Справа № 804/702/14
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2014 рокусправа № 804/702/14
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Сафронової С.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового
засідання: Надточія В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у м.
Дніпропетровську на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 11 лютого 2014
року у справі № 804/702/14 за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Дніпропетровська будівельна компанія"
до Державної податкової інспекції у
Кіровському районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у м.
Дніпропетровську про скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 06.12.2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ" звернулось до
суду першої інстанції з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, в якому
просить скасувати податкове
повідомлення-рішення від 06.12.2013 р.
№, яким позивачу зменшено розмір
від'ємного значення податку на додану
вартість у сумі 3079 590,00 гривень по
декларації за вересень 2013 року, яке
винесене відповідачем на підставі Акту
№991/2202/31890921 від 21.11.2013 року.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 11
лютого 2014 року адміністративний позов
товариства з обмеженою
відповідальністю "ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ" до Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 06.12.2013
року - задоволено. Визнати протиправним
та скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 06.12.2013
року.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову та
постановити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції вважає, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено на
підставі направлень від 31.10.2013 року
№№275, 276 та наказу на проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки №346 від 29.10.2013 року, виданих
державною податковою інспекцією у
Кіровському районі м.
Дніпропетровська, згідно з пп.201.1, п.20.1
ст.20, пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 Податкового
кодексу України проведено позапланову
виїзну документальну перевірку
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ" з питань
декларування правомірності залишку
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду (р.24) та
задекларований у податковій
декларації з ПДВ за період вересень 2013
року.

Згідно із висновками викладеними в
акті перевіркою встановлено порушення:
п. 198.3 ст. 198, п.200.1 ст.200 Податкового
кодексу України, в результаті чого
підприємством завищено залишок
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду (р.24) та
задекларований у податковій
декларації з ПДВ за період вересень 2013
року у розмірі 3079590, 00 грн..

На підставі вказаного акту 06.12.2013 року
було прийнято спірне податкове
повідомлення-рішення № про
встановлення порушення п. 198.3 ст.198
Податкового кодексу України, у зв'язку
з чим зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість на загальну суму 3 079 590,00 грн..

Як стверджує відповідач, що позивач
відніс до складу податкового кредиту
квітня 2013 року суми податку на додану
вартість по операціях, які не пов'язані
з господарською діяльністю та
відповідачем відповідно винесене
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення.

Задовольняючи позовні вимоги у повному
обсязі суд першої інстанції виходив з
того, що ТОВ "ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ" правомірно, у
відповідності до п. 198.2. та 198.6.
Податкового кодексу України
відобразило податковий кредит у
розмірі 3 080 726,00 грн., тому твердження
відповідача щодо неправомірного
включення до складу податкового
кредиту суми у розмірі 3 080 365,00 грн. є
неправомірним, а твердження
відповідача про відсутність у позивача
права на віднесення сум податку до
податкового кредиту у зв'язку з тим, що
будівництво житлового комплексу є
індивідуальним житловим будівництвом
та не може бути пов'язано з
господарською діяльністю ТОВ
"ДНІПРОПЕТРОВСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ"
є безпідставним.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції та
зазначає наступне.

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України
Господарська діяльність - діяльність
особи, що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами
Під господарською діяльністю у
Господарському Кодексі України
розуміється діяльність суб'єктів
господарювання у сфері суспільного
виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи падання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність

Відповідно до п.198.1. ст.198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій,
зокрема, з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пунктів 198.2, 198.3. ст.198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 93.1 статті 193 цього
Кодексу, протягом такого звітного
періоду у зв'язку з придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше; дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п. 201.10. ст. 201 ПК України
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Проаналізувавши вищезазначені норми
права, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку, що позивач має право
на включення сум ПДВ до складу
податкового кредиту квітень - вересень
2013 року.

Судом встановлено, що протягом квітня -
вересня 2013 року ТОВ "ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ" задекларувало в
деклараціях з ПДВ суму податкового
кредиту загальній сумі 3 080 726,00 грн., в
т.ч.: квітень 2013 року 3 061 912,00 грн.;
травень 2013 року 17 239,00 грн.; червень 2013
року 450,00 грн.; липень 2013 року 313,00 грн.;
серпень 2013 року 27,00 грн.; вересень 2013
року 785,00 грн..

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю "ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ" та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Тауер
Дівелопмент", ПАТ "Дніпрогаз", ТОВ
"Придніпровський Бізнес Центр", ТОВ
"ВАТЕР-ПАЙП", ПАТ УАПКТІ
"Укрстальпроект", ТОВ "Український
сертифікаційний центр", були
господарські правовідносини та
укладені договори, щодо надання різних
видів послуг.

На підтвердження виконання умов
договорів та реальності господарських
операцій позивачем надано такі
первинні документи: платіжні
доручення, податкові накладні, акти
виконаних робіт, розрахунки, які
належним чином оформлені та містяться
в матеріалах справи.

Отже, послуги від постачальників на
суму 18 371 470,81 грн. в т.ч. 3 061 911,82 грн. (3 061
912,00 грн.) були придбані з метою
використання в господарській
діяльності позивача. Вказані послуги
були фактично отримані від
постачальників та використані в
господарській діяльності ТОВ
"ДНІПРОПЕТРОВСЬКА БУДІВЕЛЬНА
КОМПАНІЯ", податковий кредит від
отримання яких відображений в
деклараціях за квітень, травень,
червень, липень, вересень 2013 року.

Таким чином, судова колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що ТОВ "ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ" не порушувало
п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу України,
як зазначено в акті перевірки, а сума
податкового кредиту у розмірі 3 080 365,09
грн. була включена ТОВ
"ДНІПРОПЕТРОВСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ"
до складу податкового кредиту
правомірно

Тому висновки податкового органу,
мають характер припущень та є
необґрунтованими, а відтак, не можуть
бути покладені в основу спірних
податкового повідомлення-рішення.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що судом
першої інстанції було повно
встановлені обставини справи та надана
правильна юридична оцінка
правовідносинам між позивачем та його
контрагентами, у зв'язку з чим підстави
для задоволення апеляційної скарги та
скасування постанови суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України,
суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у м.
Дніпропетровську - залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 11
лютого 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
С.В. Сафронова

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
Д.В. Чепурнов