Справа № 2а-969/10/0770
Суддя: Богаченко С.І.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року
Справа №
876/9024/13

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

судді-доповідача Богаченка С.І.,

суддів Старунського Д.М., Рибачука А.І.

розглянувши у письмовому провадженні в
м. Львові апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Закарпатській
області на постанову Закарпатського
окружного адміністративного суду від 25
березня 2013 року по справі за позовом
Державної фінансової інспекції в
Закарпатській області до Управління
праці та соціального захисту населення
Хустської районної державної
адміністрації про зобов'язання
виконати вимогу,-

В С Т А Н О
В И Л А:

23 березня 2010 року Контрольно-ревізійне
управління в Закарпатській області
звернулось в суд з позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Хустської районної
державної адміністрації в якому
просило зобов'язати керівника
управління праці та соціального
захисту населення Хустської районної
державної адміністрації Мойсей М.І.
виконати вимогу об'єднаного
контрольно-ревізійного відділу в
м.Хуст та Хустському районі №15-13/23 від 15
лютого 2007 року, а саме забезпечити
відшкодування оплачених, внаслідок
допущених порушень
перевізниками-надавачами, послуг
безпідставно включених до актів
виконаних робіт послуг на загальну
суму 526651,08грн., в тому числі: ВАТ
«Хустське АТП 12142» - 525808,08грн.; ПП ОСОБА_3
- 63грн.; ПП ОСОБА_4 - 172,50грн.; ПП ОСОБА_5 -
607,50грн.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 25 березня
2013 року у задоволені адміністративного
позову відмовлено повністю.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, Державна фінансова
інспекція в Закарпатській області
подала апеляційну скаргу на неї, в якій
просила постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову
постанову, якою повністю задовольнити
позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт по справі зазначає, що
постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню, так як порушено
норми матеріального права, які
призвели до неправильного вирішення
питання та невідповідність висновків
суду обставинам справи.

Також, апелянт по справі зазначив, що
законна вимога Об'єднаного
контрольно-ревізійного відділу в м.
Хуст та Хустському районі від 15 лютого
2007 року №15-13/23 свідомо не виконувалась
об'єктом контролю (відповідачем)
впродовж періоду з 15 лютого 2007 року
(дата пред'явлення законної вимоги) по 18
лютого 2013 року (дата звернення до
відділу державної виконавчої служби з
виконавчим листом щодо стягнення
525808,08грн.). Щодо інших позовних вимог, то
апелянт вказує на те, що надані
відповідачем документи не можуть
слугувати підтвердженням виконання
вимоги в частині відшкодування 843грн.
(63грн.+172,5грн.+607,5грн.), оскільки
стосуються звіряння за інший період, а
саме січень, лютий, березень 2007 року та
грудень 2006 року.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.
Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції було
встановлено і це підтверджується
матеріалами справи, що працівниками
Об'єднаного контрольно-ревізійного
відділу в м. Хуст та Хустському районі
було проведено планову ревізію щодо
використання субвенції з державного
бюджету місцевим бюджетом на
компенсацію за пільговий проїзд за
період з другого півріччя 2004 року, 2005
рік та завершений звітній період 2006
року в Управлінні праці та соціального
захисту населення Хустської районної
державної адміністрації, за
результатами якої було складено Акт
№15-17/01 від 11 січня 2007 року.

15 лютого 2007 року Об'єднаний
контрольно-ревізійний відділ в м. Хуст
та Хустському районі направив
начальнику Управління праці та
соціального захисту населення
Хустської районної державної
адміністрації вимогу №15-13/23 про
усунення виявлених ревізією порушень
використання субвенції з державного
бюджету місцевим бюджетам на
компенсацію за пільговий проїзд.
Згідно даної вимоги, вимагалось
забезпечити відшкодування оплачених
внаслідок допущених порушень
перевізниками-надавачами послуг,
безпідставно включених до актів
виконаних робіт послуг на загальну
суму 526651,08 грн. в тому числі ВАТ
«Хустське АТП 12142» - 525808,08грн., ПП ОСОБА_3
- 63 грн., ПП ОСОБА_6 - 172,50 грн., ПП ОСОБА_5 -
607,50 грн.

