Справа № 826/10281/14
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Данилишин
Суддя-доповідач: Губська О.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Беспалова О.О., Грибан І.О.

при секретарі судового засідання
Нечай Ю.О.

за участю:

представників позивача
Григор’євої Н.В.,Квятківського О.В.

представників відповідача
Павліченко Л.М., Дикого С.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у Дарницькому районі Головного
управління Державної фіскальної
служби у м. Києві на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 7 жовтня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "КД Інтегратор" до
Державної податкової інспекції у
Дарницькому районі Головного
управління Державної фіскальної
служби у м. Києві та Головного
управління Державної фіскальної
служби у місті Києві про скасування
податкового повідомлення рішення,
визнання незаконними дій та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Дарницькому районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
про скасування податкового
повідомлення-рішення від 30 квітня 2014
року № . Також, враховуючи заяву
про збільшення позовних вимог, позивач
просив про визнання протиправними дій
ДПІ у Дарницькому районі щодо
прийняття податкового
повідомлення-рішення від 30 квітня 2014
року № , а також зобов'язання
відповідача визнати факт задоволення
скарги, поданої позивачем 15 травня 2014
року до Головного управління
Міндоходів у місті Києві

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
07 жовтня 2014 року позов задоволено
частково - визнано протиправними дії
відповідача щодо прийняття
податкового повідомлення-рішення від 30
квітня 2014 року № ; визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення державної
податкової інспекції у Дарницькому
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві від 30 квітня
2014 року № .

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, відповідач
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просив його скасувати та ухвалити нову
постанову, якою в задоволенні позову
відмовити повністю.

В судове засідання з'явилися
представники відповідача, апеляційну
скаргу підтримали та просили її
задовольнити з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Представники позивача до суду
з'явилися, проти апеляційної скарги
заперечували та просили відмовити в її
задоволенні.

Під час апеляційного розгляду справи
задоволено клопотання представника
відповідача і, відповідно до статті 55
Кодексу адміністративного судочинства
України, допущено процесуальну заміну
Державної податкової інспекції у
Дарницькому районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві її
правонаступником - Державною
податковою інспекцією Головного
управління Державної фіскальної
служби у місті Києві, а Головного
управління Міндоходів у м. Києві,
відповідно - Головним управлінням
Державної фіскальної служби у місті
Києві.

Заслухавши суддю-доповідача,
представників позивача, представників
відповідача, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, постанова
суду - скасуванню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
Відповідачем-1 у період із 01 по 14 квітня
2014 року проведено перевірку позивача,
за результатами якої 22 квітня 2014 року
складено акт № 3576/26-51-15-01-11/38139261 про
результати документальної
позапланової виїзної перевірки
правомірності нарахування позивачем
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість у зменшення
податкових зобов'язань з ПДВ наступних
звітних (податкових) періодів за лютий
2013 року, згідно з висновками якого:

- перевіркою підтверджено
задеклароване позивачем бюджетне
відшкодування ПДВ у зменшення
податкових зобов'язань з ПДВ наступних
звітних (податкових) періодів у
податковій декларації з ПДВ за лютий 2013
року у розмірі 83667,00 грн.;

- позивачем завищено суму бюджетного
відшкодування ПДВ шляхом зарахування у
зменшення податкових зобов'язань з ПДВ
наступних звітних (податкових)
періодів за лютий 2013 року у розмірі
1434550,00 грн., чим порушено пп. "а" п. 200.4, п.
200.5 ст. 200 Податкового кодексу України.

На підставі акту перевірки, 30 квітня 2014
року відповідачем-1 прийнято податкове
повідомлення-рішення від 30 квітня 2014
року № .

Позивач оскаржив вказане податкове
повідомлення-рішення в
адміністративному порядку, проте
рішенням ГУ Міндоходів у місті Києві
скаргу позивача від 14.05.2014 залишено без
розгляду.

Вважаючи зазначене вище податкове
повідомлення-рішення незаконним,
позивач звернувся до суду із позовом
про його скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
висновок відповідача-1 про відсутність
фактичної сплати грошових коштів за
договірними зобов'язаннями, є
безпідставним та необґрунтованим, тому
оскаржуване рішення прийнято
відповідачем безпідставно та підлягає
скасуванню.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів зазначає
наступне.

Апеляційним судом встановлено, що
рішенням Господарського суду міста
Києва від 25 грудня 2012 року у справі
№5011-60/16033-2012 звернуто стягнення на
предмет іпотеки - нерухоме майно, в
рахунок погашення заборгованості за
договором № 1 - ФД про надання
поворотної фінансової допомоги від
03.09.2012 укладеним між ТОВ КД
«Інтегратор» та ПАТ «Науково-виробниче
підприємство «Каскад» на загальну суму
5' 176' 000,00 грн.

Позивачем вказане судове рішення
Господарського суду міста Києва
відображено у декларації як договір
купівлі-продажу.

ПАТ «НВП «Каскад» було виписано на
користь позивача податкову накладну №
3 від 05.01.2013, в якій у графі «вид
цивільно-правового договору»
зазначено «договір купівлі-продажу» №
5011-60/16033-2012. Сума ПДВ - 1' 035' 200,00 грн.

