Справа № 2а/1270/158/12
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 року
м. Київ К/9991/54939/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.провівши попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною
Луганської митниці на постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 01.02.2012р. та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 08.08.2012р. у
справі № 2а/1270/158/2012 за
позовом ОСОБА_5 до Луганської митниці
про визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 звернувся з позовом до
Луганської митниці в якому просив:

- визнати відмову в митному оформленні
без оподаткування автомобіля ВАЗ,
номер кузова НОМЕР_1, рік випуску 2005, що
належить позивачу на праві приватної
власності незаконною;

- зобов'язати Луганську митницю
оформити розмитнення без
оподаткування автомобіль ВАЗ, номер
кузова НОМЕР_1, рік випуску 2005;

- віднести витрати по утриманню
автомобіля в зоні митного контролю
Луганської митниці з 19.11.2011 за рахунок
Луганської митниці.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідно до положень ст. 8 Закону
України «Про порядок ввезення
(пересилання) в Україну, митного
оформлення й оподаткування особистих
речей, товарів та транспортних засобів,
що ввозяться (пересилаються)
громадянами на митну територію
України» він має право ввезти в Україну
один належний йому транспортний засіб
без оподаткування.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 01.02.2012р.,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 08.08.2012р., позовні вимоги задоволені.
Визнано протиправними дії посадових
осіб Луганської митниці щодо відмови у
митному оформленні транспортного
засобу автомобіля ВАЗ 21053, номер кузова
НОМЕР_1, рік випуску 2005, який належить на
праві власності ОСОБА_5, відповідно до
поданої митної декларації від 18.10.2011р.
Визнано протиправною та скасовано
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України №
702000013/1/00056 від 19.12.2011р. Зобов'язано
Луганську митницю провести митне
оформлення транспортного засобу
автомобіля ВАЗ 21053, номер кузова НОМЕР_1,
рік випуску 2005, який належить на праві
власності ОСОБА_5, на підставі митної
декларації від 18.10.2011 у відповідності з
вимогами ст.252 Митного кодексу України
та ст.8 Закону України «Про порядок
ввезення (пересилання) в Україну,
митного оформлення й оподаткування
особистих речей, товарів та
транспортних засобів, що ввозяться
(пересилаються) громадянами на митну
територію України». У задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

На постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 01.02.2012р. та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 08.08.2012р.
надійшла касаційна скарга Луганської
митниці, в якій, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
ставиться питання про їх скасування та
прийняття нового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що на час виникнення
спірних відносин, ОСОБА_5 був
громадянином Російської Федерації, що
підтверджено копією паспорта, виданого
Нікольськім відділом міліції
Тосненського району Ленінградської
області 27.01.2005р.

Відповідно до довідки адміністрації
Журавського сільського поселення
Кантемирівського муніципального
району Воронізької області Російської
Федерації від 28.11.2011р. №2096 ОСОБА_5 був
зареєстрований за місцем проживання:
АДРЕСА_1 з 24.10.2007р. по 26.02.2008р., а з 27.02.2008р.
по 31.12.2010р. мешкав за вищевказаною
адресою без реєстрації за місцем
проживання.

ОСОБА_5 21.03.2011р. отримав дозвіл на
імміграцію в Україну № 182, а також має
посвідку на постійне проживання в
Україні серії НОМЕР_4 від 21.03.2011р., у якій
зазначено, про те, що ОСОБА_5 прибув в
Україну у 2011 році з Росії.

Відповідно до паспорту транспортного
засобу НОМЕР_3 26.10.2007р. легковий
автомобіль ВАЗ 21053, номер кузова НОМЕР_1,
2005 року випуску, який належав ОСОБА_7
знятий з обліку для відчуження та
27.10.2007р. зазначений автомобіль
зареєстровано за ОСОБА_5 про що ДІБДР
РЕП Кантемирівського РВВС Воронізької
області видано свідоцтво НОМЕР_5.