20 жовтня 2008 року за результатами
розгляду позову Управління праці та
соціального захисту населення
Хустської районної державної про
оскарження вимоги №15-13/23 від 2007 року,
Господарським судом Закарпатської
області винесено постанову, якою
визнано таку вимогу законною. Дану
постанову Господарського суду
Закарпатської області, залишено в силі
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20 листопада
2009 року і ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 20
січня 2011 року.

18 червня 2010 року Управління праці та
соціального захисту населення
Хустської районної державної
звернулось до Хотинської міжрайонної
прокуратури з проханням виступити в
інтересах держави про стягнення з ВАТ
«Хустське АТП - 12142» коштів у сумі
525808,08грн. на виконання Вимоги
об'єднаного контрольно-ревізійного
відділу в м.Хуст та Хустському районі
від 15 лютого 2007 року №15-13/23.

10 лютого 2012 року постановою
Закарпатського окружного
адміністративного суду по справі
№2а-0770/3212/11 задоволено позов Хустського
міжрайонного прокурора і інтересах
Управління праці та соціального
захисту населення Хустської районної
державної адміністрації. Відповідно до
даної постанови, вирішено стягнути з
Відкритого акціонерного товариства
«Хустське автотранспортне
підприємство 12142» заборгованість в
сумі 525808,08грн. до державного бюджету.

Щодо відшкодування оплачених,
внаслідок допущених порушень
перевізниками-надавачами послуг,
безпідставно включених до актів
виконаних робіт послуг, а саме ПП
ОСОБА_3 - 63 грн., ПП ОСОБА_6 - 172,50 грн. і ПП
ОСОБА_5 - 607,50 грн., то колегія суддів
вважає зазначити, що відповідно до
актів звіряння розрахунків за надані
населенню послуги, такі суми були
відшкодовані.

Згідно із ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.6 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

Згідно із ст. 2 Закону України «Про
Державну контрольно-ревізійну службу в
Україні» (в редакцій, яка діяла на
момент виникнення спірних
правовідносин), головним завданням
державної контрольно-ревізійної
служби є здійснення державного
фінансового контролю за використанням
і збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
ефективним використанням коштів і
майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності в міністерствах та інших
органах виконавчої влади, в державних
фондах, у бюджетних установах і у
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки, а також на
підприємствах і в організаціях, які
отримують (отримували в періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), виконанням
місцевих бюджетів, розроблення
пропозицій щодо усунення виявлених
недоліків і порушень та запобігання їм
у подальшому.

Відповідно до п.7 ст.10 Закону України
«Про державну контрольно-ревізійну
службу в Україні» (в редакцій, яка діяла
на момент виникнення спірних
правовідносин) контрольно-ревізійним
управлінням в областях надається
право: пред'являти керівникам та іншим
службовим особам підконтрольних
установ, що ревізуються, вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства з питань збереження і
використання державної власності та
фінансів, вилучати в судовому порядку
до бюджету виявлені ревізіями
приховані і занижені валютні та інші
платежі, ставити перед відповідними
органами питання про припинення
бюджетного фінансування і
кредитування, якщо отримані
підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Згідно із ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції вірно прийшов до
висновку відмовляючи у задоволені
адміністративного позову, так як
відповідач по справі належним чином
провів претензійно-позовну роботу з
ВАТ «Хустське АТП 12142», ПП ОСОБА_3, ПП
ОСОБА_6 і ПП ОСОБА_5, щодо безпідставно
включених ними до актів виконаних
робіт послуг на загальну суму 526651,08 грн.
і відповідно виконав вимогу
Об'єднаного контрольно-ревізійного
відділу в м. Хуст та Хустському районі
від 15 лютого 2007 року за №15-13/23.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.160, ст.ст. 195, ст. 197, ч.1 п.1 ст.
199, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС
України, колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду, -

У Х В А Л И
Л А :

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Закарпатській
області - залишити без задоволення.

Постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 25 березня
2013 року по справі №2а-969/10/0770 - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного
суду набирає законної сили через п'ять
днів після направлення її копії особам,
які беруть участь у справі та може бути
оскаржена до касаційної інстанції
протягом 20 днів після набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
С.І. Богаченко

Суддя
Д.М. Старунський

Суддя
А.І. Рибачук