Справа № 815/5172/14
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5172/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року

Одеський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Катаєвої
Е.В.,

секретаря Швеця В.А.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЧОРНОМОРСЬКА СТАЛЬ»
до Південної митниці Міндоходів про
визнання неправомірними дій
відповідача, визнання протиправними та
скасування Картки відмови та Рішення
про коригування митної вартості,-

В С Т А Н
О В И В:

До суду з позовом звернулось
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ЧОРНОМОРСЬКА СТАЛЬ»
(далі ТОВ «ЧОРНОМОРСЬКА СТАЛЬ») до
Південної митниці Міндоходів, в якому
просило визнати неправомірними дії
відповідача щодо складання Картки
відмови в прийнятті декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 27.08.2014
року №500060001/2014/00551 та дії щодо
визначення митної вартості товару
згідно з рішенням про корегування
митної вартості товару від 27.08.2014 року
№500060001/2014/610180/1; визнати протиправними
та скасувати Картку відмови від 27.08.2014
року №500060001/2014/00551 та Рішення про
корегування митної вартості товару від
27.08.2014 року №500060001/2014/610180/1.

Позивач зазначив, що в ході
здійснення зовнішньо - економічної
діяльності ним 27.08.2014 року подано до
Південної митниці вантажно-митну
декларацію та інші документи для
митного оформлення товарів, відповідно
до ст.53 Митного кодексу України (надалі
- МКУ). Проте відповідачем винесена
карка відмови в прийнятті митної
декларації від 27.08.2014 року №500060001/2014/00551
та прийняте Рішення про корегування
митної вартості товару від 27.08.2014 року
№500060001/2014/610180/1, згідно якого
застосований метод №6 (резервний)
визначення митної вартості товару,
внаслідок чого митна вартість товару
збільшилась з 1,13 ЕВРО за кг до 1,51 ЕВРО
за кг.

Позивач вважає вказані рішення
протиправними, оскільки відповідачу
відповідно до вимог ст.57 МКУ були
надані всі документи, які
підтверджують митну вартість товару за
ціною договору. Подані документи на
підтвердження митної вартості товару
не містять розбіжностей.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
зазначив, що Правила заповнення
рішення про коригування митної
вартості товарів, затверджені наказом
Міністерства фінансів України від
24.05.2012 року N 598, визначають перелік
обставин прийняття Рішення та джерела
інформації, що використовують митні
органи для визначення митної вартості -
у графі зазначаються причини, через які
митна вартість імпортованих товарів не
може бути визначена за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції),
зокрема це неподання основних
документів, які підтверджують
відомості про заявлену митну вартість
товарів (згідно з переліком та
відповідно до умов, наведених у статті
53 Кодексу ); невірно проведений
розрахунок митної вартості та інші.

Посилання на використання цінової бази
Єдиної автоматизованої інформаційної
системи Держмитслужби у Рішенні
допускається тільки при визначенні
митної вартості відповідно до положень
ст. 59, 60 та 64 Кодексу з обов'язковим
зазначенням номера та митної
декларації, яка була взята за основу
для визначення митної вартості
оцінюваних товарів, з поясненнями
щодо зроблених коригувань на обсяг
партії ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів, умов поставки,
комерційних умов тощо. У випадку
визначення митної вартості
оцінюваних товарів із застосуванням
резервного методу (стаття 64 Кодексу)
зазначаються докладна інформація та
джерела, які використовувались митним
органом при її визначенні.

На думку позивача, в оскаржуємому
рішенні відповідачем не зазначено
жодного джерела інформації, яке стало
підставою для коригування митної
вартості товару, передбаченого
вказаними Правилами заповнення
рішення про коригування митної
вартості товарів, у зв'язку з чим він
стверджує, що коригування відповідачем
митної вартості здійснено
неправомірно з порушенням ч. 3 ст. 53. ч. 6
ст. 54. ч. 1 ст. 55 МКУ та всупереч правилам,
визначеним ст. 58 цього Кодексу.

Також в обґрунтування своєї позиції
позивач посилається на довідку від
18.08.2014 року Одеської регіональної
торгово-промислової палати щодо
визначення цін на імпортовані із
Швеції товари, згідно якої ціни на
імпортовані товари із Швеції - листовий
прокат окрашений виробництва «SSAB ЕМЕА
FВ» складають 0,5 - 0.9-1 ЕВРО за кг, тобто
відповідно до інвойсу ціна навіть
перевищує показники, які надала
Одеська регіональна
торгово-промислова палата.