Згідно паспорту транспортного засобу 36
серії НОМЕР_6, легковий автомобіль ВАЗ
21053, номер кузова НОМЕР_1, 2005 року
випуску, власником якого з 01.11.2007р.,
відповідно до свідоцтва НОМЕР_5 є
ОСОБА_5, знятий з обліку 18.10.2011р. та у цей
же день зареєстрований під митним
контролем Луганської митниці.

Позивачем до митного оформлення
вказаного транспортного засобу
Луганській митниці було надано: митну
декларацію б/н від 18.10.2011р.; ВМД
702000013/2011/000182 від 01.11.2011р.; акт про
проведення митного огляду товарів
702140401/2011/00004 від 18.10.2011р.; картку відмови
в прийнятті митної декларації, митному
оформленні чи пропуску товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України 702000013/1/00047 від 17.11.2011р.;
повідомлення про транзитне
переміщення 00004/2011/702140401/001 від 18.10.2011р.;
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_6 від
18.10.2011р.; сертифікат відповідності
товару від 21.10.2011р.; відбиток штампа
територіальних органів Державної
санітарно-епідеміологічної служби
України № 2800 від 18.10.2011р.; відбиток
штампа територіальних органів
Державної екологічної інспекції
України № 1202 від 18.10.2011р.; висновок
експерта (акт експертизи) № 13/141/14118 від
20.10.2011р.; висновок експерта (акт
експертизи) № 166/10 від 20.10.2011р.; посвідка
на постійне проживання серії НОМЕР_4
від 21.03.2011р.; дозвіл на імміграцію в
України № 182 від 21.03.2011р.; довідку
адміністрації Журавського сільського
поселення Кантемирівського
муніципального району Воронізької
області Російської Федерації від
28.11.2011р. №2096; довідку ОУФМС Росії №1517
від 21.10.2011р.; паспорт громадянина
Російської Федерації НОМЕР_7 від
27.01.2005р.; ВМД, за якою було відмовлено в
митному оформленні № 702000013/2011/000205 від
01.12.2011р.

Однак Луганською митницею 19.12.2011р.
складено картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
чи пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України №
702000013/1/00056 на підставі висновку комісії
щодо можливості здійснення митного
оформлення транспортного засобу зі
звільненням від оподаткування, а саме:
невиконання вимог ст.8 Закону України
«Про порядок ввезення (пересилання) в
Україну, митного оформлення й
оподаткування особистих речей, товарів
та транспортних засобів, що ввозяться
(пересилаються) громадянами на митну
територію України». Відсутність
підтверджуючих документів проживання
громадянина не менше одного року у
Російській Федерації, за адресою
перебування транспортного засобу на
обліку у Російській Федерації

Не погоджуючись такими діями позивач і
звернувся з даним позовом.

Розглядаючи справу та задовольняючи
позовні вимоги суди попередніх
інстанцій виходили з того, що на момент
звернення позивача до відповідача із
заявою ним були дотримані всі умови для
отримання дозволу на пільгове ввезення
автомобіля, у зв'язку з його
переселенням на постійне місце
проживання в Україну, встановлені ч. 2
ст. 8 Закону №2681, а саме, він був не менше
року власником автомобіля, який
перебував на обліку в країні
постійного місця попереднього
проживання не менше року, а тому
відмова відповідача надати позивачеві
такий дозвіл, на думку суду, є
протиправною.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій, враховуючи наступне.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 1 Митного
кодексу України від 17.11.2002р. (далі - МК
України) ввезення товарів і
транспортних засобів на митну
територію України, вивезення товарів і
транспортних засобів за межі митної
території України - сукупність дій,
пов'язаних із переміщенням товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України у відповідному
напрямку.

