Справа № 813/7805/14
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/7805/14
зал судових засідань №8
Львівський окружний адміністративний
суд в складі:
головуючої судді Братичак У.В.,
секретар судового засідання Бугара
представника позивача Кальмука Н.Б.,
представника відповідача Оленич Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Кредобанк» до управління
Пенсійного фонду України в м.Бориславі
Львівської області про скасування
рішення, -

в с т а н о в и в:

23.06.2010 року Публічне акціонерне
товариство «Кредобанк» звернулося з
позовом до суду про скасування рішення
управління Пенсійного фонду України в
м. Бориславі Львівської області № 5 від
09.06.2010 року про застосування фінансових
санкцій за несвоєчасне перерахування
або несвоєчасне зарахування на
банківські рахунки органів Пенсійного
фонду сум страхових внесків,
фінансових санкцій.

Протокольною ухвалою судового
засідання, що відбулося 02.12.2014 року,
судом залучено до участі у справі в
якості третьої особи - КП
«Бориславводоканал».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПАТ
«Кредобанк» своєчасно перераховано
кошти для сплати страхових внесків у
день подання клієнтом платіжних
доручень, при цьому, зазначив, що до
обов'язків банку не входить перевіряти
повноту сплати клієнтом банку внесків
до Пенсійного фонду.

Відповідач подав заперечення на
адміністративний позов від 23.09.2010 року,
в якому зазначив, що відповідно до ч. 12
ст. 20 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» №1058-IV від 09.07.2003, установи
банків приймають від страхувальників
платіжні доручення та інші платіжні
документи на видачу (перерахування)
коштів для виплат заробітної плати
(доходу), на які відповідно до цього
Закону нараховуються страхові внески,
та здійснюють видачу (перерахування)
зазначених коштів лише за умови
одночасного подання страхувальником
платіжних документів про
перерахування коштів для сплати
відповідних сум страхових внесків або
документів, що підтверджують фактичну
сплату цих сум у порядку, визначеному
правлінням Пенсійного фонду України за
погодженням із Національним банком
України та центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сферах
трудових відносин, соціального захисту
населення. У разі невиконання банками
цієї вимоги вони за рахунок власних
коштів у порядку, встановленому
Національним банком України, сплачують
відповідному територіальному органу
Пенсійного фонду суму, що дорівнює сумі
несплачених страхових внесків, з
правом зворотної вимоги до
страхувальників щодо відшкодування
цієї суми.

На цих підставах, просить у задоволенні
позову відмовити.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечила
повністю.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, належним чином
повідомлений про дату, час і місце його
проведення. Клопотань про розгляд
справи без його участі.

Заслухавши думку представників сторін,
розглянувши подані документи і
матеріали справи, сукупно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
управлінням Пенсійного фонду України в
м.Бориславі Львівської області 09.06.2010р.
прийнято рішення №5 про застосування
фінансових санкцій за несвоєчасне
перерахування або несвоєчасне
зарахування на банківські рахунки
органів Пенсійного фонду сум страхових
внесків, фінансових санкцій (далі -
Рішення №5).

Відповідно до вказаного Рішення №5, до
позивача на підставі пункту 2 частини 10
статті 106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" за порушення вимог,
передбачених ч. 12 статті 20 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
накладено штраф у розмірі 24845,60 грн.

Відповідно до листа відповідача
№4839/04-42 від 09.06.2010р., підставою для
винесення Рішення №5 слугувала
документальна перевірка КП
«Бориславводоканал», за результатами
якої виявлено, що при одержанні коштів
для виплати заробітної плати через
установу ПАТ «Кредобанк» м. Дрогобич у
жовтні 2008 року КП «Бориславводоканал»
подавало не на повну суму до установи
банку платіжні документи про сплату
страхових внесків, зокрема, при
одержанні заробітної плати 06.10.2008р. до
Пенсійного фонду було перераховано
1050,00грн. замість 6533,76 грн.