Позивач вважає, що митна вартість,
заявлена декларантом за першим методом
(за ціною контракту) є обґрунтованою,
винесення рішення про коригування
митної вартості, картки відмови в
митному оформленні, є протиправними, у
зв'язку з чим просив задовольнити
позов.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені у позовній заяві.
Крім того, представник позивача
зазначив, що товар був випущений у
вільний обіг під фінансові гарантії.
ТОВ «ЧОРНОМОРСЬКА СТАЛЬ» відправила
запит своєму контрагенту про надання
додаткових документів. Також
представник позивача зазначив, що
підприємство у 80-дений строк надало
відповідачу додаткові документи, проте
отримало відповідь від 17.11.2014 року про
відсутність підстав для скасування
рішення про корегування митної
вартості товару. ТОВ «ЧОРНОМОРСЬКА
СТАЛЬ» підтримує позовні вимоги та не
ставить питання про повернення
фінансової гарантії яка, відповідно до
вимог законодавства зараховано до
бюджету, оскільки підприємство турбує
питання саме застосування першого
методу визначення митної вартості
товару. На думку представника позивача
митний орган не має права від імені
держави диктувати за якою ціною
купувати товар при наявності всіх
підтверджуючих документів щодо
покупки продукту за відповідною ціною.

Представник відповідача Південної
митниці позовні вимоги не визнав,
наполягав, що оспорюванні рішення щодо
винесення карки відмови та визначення
митної вартості товару є законними та
обґрунтованими, винесені у
відповідності до вимог чинного
законодавства, а також зазначив, що
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
митним органом під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості. Відповідно
до ч. 1 ст. 51, 52 МКУ митна вартість
товарів, що переміщуються через митний
кордон України, визначається
декларантом відповідно до норм цього
Кодексу під час декларування товарів у
порядку шляхом подання митному органу
достовірних відомостей про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню. Згідно ст.53 МКУ
одночасно з митною декларацією митному
органу надаються документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.
Перелік документів, які підтверджують
митну вартість товарів визначений у ч.2
ст. 53 МКУ.

Позивачем 27.08.2014 року до митного
оформлення був заявлений товар -
«прокат плоский з вуглецевої сталі,
оцинкований, не гофрований,
пофарбований, з полімерним покриттям»,
країна виробництва Швеція, за МД №
500060001/2014/028616 та надані для
підтвердження заявленої митної
вартості товару документи:
зовнішньоекономічний договір від
30.05.2012 року № SE-01/2012, інвойс від 20.08.2014
року № 2609708 та інші.

Відповідно до ч.1 ст.54 МКУ контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється митним
органом під час проведення митного
контролю і митного оформлення шляхом nef
числового значення заявленої митної
вартості.

Під час здійснення Південною митницею
контролю правильності визначення :
вартості товарів було встановлено, що в
поданих декларантом документах, які
підтверджують заявлену митну вартість,
містяться розбіжності, а також не
містяться всі відомості, необхідні для
підтвердження митної вартості, а саме:
наявні суперечливі відомості стосовно
дійсності контракту № SЕ-01/2012 від 30.05.2012
року, оскільки відповідно до п. 2.1 строк
дії договору спливає 31.12.2013 року, а
відомості про продовження терміну його
дії наявні у додатку до контракту № 4,
датованому 07.05.2014 року, тобто після
закінчення терміну дії
зовнішньоекономічного договору;
суперечливі відомості про оплату
товарів, оскільки відповідно до
зовнішньоекономічного договору оплата
по даному контракту здійснюється
шляхом попередньої передоплати, не
пізніше дати відвантаження товарів,
якщо інше не вказано у рахунку - фактурі
на відвантажуємий товар. Рахунок -
фактура до митного оформлення не
подавався. Встановлена після оплата до
20.09.2014 року. У зв'язку з цим виникли
підстави вважати, що в наданих
документах зазначені недостовірні
відомості, та відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ
декларант на письмову вимогу митного
органу зобов'язаний протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
додаткові документи (виписка з
бухгалтерської документації, каталоги,
прейскуранти виробника товару,
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями. Проте декларант 27.08.2014
року на ДМВ повідомив про неможливість
подання запитуємих документів.