Відповідно ст. 252 Митного кодексу
України товари, які ввозяться
громадянами на митну територію
України, підлягають оподаткуванню в
порядку та на умовах, визначених
законами України. Дія ч. 1 цієї статті не
поширюється на предмети, що ввозяться
(пересилаються) у разі переселення
громадян на постійне місце проживання
в Україну. Положеннями ч. 2 вказаної
статті Митного кодексу України
передбачені випадки, на які не
поширюється дія ч. 1 даної статті, в п. 3
якої передбачено, що не підлягають
оподаткуванню предмети, що ввозяться
(пересилаються) у разі переселення
громадян на постійне місце проживання
в Україну.

Порядок митного оформлення й
оподаткування особистих речей,
товарів, транспортних засобів та
окремих номерних вузлів до них, що
ввозяться (пересилаються) в
супроводжуваному й несупроводжуваному
багажі, вантажних, експрес - та
міжнародних поштових відправленнях на
митну територію України і належать
громадянам встановлює Закон України
«Про порядок ввезення (пересилання) в
Україну, митного оформлення й
оподаткування особистих речей, товарів
та транспортних засобів, що ввозяться
(пересилаються) громадянами на митну
територію України» (далі - Закон).

Згідно з частиною другою статті 8
Закону України "Про порядок ввезення
(пересилання) в Україну, митного
оформлення й оподаткування особистих
речей, товарів та транспортних засобів,
що ввозяться (пересилаються)
громадянами на митну територію
України" дозволяється ввезення у разі
переселення на постійне місце
проживання на кожного повнолітнього
громадянина одного механічного
транспортного засобу за кодами 87.01, 87.02,
87.03, 87.04, 87.05 Української класифікації
товарів зовнішньоекономічної
діяльності за умови, що він є власником
такого транспортного засобу не менше
року та за умови перебування такого
транспортного засобу на обліку в
країні постійного місця попереднього
проживання не менше року.

У розумінні статті 1 зазначеного Закону
постійне місце проживання - це місце
проживання на території будь-якої
держави не менше одного року
громадянина, який не має постійного
місця проживання на території інших
держав і має намір проживати на
території цієї держави протягом
будь-якого строку, не обмежуючи таке
проживання певною метою, і за умови, що
таке проживання не є наслідком
виконання цією особою службових
обов'язків або зобов'язань за договором
(контрактом).

Аналіз зазначених норм дає підстави
вважати, що для пільгового
оподаткування при митному оформленні
механічного транспортного засобу,
необхідна наявність таких обставин: 1)
особа повинна переселятись до України
на постійне місце проживання та бути
власником такого транспортного засобу
не менше року; 2) транспортний засіб мав
перебувати на обліку в країні
постійного місця попереднього
проживання не менше року; 3) той, хто
переселяється, мав проживати на
території будь-якої держави не менше
одного року (в контексті статті 1
Закону).

З метою вдосконалення митного контролю
та митного оформлення транспортних
засобів, що переміщуються громадянами
через митний кордон України, Державною
митною службою України прийнятті
Правила митного контролю та митного
оформлення транспортних засобів, що
переміщуються громадянами через
митний кордон України (далі - Правила
№1118), які затверджені наказом №1118 від
17.11.2005р., зареєстрованим у Міністерстві
юстиції України 25.11.2005р. за №1428/11708.

Згідно п.1 розділу І Правил №1118 останні
поширюється на транспортні засоби, що
переміщуються через митний кордон
України громадянами, які не є
суб'єктами зовнішньоекономічної
діяльності, для вільного обігу (у тому
числі з метою розкомплектування на
запасні частини) на митну територію
України (за її межі) або з метою
транзиту, а також тимчасово вивозяться
за межі митної території України.

Пунктом 2.1 розділу ІІІ Правил №1118
передбачено, що декларування
транспортних засобів проводиться
власником (уповноваженою особою)
митному органу, у зоні діяльності якого
постійно або тимчасово проживає
власник транспортного засобу (або має
намір проживати власник транспортного
засобу, який є
громадянином-нерезидентом), шляхом
подання ВМД.