Позивач зазначає про те, що вимушено
відніс рішення Господарського суду
міста Києва від 25 грудня 2012 року у
справі № 5011-60/16033-2012 до рядка декларації
"договір купівлі-продажу", оскільки
декларація не містить конкретного
рядка який називався б "рішення суду".

У зв'язку із цим, посилаючись на
положення пп. "а" п. 185.1 ст. 185 ПК України,
а також ч. 1 ст. 33 Закону України «Про
іпотеку», вважає, що ним було
правомірно сформовано суму
податкового кредиту 1' 035' 200,00 грн. на
підставі податкової накладної № 3 від
05.01.2013 виписаної ПАТ «НВП «Каскад».

Також, судом встановлено, що позивачем
за цей же період - січень 2013 року,
нараховано податковий кредит
(внаслідок придбання основних фондів)
на підставі податкової накладної від
21.01.2013 № 23 на суму ПДВ 398'308,53 грн.,
виписаної ПАТ «НВП «Каскад» на
виконання договору міни від 21.01.2013 № 53.

Відповідно до підпункту "а" пункту 185.1
статті 185 Податкового кодексу України,
об'єктом оподаткування є операції
платників податку з постачання
товарів, місце постачання яких
розташоване на митній території
України, відповідно до ст. 186 цього
Кодексу, у тому числі операції з
передачі права власності на об'єкти
застави позичальнику (кредитору), на
товари, що передаються на умовах
товарного кредиту, а також з передачі
об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю.

В той же час, за змістом пунктів 200.1 - 200.3
статті 200 Податкового кодексу України
сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Відповідно до підпункту «а» пункту 200.4
статті 200 Податкового кодексу України
якщо в наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з пунктом 200.1
цієї статті, має від'ємне значення, то
бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг.

Як встановлено судом апеляційної
інстанції, позивачем на підставі за
договору № 1 - ФД від 03.09.2012 було надано
ПАТ «Науково-виробниче підприємство
«Каскад» поворотну фінансову допомогу
на загальну суму 5' 176' 000,00 грн., який було
забезпечено іпотекою.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 25 грудня 2012 року у справі
№5011-60/16033-2012 в рахунок погашення
заборгованості за вказаним вище
договором звернуто стягнення на
предмет іпотеки - відповідне нерухоме
майно аналогічної вартості - 5' 176'000,00
грн.

В той же час, позивачем належними та
допустимими доказами в розумінні
статті 70 КАС України, не доведено
обставин щодо фактичної сплати суми
ПДВ у розмірі 1' 035' 200,00 грн. у складі
вартості отриманого за рішенням суду
нерухомого майна.

Аналогічно не надано доказів сплати
ПДВ і по договору міни із ПАТ
«Науково-виробниче підприємство
«Каскад» від 21.01.2013 № 53.

В ході розгляду апеляційної скарги у
судовому засіданні 22 грудня 2014 року
представник позивача послався на те, що
ПДВ у наведеному вище розмірі було
сплачено окремо, проте будь-яких
доказів, зокрема відповідної
квитанції, колегії суддів з цього
приводу не надав. При цьому таких
доказів не було надано також і до
перевірки та до суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що висновки податкового органу
про порушення позивачем вимог
податкового законодавства, які
зафіксовано в акті перевірки, знайшли
своє підтвердження, тому у відповідача
були наявні правові підстави для
прийняття оскаржуваного у даній справі
податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, апеляційний суд прийшов до
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення вимог позивача
в частині скасування спірного
податкового повідомлення-рішення.

Натомість суд першої інстанції,
ухвалюючи постанову про скасування
зазначеного ППР, неповно дослідив
обставини, що мають значення для справи
та прийняв рішення із порушенням норм
матеріального права, відтак воно не
відповідає вимогам статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
і підлягає скасуванню.

Стосовно рішення Головного управління
Міндоходів у місті Києві, прийнятого за
результатами розгляду скарги позивача
на податкове повідомлення-рішення,
колегія суддів вважає, що вимоги
позивача у цій частині задоволенню
також не підлягають, оскільки прийняте
ГУ Міндоходів у м. Києві за
результатами розгляду первинної
скарги директора ТОВ «КД «Інтегратор»
рішення про залишення цієї скарги без
розгляду, не відповідає критерію
юридичної значимості для позивача, так
як не містить приписів, обов'язкових
для виконання, не являється
нормативно-правовим актом або актом
індивідуальної дії у розумінні ст. 17
КАС України, оскільки не створює
будь-яких юридичних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є зокрема:
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції з порушенням норм
матеріального права, та за неповного
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, то колегія суддів
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а постанова
скасуванню.

Керуючись ст.ст. 198, 202, 205, 207, 212, 254, 267 КАС
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Дарницькому
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 7 жовтня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "КД Інтегратор" до
Державної податкової інспекції у
Дарницькому районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
скасування податкового повідомлення
рішення, визнання незаконними дій та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 7 жовтня 2014 року -
скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у
задоволенні позовних вимог Товариства
з обмеженою відповідальністю "КД
Інтегратор" відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання постанови в повному обсязі
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді

Повний текст постанови виготовлено 24
грудня 2014 року

Головуючий суддя

Губська О.А.

Судді:

Беспалов О.О.

Грибан І.О.