Оскільки згідно з п. 6 ч. 2 ст. 255 МКУ
перебіг строку подання додаткових
документів відповідно до ч.3 ст. 53
Кодексу припиняється з моменту
отримання митницею таких документів чи
письмової відмови декларанта або
уповноваженої ним особи у їх наданні,
митним органом відповідно до вимог
ст.54-64 МКУ, та за результатами
проведення консультацій з декларантом
було обрано метод визначення митної
вартості - резервний. На підставі
аналізу цін бази даних ЄАІС ДМСУ
встановлено, що рівень митної вартості
подібних товарів, митне оформлення
яких вже здійснено є більшим (митна
декларація від 06.06.2014 № 10250001/2014/013654),
тому митну вартість визнано на рівні -
1,99 дол. США за кг. Представник
відповідача вважає, що Південна
митниця діяла на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
законами України, та просив у
задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши та проаналізувавши
надані ними докази у їх сукупності,
судом встановлено, що ТОВ
«ЧОРНОМОРСЬКА СТАЛЬ» зареєстровано
Овідіопольською районною державною
адміністрацією Одеської області 09.12.2010
року (а.с.45,55-69).

В ході здійснення зовнішньо -
економічної діяльності 30.05.2012 року
позивачем (покупець) укладений
контракт №SЕ-01/2012 на поставку
металопродукції. Відповідно до п.2.1,п.2.2
контракту строк його дії з дня
підписання до 31.12.2013 року, а також до
повного виконання сторонами своїх
обов'язків по підписаним
рахункам-фактурам. Дія контракту може
бути продовжена при узгодження обох
сторін. Згідно з п.3.5 оплата за «товар»
здійснюється шляхом попередньої
оплати, на підставі рахунку - фактури на
партію товару, але не пізніше
відвантаження товару, якщо інше не
вказано у рахунку - фактурі на
відвантажений товар(а.с.70-74).

07.05.2014 року сторонами контракту
підписані зміни №4 до цього контракту,
згідно яких строк його дії продовжений
до 31.12.2014 року. Визнаний недійсним п.1.2
контракту. Змінений п.3.1, якій
викладений в редакції «Ціна за одиницю,
загальна вартість, асортимент та
кількість Товару, зазначається
продавцем в замовленні після
узгодження з покупцем заявки на кожну
партію товару» (а.с.75)

Згідно зі зазначеним контрактом в
Україну прибула партія вантажу у
зв'язку з чим позивач здійснив
декларування зазначеного товару -
подав 27.08.2014 року до Південної митниці
Міндоходів митну декларацію №
500060001/2014/028616 та інші документи для
митного оформлення товару «прокат
плоский з вуглецевої сталі,
оцинкований, не гофрований,
пофарбований, з полімерним покриттям»,
країна виробництва Швеція.

Відповідно до ст. 543 МК України
безпосереднє здійснення державної
митної справи покладається на органи
доходів і зборів. Такими органами є,
зокрема, митниці (ст.546 МКУ) та митні
пости (ст.547 МКУ).

До митної справи відповідно до ст.7 МК
України відносяться, крім іншого,
встановлені порядок і умови
переміщення товарів через митний
кордон України, їх митний контроль та
митне оформлення.

Згідно з п. 23, 24 ст.4 МК України
митний контроль - це сукупність
заходів, що здійснюються з метою
забезпечення додержання норм цього
Кодексу, законів та інших
нормативно-правових актів з питань
державної митної справи, міжнародних
договорів України, укладених у
встановленому законом порядку; митне
оформлення - виконання митних
формальностей, необхідних для випуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення.

Згідно положень Митного кодексу
України орган доходів і зборів
здійснює контроль правильності
визначення митної вартості товарів,
якою є відповідно до ст.49 МК України, їх
вартість, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Частиною 2 ст.53 МК України визначений
перелік документів, які декларант
подає органу доходів і зборів щодо
підтвердження митної вартості товарів
і обраний метод її визначення.

Для підтвердження митної вартості
товару позивачем до Південної митниці
були надані зовнішньоекономічний
контракт від 30.05.2012 № SE-01/2012, інвойс від
20.1 № 2609708 та інші.

