Справа № 804/11319/14
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 листопада 2014 рокусправа № 804/11319/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк
І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.,

без представників сторін;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 08
вересня 2014 р. у справі № 804/11319/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Талис Плюс"

до Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області

про визнання протиправним та
скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

31.07.2014 р. Товариство з обмеженою
відповідальністю «Талис Плюс»
звернулось до суду з адміністративним
позовом, в якому (з урахуванням
уточнення позовних вимог від 02.09.2014 р.
,а. с. 20-14), просило:

- визнати протиправними дії
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
невизнання податковою звітністю
податкової декларації ТОВ «Талис Плюс»
з податку на додану вартість за червень
2014 року;

-визнати протиправним та
скасувати рішення ДПІ у Бабушкінському
районі м.Дніпропетровська від 17.07.2014 р.
№ 19690/10/04-62-18-02-28, яким податкову
декларацію ТОВ «Талис Плюс» з податку
на додану вартість за червень 2014 року
не визнано податковою звітністю;

- визнати податкову декларацію ТОВ
«Талис Плюс» з податку на додану
вартість за червень 2014 року з додатками
такою, що подана у момент фактичного її
отримання ДПІ у Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська, тобто 15.07.2014 р.;

- зобов'язати ДПІ у Бабушкінському
районі м.Дніпропетровська відобразити
показники податкової декларації ТОВ
«Талис Плюс» з податку на додану
вартість за червень 2014 року в
електронних базах даних податкової
звітності, та в картці особового
рахунку ТОВ «Талис Плюс».

Позовні вимоги обґрунтовані
безпідставністю та протиправністю дій
відповідача щодо неприйняття належним
чином оформленої податкової звітності
за червень 2014 р. з надуманих підстав.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду 8
вересня 2014р. у справі № 804/11319/14
вищевказаний адміністративний позов
задоволено частково:

- визнано протиправним та
скасувано рішення ДПІ у Бабушкінському
районі м.Дніпропетровська від 17.07.2014 р.
№ 19690/10/04-62-18-02-28;

- зобов'язано ДПІ у Бабушкінському
районі м.Дніпропетровська прийняти
податкову декларацію ТОВ «Талис Плюс»
з податку на додану вартість за червень
2014 року з додатками датою її фактичного
отримання - 15.07.2014 р.;

- зобов'язано ДПІ у Бабушкінському
районі м.Дніпропетровська відобразити
показники (дані) податкової декларації
ТОВ «Талис Плюс» з податку на додану
вартість за червень 2014 року з додатками
в електронних базах даних податкової
звітності, у тому числі в інтегрованих
картках ТОВ «Талис Плюс»;

- у задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Постанову суду в частині задоволення
позовних вимог мотивовано відсутністю
підстав вважати, що податкова
декларація заповнена позивачем з
порушенням вимог п. 48.3 ст. 48 Податкового
кодексу України, що в свою чергу
свідчить про безпідставність та
протиправність рішення про невизнання
поданої податкової звітності
податковою.

Відмова у задоволенні вимоги щодо
визнання протиправними дій
обґрунтована тим, що самі по собі дії є
частиною процесу реалізації
податковим органом наданих законом
повноважень та не призвели до
порушення прав та інтересів позивача.

Не погодившись з постановою суду, ДПІ у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська подано апеляційну
скаргу, згідно якої скаржник просить
скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду 8 вересня 2014 р. у
справі № 804/11319/14, як таку що винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, та прийняти нову
постанову про відмову у задоволенні
позову повністю. Скаржник вважає, що
суд першої інстанції не врахував того,
що органи Міністерства доходів і
зборів України та ДПІ у Бабушкінському
районі м.Дніпропетровська, зокрема,
використовують інформацію щодо
місцезнаходження юридичної особи з
Єдиного державного реєстру, що
відповідає приписам п.45.2 ст.45 ПК
України, і, в свою чергу, свідчить про
правомірність невизнання податкової
звітності за червень 2014 р. Товариства
на підставі п.48.7 ст.48 ПК України.

Сторони по справі про час і місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення.

До судового засідання не з'явились
представники сторін. Від заявника
апеляційної скарги в справу направлено
клопотання про відкладення розгляду
справи на іншу дату, оскільки
представник податкової інстанції,
який мав бути присутнім в судовому
засіданні апеляційної інстанції,
приймає участь в іншому судовому
засіданні Дніпропетровського
окружного адміністративного суду.

Зазначене клопотання судовою колегією
не задоволено, оскільки
пріоритетність прийняття участі в
судових засіданнях сторонами
визначається на власний розсуд, крім
того, законодавчо не визначено
зазначену підставу як поважну для
можливості відкладення справи.

Загалом, з урахуванням наявних в справі
матеріалів, нез'явлення в судове
засідання представників сторін не
перешкоджає розгляду скарги.