Вказані вище порушення на думку
відповідача призвели до недоотримання
Пенсійним фондом страхових внесків в
сумі 24845,60 грн., що підтверджується
також розрахунком фінансових санкцій,
зробленим відповідачем згідно з
випискою Дрогобицької філії ПАТ
«Кредобанк».

Разом з цим, позивач з наведеним не
погоджується та посилається на п. 3.9
Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, затвердженій постановою
Правління НБУ №22 від 21.01.2004р., в якому
зазначено, що банк приймає від платника
платіжні доручення або інші
розрахункові документи на
перерахування заробітної плати на
рахунки працівників підприємств, що
відкриті в банках, або грошовий чек на
отримання заробітної плати в порядку,
який визначений Пенсійним фондом
України, погоджений із Національним
банком і центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики.

Банк не перевіряє правильність
нарахування, обчислення і строків
сплати єдиного внеску.
Відповідальність за порушення порядку
нарахування, обчислення і строків
сплати єдиного внеску несе платник.

З такими твердженнями суд не
погоджується, з огляду на таке.

Відповідно до абзацу другого частини 12
статті 20 Закону N 1058-IV установи банків
приймають від страхувальників
платіжні доручення та інші платіжні
документи на видачу (перерахування)
коштів для виплат заробітної плати
(доходу), на які відповідно до цього
Закону нараховуються страхові внески,
та здійснюють видачу (перерахування)
зазначених коштів лише за умови
одночасного подання страхувальником
платіжних документів про
перерахування коштів для сплати
відповідних сум страхових внесків або
документів, що підтверджують фактичну
сплату цих сум. У разі невиконання
банками цієї вимоги вони за рахунок
власних коштів у порядку,
встановленому Національним банком
України, сплачують відповідному
територіальному органу Пенсійного
фонду суму, що дорівнює сумі
несплачених страхових внесків, з
правом зворотної вимоги до
страхувальників щодо відшкодування
цієї суми.

Згідно з пунктом 2 частини 10 статті 106
Закону N 1058-IV за порушення вимог,
передбачених частиною 12 статті 20 цього
Закону, виконавчі органи Пенсійного
фонду застосовують до банків фінансові
санкції у розмірі суми страхових
внесків, яка підлягає сплаті
страхувальником.

Аналіз зазначених норм дає підстави
вважати, що Законом N 1058-IV на банки
покладено обов'язок перевіряти повноту
сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування при прийнятті ними
платіжних доручень. У протилежному
випадку банк буде зобов'язаний сам
відшкодувати недоплачену суму.

При цьому, судом не беруться до уваги
посилання позивача на положення
Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, затвердженій постановою
Правління НБУ №22 від 21.01.2004р., оскільки
Інструкція є підзаконним
нормативно-правовим актом, а тому по
відношенню до Закону N 1058-IV має меншу
юридичну силу і не може йому
суперечити.

Аналогічна правова позиція суду
висловлена в постанові Верховного суду
України від 29.09.2009 року у справі №09/152.

Як вбачається з матеріалів перевірки,
одночасно з платіжними дорученнями на
виплату заробітної плати КП
«Бориславводоканал» подавало платіжні
документи про перерахування коштів для
сплати страхових внесків, проте
зазначені суми коштів не відповідали
сумі, що підлягала сплаті.

За наведених вище обставин, суд дійшов
висновку, що рішення Пенсійного фонду
про стягнення штрафу є правомірним.

З урахуванням вище викладеного, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги є
необґрунтованими, а тому не підлягають
до задоволення.

Відповідно до ст. 94 КАС України, судові
витрати стягненню зі сторін не
підлягають.

Керуючись ст.ст.7-14, 69-71, 158-162, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення. В разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в
строк та в порядку, передбаченому ст. 254
КАС України.

Повний текст постанови складений та
підписаний 24.12.2014 року.

Суддя
Братичак У.В.