Під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів у поданих документах
інспектором Південної митниці
виявлено суперечливі відомості
стосовно дійсності контракту № SЕ-01/2012
від 30.05.2012 року, оскільки відповідно до
п. 2.1 строк дії договору спливає 31.12.2013
року, а відомості про продовження
терміну його дії наявні у додатку до
контракту № 4, датованому 07.05.2014 року,
тобто після закінчення терміну дії
зовнішньоекономічного договору;
суперечливі відомості про оплату
товарів, оскільки відповідно до
зовнішньоекономічного договору оплата
по даному контракту здійснюється
шляхом попередньої передоплати, не
пізніше дати відвантаження товарів,
якщо інше не вказано рахунку - фактурі
на відвантажуємий товар.

Відповідно до ч.3 ст.53 МКУ у разі якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу органу доходів і зборів
зобов'язані протягом 10 календарних
днів надати (за наявності) додаткові
документи, перелік яких визначений в
даній нормі закону.

Таким чином, орган доходів і зборів має
право вимагати від декларанта
додаткових документів при наявності
визначених законом підстав, зазначених
в ч.3 ст.53 МКУ.

27.08.2014 року декларант повідомив про
неможливість подання запитуваних
документів.

Всі вищевказані обставини зазначені у
Рішенні про коригування митної
вартості товару від 27.08.2014 року
№500060001/2014/610180/1, а також зазначено, що за
результатом консультацій між органом
доходів і зборів та декларантом, було
визначено метод визначення митної
вартості - резервний. Крім того, в
рішенні зазначені причини, з яких не
можливо застосувати інші другорядні
методи визначення митної вартості
товару. Резервний метод застосований
шляхом аналізу цін бази даних ЄАІС
Міндоходів та встановлення, що рівень
митної вартості подібних товарів,
митне оформлення яких вже здійснено є
більшим (митна декларація від 06.06.2014 №
10250001/2014/013654), тому митну вартість
визнано на рівні - 1,99 дол. США за кг
(а.с.13-15)

З урахуванням викладеного, суд не
приймає до уваги посилання позивача в
обґрунтування позовних вимог, що в
оскаржуємому рішенні відповідачем не
зазначено жодного джерела інформації,
яке стало підставою для коригування
митної вартості товару.

Частиною 1 ст.64 МКУ встановлено, у разі
якщо митна вартість товарів не може
бути визначена шляхом послідовного
використання методів, зазначених у
статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна
вартість оцінюваних товарів
визначається з використанням способів,
які не суперечать законам України і є
сумісними з відповідними принципами і
положеннями Генеральної угоди з
тарифів і торгівлі (GАТТ). У розділі 5
Методичних рекомендацій щодо роботи
посадових осіб митних органів з
аналізу, виявлення та оцінки ризиків
при здійсненні контролю правильності
визначення митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, затверджені наказом Державної
митної служби України від 13.07.2012 № 362
під час аналізу, визначений перелік
джерел інформації, які
використовуються під час роботи з
аналізу, виявлення та оцінки ризиків, в
якому зокрема зазначені
спеціалізовані програмно-інформаційні
комплекси Єдиної автоматизованої
інформаційної системи Держмитслужби
України (ЄАІС ДМСУ); інформація,
отримана за результаті здійснення
митного контролю та інші.

У зв'язку з прийняттям митним органом
рішенням про корегування митної
вартості товару від 27.08.2014 року
№500060001/2014/610180/1, Південною митницею
також була видана Картка відмови в
прийнятті декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 27.08.2014
року №500060001/2014/00551 та роз'яснено вимоги,
виконання яких забезпечує можливість
прийняття митної декларації, митного
оформлення, випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення.

Згідно ч.4 ст. 54, ч.7 ст.55 МКУ орган
доходів і зборів під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів зобов'язаний
випускати у вільний обіг товари, що
декларуються, зокрема, у разі незгоди
декларанта або уповноваженої ним особи
з рішенням органу про коригування
заявленої митної вартості товарів - за
умови сплати митних платежів згідно із
заявленою митною вартістю товарів та
надання гарантій відповідно до розділу
X цього Кодексу в розмірі, визначеному
органом відповідно до частини сьомої
статті 55 цього Кодексу.