Щодо суті спору:

Положеннями п.п.49.2, 49.1 ст.49 ПК України
передбачено обов'язок платника
податків за кожний встановлений цим
Кодексом звітний період подавати
податкові декларації щодо кожного
окремого податку, платником якого він
є, відповідно до цього Кодексу
незалежно від того, чи провадив такий
платник податку господарську
діяльність у звітному періоді.

При цьому, податкова декларація
подається за звітний період в
установлені цим Кодексом строки органу
державної податкової служби, в якому
перебуває на обліку платник податків.

Згідно положень п.п.«б» п.49.3 ст.49 ПК
України податкова декларація
подається за вибором платника
податків, якщо інше не передбачено цим
Кодексом, зокрема, надсилається поштою
з повідомленням про вручення та з
описом вкладення.

Як вбачається з матеріалів справи,
15.07.2014 р. ТОВ «Талис Плюс» засобами
електронного зв'язку подано до ДПІ у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська (в якій перебуває на
обліку) податкову декларацію з податку
на додану вартість за червень 2014 року з
додатками (а. с.6-8, 10. 11), що
підтверджується квитанцією № 2 зі
шлюзу прийому звітності Міністерства
доходів і зборів України (а. с.9. 12).

За приписами п.49.8 ст.49 ПК України
прийняття податкової декларації є
обов'язком органу державної податкової
служби. Під час прийняття податкової
декларації уповноважена посадова
особа органу державної податкової
служби, в якому перебуває на обліку
платник податків, зобов'язана
перевірити наявність та достовірність
заповнення всіх обов'язкових
реквізитів, передбачених пунктами 48.3
та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші
показники, зазначені в податковій
декларації платника податків, до її
прийняття перевірці не підлягають.

У відповідності до положень п.48.7 ст.48 ПК
України податкова звітність, складена
з порушенням норм цієї статті, не
вважається податковою декларацією,
крім випадків, встановлених пунктом 46.4
статті 46 цього Кодексу.

Згідно п.49.10 ст.49 ПК України відмова
посадової особи органу державної
податкової служби прийняти податкову
декларацію з будь-яких причин, не
визначених цією статтею, у тому числі
висунення будь-яких не визначених цією
статтею передумов щодо такого
прийняття (включаючи зміну показників
такої податкової декларації, зменшення
або скасування від'ємного значення
об'єктів оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється.

У відповідності до п.п.49.11.1 п.49.11 ст.49 ПК
України у разі подання платником
податків до органу державної
податкової служби податкової
декларації, заповненої з порушенням
вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу, такий орган державної
податкової служби зобов'язаний надати
такому платнику податків письмове
повідомлення про відмову у прийнятті
його податкової декларації із
зазначенням причин такої відмови: у
разі отримання такої податкової
декларації, надісланої поштою або
засобами електронного зв'язку, -
протягом п'яти робочих днів з дня її
отримання.

ТОВ «Талис Плюс» отримало лист ДПІ у
Бабушкінському районі від 17.07.2014 р.
№19690/10/04-62-18-02-28, яким позивача
повідомлено, що податкова декларація з
податку на додану вартість з додатками
за червень 2014 року складена з
порушенням п.48.3 ст.48 ПК України і тому
не вважається податковою звітністю (а.
с.13).

Дане невизнання обґрунтовано в листі
від 17.07.2014 р. тим, що «на декларації
недостовірно зазначено обов'язків
реквізит - місцезнаходження платника
податку».

При цьому, як вірно зазначено судом
першої інстанції, у вказаному
листі-відмові (який по суті є рішенням
відповідача, як суб'єкта владних
повноважень) податковим органом не
зазначено в чому саме полягає така
недостовірність даних Товариства щодо
його місцезнаходження. Тобто причина
невизнання податкової звітності
викладена відповідачем поверхово, без
подробиць і посилань на порушення,
допущені ТОВ «Талис Плюс» саме у даній
конкретній ситуації.

З пояснень відповідача, наданих суду,
вбачається, що у декларації з ПДВ за
червень 2014 року, поданій ТОВ «Талис
Плюс», обов'язковий реквізит
«місцезнаходження платника податків»
не містить достовірної інформації: у
полі: «Податкова адреса» декларації з
ПДВ за червень 2014 року ТОВ «Талис Плюс»
зазначено наступне «провулок
Джинчарадзе, буд.4, корпус 1,
м.Дніпропетровськ, Дніпропетровська
обл., 49000», в той час, як за даними витягу
Єдиного державного реєстру
місцезнаходження Товариства: « 49000,
Дніпропетровська обл., місто
Дніпропетровськ, Бабушкінський р-н,
провулок Джинчарадзе, будинок 4, корпус
1».

Отже, податковий орган зазначає, що
податкова звітність Товариства з ПДВ
за червень 2014 року не вважається
податковою з підстав розташування
позивачем у податковій звітності з ПДВ
за червень 2014 року адреси
(місцезнаходження) Товариства не у
порядку, в якому внесено адресу
Товариства до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (далі - ЄДР), що, на
думку відповідача, суперечить приписам
п.45.2 ст.45 ПК України.

