Справа № 366/30982/14-а
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
у 1-й інстанції: Слободян Н.П.
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А

Іменем України

23 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого - судді Межевича
М.В., суддів Горбань Н.І. та Земляної Г.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Іванківському районі Київської
області на постанову Іванківського
районного суду Київської області від 31
жовтня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Іванківському районі Київської
області про визнання дій та
бездіяльності незаконними і
неправомірними та зобов'язання зробити
перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Іванківського районного
суду Київської області від 31 жовтня 2014
року позов задоволено частково:
визнано неправомірною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
Іванківському районі Київської
області у здійсненні перерахунку та
виплати пенсії ОСОБА_2 по
інвалідності в розмірах,
передбачених ст. 50, ст. 54 Закону
України „Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
виходячи з кратного розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленої законом, на час виплат за
період з 05.04.2014 року по 30.07.2014 року;
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Іванківському районі
Київської області здійснити
перерахунок щомісячної основної
державної пенсії по інвалідності
ліньову Л.В. з 05.04.2014 року по 30.07.2014 року
по другій групі інвалідності в розмірі
8 мінімальних пенсій за віком,
відповідно до ст. 54 Закону України
„Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та стягнути
відповідні суми, з урахуванням
фактично виплачених Сум; зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Іванківському районі Київської
області здійснити перерахунок
щомісячної додаткової пенсії ОСОБА_2 з
05.04.2014 року по 30.07.2014 року по другій
групі інвалідності в розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст. 54 Закону України
„Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та стягнути
відповідні суми, з урахуванням
фактично виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Відповідач в апеляційній скарзі
просить скасувати зазначену постанову,
оскільки вважає, що остання прийнята з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи,
апеляційну скаргу, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_2
віднесений до 1 категорії як особа, що
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, що підтверджується
посвідченням НОМЕР_1, виданим 21.06.2012
року Київською обласною державною
адміністрацією.

Позивачу з 14.05.2012 року встановлена 2
група інвалідності довічно із
зазначенням причини інвалідності -
захворювання, пов'язане з роботами по
ЛНА на ЧАЕС, що підтверджено довідкою
МСЕК.

18.09.2014 року представник позивача
звернувся з заявою до Управління
Пенсійного фонду України в
Іванківському районі Київської
області з проханням перерахувати йому
пенсії з 2000 року по час розгляду заяви
відповідно до ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком.

Листом від 25.09.2014 року № 241/1-11
відповідач відмовив позивачу у
перерахунку зазначених пенсій,
посилаючись на відсутність підстав для
цього та правомірність здійснення
управлінням розрахунку.

Вважаючи свої права порушеними,
позивач звернувся до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що позивач має право на отримання
пенсії з 05.04.2014 року по 30.07.2014 року
(період чинності первинної редакції ст.
54, 50 Закону до фактичного зупинення її
Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік») у розмірі не
менше, ніж 8 мінімальних пенсій за віком
та щомісячної додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75
процентів мінімальної пенсії за віком
по другій групі інвалідності, що
передбачено ст.ст. 50, 54 Закону «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції з огляду на таке.

Закон України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» визначає основні
положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення.

Згідно з вимогами ст.54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28
лютого 1991 року № 796-ХІІ в усіх випадках
розмір пенсій для інвалідів другої
групи, щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим восьми мінімальних
пенсій за віком.

Згідно зі ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до категорії 1, інвалідам ІІ
групи призначається також щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком.

Згідно з частиною другою роз'яснень
викладених в постанові Пленуму Вищого
адміністративного суду України №4 від
16.03.2012 року «Про судову практику
вирішення адміністративними судами
спорів, що виникають у зв'язку із
застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
тимчасове зупинення дії закону чи
окремих його положень не припиняє
чинності закону; після закінчення
строку, на який зупинено їх дію, ця дія
поновлюється автоматично.

Відповідно до рішення Конституційного
Суду України від 26 грудня 2011 року
№20-рп/2011 та 25 січня 2012 року №3-рп/2012 суди
під час вирішення справ про соціальний
захист громадян керуються, зокрема,
принципом законності. Цей принцип
передбачає застосування судами
законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції, на основі й на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України, закону про
Державний бюджет на відповідний рік та
інших законів України.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду
України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 у
справі про соціальні гарантії громадян
Метою і особливістю Закону про
Державний бюджет України є
забезпечення належних умов для
реалізації положень інших законів
України, які передбачають фінансові
зобов'язання держави перед
громадянами, спрямовані на їх
соціальний захист, у тому числі й
надання пільг, компенсацій і гарантій
(Рішення Конституційного Суду України
від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 у справі про
соціальні гарантії громадян).

Законом України "Про Державний бюджет
на 2014 рік", який набрав чинності з 01.01.2014
року, не було встановлено обмежень щодо
застосування положень Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи". Проте,
постановою Кабінету Міністрів України
від 23.11.2011 року № 1210 "Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" всупереч
ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" встановлено фіксований
розмір.

Отже, з початку 2014 року Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2014 рік» повноваження визначати
розмір державної та додаткової пенсії,
передбаченої статтями 50, 54 ЗУ «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
Кабінету Міністрів України не були
делеговані, розміри цієї пенсії,
визначені зазначеним Законом, не
змінені, зупинення дії статей 50 та 54
Закону не передбачено.

Разом з тим, Законом України «Про
внесення змін до Закону України «Про
державний бюджет України на 2014 рік»
від 31.07.2014 року було встановлено, що
норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31,
37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік.

З огляду на наведене, суд апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції, що позивач має
право на отримання пенсії з 05.04.2014 року
по 30.07.2014 року у розмірі не менше, ніж 8
мінімальних пенсій за віком та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 75
процентів мінімальної пенсії за віком
по другій групі інвалідності, що
передбачено ст.ст. 50, 54 Закону «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»

Відповідно до чинного законодавства
розмір мінімальної пенсії за віком
визначається за правилами,
передбаченими ч.1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», де зазначено, що
мінімальний розмір пенсії за віком за
наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20
років страхового стажу встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Натомість іншого нормативно-правового
акту, який би визначав цей розмір або
встановлював інший розмір, не має.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України, у
разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, Закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

За конституційними нормами, виходячи з
пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд приходить до
висновку, що при визначенні розміру
пенсії позивачеві застосуванню
підлягають ст. 50 та ч.4 ст. 54 Закону №
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з
урахуванням визначення поняття
мінімального пенсії за віком частиною 1
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а не постанови Кабінету
Міністрів України.

Водночас суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо відмови у позові в
частині негайного виконання постанови
суду.

Таким чином, оскільки судове рішення
ухвалене судом першої інстанції
відповідно до норм матеріального
права, при дотриманні норм
процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, суд апеляційної
інстанції підстав для його скасування
не вбачає.

Керуючись ч. 1 ст. 41, ст.ст. 160, п. 2 ч. 1 ст.
197, ст.ст. 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України,
суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Іванківському районі Київської
області залишити без задоволення, а
постанову Іванківського районного
суду Київської області від 31 жовтня 2014
року - без змін.

Ухвала апеляційної інстанції за
наслідками її перегляду, набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя
М.В. Межевич

Суддя
Н.І. Горбань

Суддя
Г.В. Земляна

.

Головуючий суддя
Межевич М.В.

Судді:
Земляна Г.В.

Горбань Н.І.