Згідно ст.306 МКУ способом забезпечення
сплати митних платежів є, зокрема,
фінансові гарантії. Відповідно до ч.1
ст.308 МКУ розмір фінансової гарантії
визначається митним органом виходячи з
суми митних платежів, що підлягає
сплаті при випуску товарів для
вільного обігу на митній території
України або при вивезенні товарів за
межі цієї території у митному режимі
експорту. Статтею 309 встановлено, що
забезпечення сплати митних платежів
фінансовою гарантією здійснюється у
формах: - надання фінансової гарантії,
виданої гарантом (гарантія, що
надається у вигляді документа); -
внесення коштів на відповідний рахунок
або в касу митного органу (грошова
застава).

Згідно ст.310 МКУ фінансові гарантії
надаються органам доходів і зборів,
зокрема, під час декларування товарів
до митних режимів, що передбачають
сплату митних платежів або
передбачають перебування товарів під
митним контролем до моменту закінчення
дії відповідного митного режиму.
Фінансові гарантії надаються: - у
вигляді документа; - у вигляді внесення
декларантом, уповноваженою ним особою,
перевізником або гарантом грошової
застави на відповідний рахунок митного
органу.

27.08.2014 року товар позивача випущено за
МД №500060001/2014/028802 у вільний обіг під
гарантійні зобов'язання шляхом надання
гарантій відповідно до розділу X
Митного кодексу України.

Відповідно до ч.7 ст. 55 МКУ визначено, що
строк дії таких гарантій не може
перевищувати 90 календарних днів з дня
випуску товарів.

Митним кодексом України визначена
чітка процедура дій декларанта і
органів доходів і зборів та строк
здійснення цих дій у разі незгоди
декларанта с рішенням про коригування
митної вартості товару та випуск
товару у вільний обіг під гарантійні
зобов'язання, а також строк та умови
повернення цих гарантій.

Згідно з ч. 8-10 ст. 55 МКУ протягом 80 днів з
дня випуску товарів декларант або
уповноважена ним особа може надати
органу доходів і зборів додаткові
документи для підтвердження заявленої
ним митної вартості товарів, що
декларуються. У разі надання
декларантом або уповноваженою ним
особою додаткових документів орган
доходів і зборів розглядає подані
додаткові документи і протягом 5
робочих днів з дати їх подання виносить
письмове рішення щодо визнання
заявленої митної вартості та скасовує
рішення про коригування заявленої
митної вартості або надає обґрунтовану
відмову у визнанні заявленої митної
вартості з урахуванням додаткових
документів. У такому випадку надана
фінансова гарантія відповідно
повертається (вивільняється) або
реалізується в порядку та у строки,
визначені цим Кодексом. Якщо орган
доходів і зборів протягом строку,
зазначеного у частині дев'ятій цієї
статті, не надає обґрунтованої відмови
у визнанні заявленої митної вартості з
урахуванням додаткових документів,
вважається, що декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість товарів визначено правильно.
У такому випадку орган доходів і зборів
скасовує рішення про коригування
заявленої митної вартості, а надана
фінансова гарантія повертається
(вивільняється) у порядку та строки,
визначені цим Кодексом.

Таким чином, Митним кодексом України
встановлений 80-дений строк для подання
додаткових документів для
підтвердження заявленої ним митної
вартості товарів, що декларувалися, у
разі їх відсутності у декларанта та
неможливості їх надати в підтвердження
митної вартості саме під час митного
оформлення товару.

Позивач звернувся до суду 15.09.2014 року,
тобто до спливу встановленого ч. 8-10 ст.
55 МКУ строку для надання додаткових
документів.

Проте під час розгляду справи позивач
11.11.2014 року подав до Південної митниці
лист з документами, який був
розглянутий Південною митницею та яка
у відповіді від 17.11.2014 року №16523/15-70-52
повідомила ТОВ «ЧОРНОМОРСЬКА СТАЛЬ»
про відсутність підстав у визнанні
заявленої митної вартості та
скасування рішення про коригування
митної вартості товарів 27.08.2014 року
№500060001/2014/610180/1.

При цьому Південна митниця зазначила,
що довідка від 18.08.2014 року Одеської
регіональної торгово-промислової
палати не може бути прийнята до уваги у
зв'язку з загальним посиланням на
джерело інформації - Центр Міжнародної
Комерційної Інформації та відсутністю
посилання яка саме інформація була
проаналізована, що унеможливлює
впевнитись щодо проведення аналізу
кон'юктури ринку ідентичних товарів в
країні відправлення, що пропонується
для продажу з врахуванням комерційного
рівня. Крім того, товариством не надано
всіх необхідних документів, які були
витребувані для підтвердження митної
вартості товару, з наявністю зауважень
до наданих документів, виписку з
бухгалтерської документації (а.с.189-191).

Враховуючи викладені обставини суд
вважає, що відповідач при митному
оформленні товару позивача діяв та
приймав рішення на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Позивач не зазначив в позові та не
надав до судового засідання жодного
доказу в спростування встановлених
Південною митницею обставин, що стали
підставою для прийняття оскаржуємих
рішень, зокрема стосовно дійсності
контракту № SЕ-01/2012 від 30.05.2012 року,
оскільки відповідно до п. 2.1 строк дії
договору спливає 31.12.2013 року, а
відомості про продовження терміну його
дії наявні у додатку до контракту №4,
датованому 07.05.2014 року, тобто після
закінчення терміну дії
зовнішньоекономічного договору;
суперечливостей відомостей про оплату
товарів, а також не надав доказів в
спростування доводів Рішення про
корегування митної вартості товару від
27.08.2014 року №500060001/2014/610180/1, викладених в
ньому та доказів в підтвердження
митної вартості товару, зазначеному у
ВМД.

При цьому суд вважає обґрунтованою зі
сторони відповідача оцінку довідки
від 18.08.2014 року Одеської регіональної
торгово-промислової палати, а також
враховує, що ця довідка датована 18.08.2014
року, тобто видана до митного
оформлення товару, який надійшов до
України 27.08.2014 року.

Суд критично відноситься до позиції
представника позивача, що ним не
ставиться питання про повернення
фінансової гарантії яка, відповідно до
вимог законодавства зараховано до
бюджету, оскільки підприємство турбує
питання саме застосування першого
методу визначення митної вартості
товару, оскільки питання визначення
митної вартості товару вирішується
органом доходів і зборів у кожному
конкретному випадку митного
оформлення товару з урахуванням
наданих документів, та не має будь
якого преюдиціального значення для дій
органу доходів і зборів при постачанні
іншого товару або іншої партії товару.

Статтею 86 КАС України визначено, що, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті вони на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії); добросовісно;
розсудливо.

З урахуванням встановлених у судовому
засіданні фактів суд прийшов до
висновку, що позивач не довів суду ті
обставини, якими обґрунтовував позовні
вимоги і вони задоволенню не
підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-164 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні
адміністративного позову Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ЧОРНОМОРСЬКА СТАЛЬ» до Південної
митниці Міндоходів про визнання
неправомірними дій щодо складання
Картки відмови в прийнятті декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 27.08.2014
року №500060001/2014/00551, щодо визначення
митної вартості товару згідно з
рішенням про корегування митної
вартості товару від 27.08.2014 року
№500060001/2014/610180/1; визнання протиправними
та скасування Картки відмови від 27.08.2014
року №500060001/2014/00551 та Рішення про
корегування митної вартості товару від
27.08.2014 року №500060001/2014/610180/1.

Постанову може бути оскаржено до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через Одеський
окружний адміністративний суд
протягом десяти днів з дня отримання
постанови у порядку ст.160,167,185-187 КАС
України.

Суддя
Катаєва Е.В.

Відмовити у задоволенні
адміністративного позову Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ЧОРНОМОРСЬКА СТАЛЬ» до Південної
митниці Міндоходів про визнання
неправомірними дій щодо складання
Картки відмови в прийнятті декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 27.08.2014
року №500060001/2014/00551, щодо визначення
митної вартості товару згідно з
рішенням про корегування митної
вартості товару від 27.08.2014 року
№500060001/2014/610180/1; визнання протиправними
та скасування Картки відмови від 27.08.2014
року №500060001/2014/00551 та Рішення про
корегування митної вартості товару від
27.08.2014 року №500060001/2014/610180/1.

22 грудня 2014 року.