Відповідність даних щодо
місцезнаходження Товариства,
зазначених у податковій звітності з
ПДВ за червень 2014 року, даним з ЄДР
підтверджується випискою з ЄДР (а.с.28).

Щодо посилань скаржника на
невідповідність зазначеного
місцезнаходження Товариства у
податковій звітності з ПДВ за червень
2014 року положенням п.45.2 ст.45 ПК України,
то колегія суддів вважає такі
посилання надуманими, з огляду на те,
що:

по-перше, для вирішення спору
необхідним є дослідження
правомірності та обґрунтованості саме
тих висновків, які зазначені
податковим органом у рішенні від 17.07.2014
р. При цьому, колегія суддів звертає
увагу, що рішення від 17.07.2014 р. не місить
посилань на положення п.45.2 ст.45 ПК
України, як на одну з підстав прийняття
такого рішення;

по-друге, дійсно, за визначенням,
наведеним у п.45.2 ст.45 ПК України,
податковою адресою юридичної особи
(відокремленого підрозділу юридичної
особи) є місцезнаходження такої
юридичної особи, відомості про що
містяться у Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Пункт 48.3 статті 48 ПК України (на яку
послався податковий орган у спірному
листі-відмові від 17.07.2014 р.) визначає
обов'язкові реквізити, які повинна
містити податкова декларація, зокрема,
це місцезнаходження (місце
проживання) платника податків.

Проте, не можна назвати недостовірними
відомості щодо місцезнаходження
Товариства, зазначені у податковій
звітності з ПДВ за червень 2014 року,
оскільки ці відомості повністю
відповідають відомостям щодо такого
місцезнаходження, наведеним в ЄДР, і
лише розташовані в іншому порядку, що
не є підставою для невизнання
податковою звітності позивача з ПДВ
за вказаний період.

Завданням адміністративного суду є
перевірка правомірності (легальності)
рішень суб'єкта владних повноважень з
огляду на чіткі критерії, які зазначені
у частині 3 статті 2 КАС України з
урахуванням закріпленого статтею 9 КАС
України принципу законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Отже, з огляду на те, що
відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, діяв у межах цих
повноважень, але не у спосіб
передбачений законом, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про задоволення позовних
вимог в частині визнання протиправним
та скасування рішення ДПІ у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська від 17.07.2014 р. №
19690/10/04-62-18-02-28, яким податкову
декларацію ТОВ «Талис Плюс» з податку
на додану вартість за червень 2014 року
не визнано податковою звітністю.

І з цих же підстав, враховуючи
наявність у органів ДПС повноважень
щодо невизнання податковою звітності
платників податків, колегія суддів
вважає обґрунтованою відмову суду
першої інстанції у задоволенні
позовних вимог в частині визнання
протиправними дій ДПІ у Бабушкінському
районі м.Дніпропетровська щодо
невизнання податковою звітністю
податкової декларації ТОВ «Талис Плюс»
з податку на додану вартість за червень
2014 року.

Також колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про задоволення позовних
вимог в частині зобов'язання
відповідача прийняти податкову
декларацію ТОВ «Талис Плюс» з податку
на додану вартість за червень 2014 року з
додатками такою, що подана у момент
фактичного її отримання ДПІ у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська, тобто 15.07.2014 р., з
огляду на те, що протиправним рішенням
відповідача від 17.07.2014 р. позивача
позбавлено можливості вчасно виконати
свій обов'язок щодо подання податкової
звітності з ПДВ, а також враховуючи те,
що п.49.13 ст.49 ПК України передбачено, що
у разі, якщо в установленому
законодавством порядку буде
встановлено факт неправомірної
відмови контролюючим органом
(посадовою особою) у прийнятті
податкової декларації, остання
вважається прийнятою у день її
фактичного отримання контролюючим
органом.

Крім того, колегія суддів вважає
правомірним вихід суду першої
інстанції за межі позовних вимог з
подальшим зобов'язанням відповідача
відобразити показники податкової
декларації Товариства з ПДВ за червень
2014 року в електронних базах даних
податкової звітності, та в картці
особового рахунку ТОВ «Талис Плюс»,
оскільки з положень Порядку ведення
органами міністерства доходів і зборів
України оперативного обліку податків,
зборів, митних платежів, єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, інших платежів,
які сплачуються під час митного
оформлення товарів, затвердженого
Наказом Мінходохів і зборів України
від 05.12.2013 р. № 765 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 04.02.2014 р.
за № 217/24994 вбачається, що наслідком
подачі податкової звітності платником
податків з урахуванням її
відповідності всім обов'язковим
вимогам до такої звітності, належного
підписання відповідними посадовими
особами є відображення в інтегрованій
картці платника податків відповідних
податкових зобов'язань, задекларованих
у поданій звітності.

Отже, доводи апеляційної скарги не
спростовують правового обґрунтування,
покладеного в основу судового рішення,
тому не можуть бути підставою для
скасування постанови суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
08 вересня 2014 р. у справі № 804/11319/14 -
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
08 вересня 2014 р. у справі № 804/11319/14 -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Я.В. Семененко