Справа № 569/12149/14-а
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Мацький Є.М.
УХВАЛА

іменем України

"22" грудня 2014 р.
Справа № 569/12149/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Мацького Є.М.

суддів:
Євпак В.В.

Шидловського В.Б.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Рівне
Рівненської області на постанову
Рівненського міського суду
Рівненської області від "14" жовтня 2014 р.
у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Рівне Рівненської області про
зобов'язання провести перерахунок та
виплату коштів ,

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
Рівненського міського суду
Рівненської області з позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
м.Рівне Рівненської області, в якому
просила здійснити перерахунок і
виплату щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці,
відповідно до вимог ст.129 та ч. 3 ст. 138
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів" від 7 липня 2010 року, в розмірі 90
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді,
починаючи з 01 лютого 2014 року по дату
постановлення рішення.

Постановою Рівненського міського суду
Рівненської області від 14 жовтня 2014
року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в м. Рівне здійснити
перерахунок і виплату щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці ОСОБА_3, відповідно до вимог
ст. 129 та ч. З ст. 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів"від 7 липня
2010 року, в розмірі 90 відсотків
грошового утримання судді, який працює
на відповідній посаді, починаючи з 01
лютого 2014 року по дату постановлення
рішення по справі, тобто по 14 жовтня 2014
року.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції управління Пенсійного фонду
України в м. Рівне, звернулося з
апеляційною скаргою в якій посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права, просить вказану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою відмовити у задоволенні позову. В
апеляційній скарзі зазначає, що судом
не прийнято до уваги положення ст.138
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів", які не скасовано та не змінено.

Позивачі та відповідач не скористалися
своїм правом на участь в судовому
засіданні: повноважних представників в
засідання суду не направили, про
причини неявки суд не повідомили, хоча
про час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином.

За таких підстав, з врахуванням
приписів ч.4 ст.196 КАС України, п.2 ч.1 ст.197
КАС України розгляд апеляційної скарги
здійснюється судовою колегією за
відсутності позивачів та представника
відповідача, в порядку письмового
провадження.

Розглянувши справу, перевіривши
законність та обґрунтованість
судового рішення, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 звільнена
з посади судді у відставку.

На час виходу у відставку, позивач мала
право на надбавку за вислугу років 40% .
Відповідно до п. 4 ст. 43 Закону України
«Про статус суддів» від 15.12.1992 року
позивач мала право на отримання
щомісячного довічного грошового
утримання у розмірі 90 відсотків
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді.

Статтею 43 Закону України від 15 грудня
1992 року №2862-ХІІ "Про статус суддів", яка
згідно пункту 2 Прикінцевих положень до
Закону України від 7 липня 2010 року
№2453-УІ «Про судоустрій і статус
суддів» втратила свою чинність лише з 1
січня 2011 року, передбачено, що судді у
відставці, який має стаж роботи на
посаді судді не менше 20 років,
виплачується за його вибором пенсія
або звільнене від сплати податку
щомісячне грошове утримання в розмірі
80 відсотків заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді. За кожний повний рік роботи
понад 20 років на посаді судді розмір
щомісячного довічного грошового
утримання збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90%
заробітку судді.

Зі змісту статті 43 Закону України "Про
статус суддів" (яка була чинною на час
звільнення позивача з посади судді у
відставку) вбачається, що розмір
виплачуваного щомісячного довічного
грошового утримання залежить від
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді. Зі зміною у
бік збільшення заробітної плати
працюючого на відповідній посаді судді
збільшується і розмір щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці.

З 01 січня 2011 року виплата щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці визначається ч.3 ст.138 Закон
України «Про судоустрій і статус
суддів», яка передбачає виплату
щомісячного довічного грошового
утримання судді у розмірі 80 відсотків
грошового утримання судді, який працює
на відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на
два відсотки заробітку, але не більше
ніж 90 відсотків заробітної плати судді,
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Даною нормою Закону визначено, що
щомісячне довічне грошове утримання,
яке виплачується судді у відставці
безпосередньо залежить від розміру
грошового утримання судді який працює
на відповідній посаді.

В рішенні Конституційного Суду від 22
травня 2008 року №10-РП2008 по справі №1-28/2008
вказується, що зміна існуючого порядку
виплати щомісячного грошового
утримання судді у відставці суперечить
Конституції України, оскільки видатки
на утримання суддів, які передбачені у
Державному бюджеті України, відповідно
до частини другої статті 95 та частини
першої статті 130 Конституції України
повинні передбачати і фінансування
щомісячного грошового утримання судді
у відставці, що безпосередньо
стосується реалізації положення
частини першої статті 130 Конституції
України, щодо забезпечення державою
фінансування судів та створення
належних умов для їх функціонування.
Такі правові позиції висловлював
Конституційний Суд України у рішеннях
від 11 жовтня 2005 року 38-рп/ 2005 р. / абзац
восьмий пункту 7 мотивувальної частини
/ і від 18 червня 2007 року 3 4-рн/ 2007 р /
абзаци четвертий, п'ятий, шостий
підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної
частини/.

Відповідно до пункту 14 частини першої
статті 92 Конституції України статус
суддів визначається виключно законами
України. Матеріальне та
соціально-побутове забезпечення, в
тому числі і заробітна плата суддів, є
елементами статусу судді (статті 42 - 45
Закону України "Про статус суддів").
Збереження існуючого статусу судді,
недопущення його скасування або
звуження його змісту та обсягу є однією
з основоположних гарантій
незалежності судді, (пункт 7.2 Рішення
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року).

Перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання передбачений на
рівні підзаконного
нормативно-правового регулювання. Так,
згідно з пунктами 3 і 4 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 06.04.2011р.
№ 384/2011, пунктами 2.1 і 2.2 Положення про
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах у містах,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 30.04.2002 р. №
8-2 (у редакції постанови правління
Пенсійного фонду України від 25.02.2008 р. №
5-5), серед основних завдань і функцій
Пенсійного фонду України та його
органів на місцях є призначення
(перерахунок) пенсій, щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці та підготовка документів для
їх виплати.

Зважаючи на все вищевикладене, суд
першої інстанції прийшов до вірного
висновку щодо задоволення позовних
вимог.

Колегія суддів приходить до висновку,
що доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції і не впливають на
правильність прийнятого судового
рішення. Постанову прийнято з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права, підстави для її
скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Рівне
Рівненської області залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
міського суду Рівненської області від
"14" жовтня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Є.М. Мацький

судді:
В.В. Євпак

В.Б. Шидловський

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу: Управління Пенсійного
фонду України в м.Рівне Рівненської
області вул.Відінська,41,м.Рівне,33018

- ,