАЛС-2005" право власності на майно -
незавершене будівництво житлового 30-ти
квартирного будинку АДРЕСА_1.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 22.10.2014 року
в задоволенні адміністративного
позову товариства з обмеженою
відповідальністю "Галс-2005" відмовлено.

Не погодившись з ухваленим судом
першої інстанції рішенням, позивач
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, які мають значення для
справи, порушення норм матеріального
та процесуального права, порушує
питання про скасування постанови
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 22.10.2014
року та прийняття нового рішення про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

Представник позивача та відповідача в
судове засідання не з'явилися, хоча про
дату, час та місце апеляційного
розгляду повідомлялися завчасно та
належним чином.

Третя особа - ОСОБА_3 надав суду заяву, в
якій просить розгляд справи проводити
в порядку письмового провадження.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо доказів для правильного
вирішення апеляційної скарги, колегія
суддів визнала за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, суд апеляційної інстанції не
знаходить підстав для її задоволення.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
06 квітня 2006 року рішенням
господарського суду Хмельницької
області у справі №7/1176 за ТОВ "Галс-2005"
визнано право власності на майно -
незавершене будівництво житлового 30-ти
квартирного будинку АДРЕСА_1, яке
набрало законної сили.

18 липня 2014 року на виконання рішення
суду позивач звернувся до
реєстраційної служби із заявою про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень.

Проте, 05 серпня 2014 року відповідач
прийняв рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень за №14927932 з тих підстав, що
заяву про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна (арешт).

Вважаючи оскаржуване рішення
протиправним, позивач звернувся з
відповідним адміністративним позовом
до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідач діяв в межах своїх
повноважень та у спосіб передбачений
Конституцією та законами України,
обґрунтування позовних вимог на які
посилається позивач є безпідставними
та не ґрунтуються на нормі закону.

Колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції та вважає, що вони
зроблені за виключної юридичної оцінки
обставин справи з правильним
застосуванням до спірних
правовідносин норм матеріального
права та при дотриманні норм
процесуального права.

Спеціальним Законом, який визначає
правові, економічні, організаційні
засади проведення державної
реєстрації речових та інших прав, які
підлягають реєстрації за цим Законом,
та їх обтяжень і спрямований на
забезпечення визнання та захисту
державою цих прав, створення умов для
функціонування ринку нерухомого майна
є Закон України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року
№1952-IV (далі - Закон 1952-IV).

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону №1952-IV
державна реєстрація прав проводиться
на підставі: 1) договорів, укладених у
порядку, встановленому законом; 2)
свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону; 3) свідоцтв про
право власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; 4) державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; 5)
рішень судів, що набрали законної сили;
6) інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Виключний перелік підстав для відмови
у державній реєстрації прав та їх
обтяжень визначено статтею 24 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" № 1952-IV.

Так, відповідно до п.5 ч.1 названої
статті Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" у державній
реєстрації прав та їх обтяжень може
бути відмовлено у разі, якщо заяву про
державну реєстрацію прав, пов'язаних з
відчуженням нерухомого майна, подано
після державної реєстрації обтяжень,
встановлених щодо цього майна.

Як слідує з матеріалів справи,
позивачем подано заяву про державну
реєстрацію прав, пов'язаних з
відчуженням нерухомого майна, після
державної реєстрації обтяжень,
встановлених щодо цього майна (арешт).

Колегія суддів звертає увагу на те, що
позивач при розгляді справи в суді
першої інстанції не заперечував
наявність даного обтяження, але
безпідставно зазначав, що до нього не
мають застосовуватись положення п.5 ч.1
ст.24 Закон 1952-IV, оскільки в заяві про
державну реєстрацію він зазначив
"виникнення" прав та право власності
виникло на підставі рішення суду.

Колегія суддів враховує ту обставину,
що відповідно до відомостей із реєстру,
постановою Шевченківського відділу
державної виконавчої служби
Чернівецького міського управління
юстиції від 30.08.2013 року накладено арешт
на все нерухоме майно за адресою
Хмельницька область, м.
Кам'янець-Подільський, вул. Пушкінська,
53-а, особою, майно якої обтяжується на
момент накладення арешту, зазначено
ОСОБА_3

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку стосовно
відмови в задоволенні позовних вимог
ТОВ «Галс-2005» в частині визнання
протиправним та скасування рішення про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень від 05.08.2014 року №14927932,
оскільки дані реєстру свідчать про те,
що власником майна була інша особа, а до
позивача право власності перейшло на
підставі рішення суду, однак при цьому
за наявності державної реєстрації
обтяжень, встановлених щодо всього
майна, відмова у державній реєстрації
права власності прямо передбачена
Законом України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень".

Що стосується позовних вимог про
зобов'язання відповідача вчинити дії
щодо здійснення державної реєстрації
прав на підставі рішення
господарського суду Хмельницької
області від 06.04.2006 року у справі №7/1176,
яке набрало законної сили колегія
суддів вважає їх безпідставними та
такими, що також не підлягають
задоволенню, оскільки є похідними від
первинної позовної вимоги,
обґрунтованість якої судом не
встановлена.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції, відмовляючи в задоволенні
позовних вимог ТОВ «Галс-2005» дійшов
вірних юридичних висновків і правильно
застосував до спірних правовідносин
сторін норми матеріального та
процесуального права.

Надавши правову оцінку діям
відповідача стосовно прийняття
оскаржуваного рішення, дослідивши
матеріали справи, оцінивши докази в їх
сукупності, колегія суддів повністю
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає їх обґрунтованими
та повноцінно вмотивованими судом в
рішенні від 22.10.2014 року.

Доводи апелянта, викладені в
апеляційній скарзі не спростовують
висновків суду першої інстанції та є не
обґрунтованими, у зв'язку з чим, колегія
суддів приходить до висновку про
відмову в задоволенні апеляційної
скарги позивача та залишення в силі
постанови Хмельницького окружного
адміністративного суду від 22.10.2014
року.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Так, відповідно до ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.159 КАС України, законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм адміністративного
процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного,
колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а відтак, підстав для скасування такого
рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Галс-2005"
залишити без задоволення, а постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 22 жовтня 2014
року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
/підпис/ Біла Л.М.

Судді
/підпис/ Гонтарук В. М.

/підпис/ Матохнюк Д.Б.

З оригіналом згідно:

секретар