Відповідно до п.4.1. Розділу ІІІ Правил
№1118, при необхідності вирішення
питання про можливість звільнення
транспортного засобу від
оподаткування посадова особа митного
органу, яка здійснює митне оформлення
транспортного засобу, перевіряє
відомості та відмітки в документах на
відповідність вимогам Закону України
«Про порядок ввезення (пересилання) в
Україну, митного оформлення й
оподаткування особистих речей, товарів
та транспортних засобів, що ввозяться
(пересилаються) громадянами на митну
територію України», зокрема,
перебування транспортного засобу у
власності громадянина не менше одного
року з дати набуття права власності на
транспортний засіб до дати: для
іноземців та осіб без громадянства -
отримання посвідки на постійне
проживання або отримання паспорта
громадянина України з відміткою про
реєстрацію місця проживання в Україні;
для громадян України - зняття з
постійного консульського обліку, а за
відсутності відмітки про зняття з
постійного консульського обліку - до
дати отримання паспорта громадянина
України).

Зі змісту наведеної норми слідує, що
для визначення строку перебування
транспортного засобу у власності
громадянина України, для вирішення
питання про можливість звільнення
транспортного засобу від
оподаткування, застосовуються
відомості про дату набуття права
власності на транспортний засіб та
дата отримання посвідки на постійне
проживання.

Як встановлено судами та вбачається з
матеріалів справи на підтвердження
постійного проживання громадянина на
території Російської Федерації не
менше одного року ОСОБА_5 до митного
оформлення було надано: посвідку на
постійне проживання серії НОМЕР_4 від
21.03.2011р.; дозвіл на імміграцію в України
№ 182 від 21.03.2011р.; довідку адміністрації
Журавського сільського поселення
Кантемирівського муніципального
району Воронізької області Російської
Федерації від 28.11.2011р. № 2096; довідку
ОУФМС Росії № 1517 від 21.10.2011р.; паспорт
громадянина Російської Федерації
НОМЕР_7 від 27.01.2005р.

Таким чином, суди дійшли вірного
висновку, що вказаними документами у
повній мірі підтверджено те, що ОСОБА_5
постійно проживав на території
Російської Федерації більше одного
року до дня митного оформлення
транспортного засобу.

Володіння транспортним засобом (на
праві власності) автомобілем ВАЗ 21053,
номер кузова НОМЕР_1, рік випуску 2005, не
менше одного року підтверджено:
свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_6 від
18.10.2011р., яким підтверджено, що
транспортний засіб перебуває у
власності позивача з 27.10.2007р.

Факт перебування транспортного засобу
на обліку в країні постійного місця
попереднього проживання його власника
не менше одного року підтверджено
паспортами транспортного засобу
НОМЕР_3 та НОМЕР_6, з яких вбачається, що
автомобіль ВАЗ 21053, номер кузова НОМЕР_2,
рік випуску 2005, який належить на праві
власності ОСОБА_5, перебував на обліку у
ДІБДР РЕП Кантемирівського РВВС
Воронізької області з 27.10.2007р. по
18.10.2010р.

З огляду на вищевикладене, суди вірно
зазначили, що позивачем Луганській
митниці було надано достатньо
документів для здійснення митного
оформлення автомобіля ВАЗ 21053, номер
кузова НОМЕР_1, рік випуску 2005,
увезеного на митну територію України
зі звільненням від оподаткування.
Законодавство України не вимагає, у
даному випадку, наявність обов'язкової
реєстрації особи у країні попереднього
проживання.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що при вирішенні
справи судами першої та апеляційної
інстанцій вірно застосовані норми
матеріального та процесуального права.
Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують. За таких обставин
підстав для задоволення касаційної
скарги судова колегія не вбачає.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Луганської митниці
відхилити, а постанову Луганського
окружного адміністративного суду від
01.02.2012р. та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 08.08.2012р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: