Справа № 802/4193/14-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2014-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 грудня 2014 р.
Справа № 802/4193/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Слободонюка Михайла Васильовича,

за участю:

секретаря судового засідання:
Франчук А. О.

позивача: ОСОБА_1

відповідача: не
з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1

до: Департаменту соціальної політики
Вінницької обласної державної
адміністрації

про: визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

05.12.2014 року до Вінницького окружного
адміністративного суду звернувся
позивач - ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач)
з адміністративним позовом до
відповідача - Департаменту соціальної
політики Вінницької обласної
державної адміністрації (далі -
Департамент соціальної політики
Вінницької ОДА, відповідач).

У позовній заяві позивач просить:

- визнати протиправною відмову
Департаменту соціальної політики
Вінницької обласної державної
адміністрації у надані ОСОБА_1 дозволу
на сплату митних платежів на
автомобіль марки "Volkswagen Passat", 1998 року
випуску, номер кузова НОМЕР_1, державний
номер НОМЕР_2;

- зобов'язати Департамент соціальної
політики Вінницької обласної
державної адміністрації надати ОСОБА_1
дозвіл на сплату митних платежів на
автомобіль марки "Volkswagen Passat", 1998 року
випуску, номер кузова НОМЕР_1, державний
номер НОМЕР_2.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
зазначив, що у 2005 році його тещі -
ОСОБА_2, як засіб реабілітації, наданий
легковий автомобіль марки "Volkswagen Passat"1998
року випуску, номер кузова НОМЕР_1.
Після смерті ОСОБА_2, він звернувся з
заявою до відповідача щодо надання
дозволу сплатити митні платежі та
збори з метою переоформлення вказаного
автомобіля, на що листом № 04-5306 від
21.11.2014 року Департамент соціальної
політики Вінницької обласної
державної адміністрації відмовив у
наданні дозволу з посиланням на п. 41
Порядку забезпечення інвалідів
автомобілями, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 999 від 19.07.2006 р. (далі - Порядок).
Позивач вважає відмову неправомірною
та просить зобов'язати відповідача
надати дозвіл на сплату митних
платежів та зборів з метою
переоформлення автомобіля.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав у повному обсязі та
просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, проте 12.12.2014 року
через відділ прийому суду надав заяву
про розгляд справи без його участі,
зазначивши при цьому, що проти позову
заперечує.

Суд, розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення позивача
встановив, що громадянином ОСОБА_3
15.04.2005 року подаровано як гуманітарну
допомогу через Головне управління
праці та соціального захисту населення
Вінницької державної адміністрації,
легковий автомобіль марки "Volkswagen Passat",
1998 року випуску, номер кузова НОМЕР_1,
інваліду ІІІ групи ОСОБА_2

ОСОБА_2 була забезпечена органами
соціального захисту населення
вказаним вище автомобілем, що був
зареєстрований за номером НОМЕР_2.

3 2011 року стан ОСОБА_2 погіршився, у
зв'язку з чим вона постійно проживала
за адресою АДРЕСА_1 разом із позивачем,
що підтверджується довідкою ТОВ «УЮТ»
від 28.08.2012 року №1302.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 померла, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_4.

Після смерті ОСОБА_2, 18.11.2014 року позивач
звернувся з заявою до Департаменту
соціального захисту населення
Вінницької обласної державної
адміністрації щодо надання дозволу
сплатити митні платежі та збори з метою
переоформлення автомобіля, отриманого
ОСОБА_2, на його ім'я.

Департаментом соціального захисту
населення Вінницької обласної
державної адміністрації листом № 04-5306
від 21.11.2014 року відмовлено у наданні
такого дозволу, посилаючись при цьому
на те, що позивачем з пропущенням
шестимісячного строку подано заяву про
надання згоди на сплату митних
платежів.

Не погоджуючись із відмовою
Департаменту соціальної політики
Вінницької обласної державної
адміністрації позивач звернувся з
позовом до суду.

Суд, визначаючись щодо заявлених
позовних вимог та наданих у справу
доказів, виходив з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
гуманітарну допомогу" гуманітарна
допомога - цільова адресна безоплатна
допомога в грошовій або натуральній
формі, у вигляді безповоротної
фінансової допомоги або добровільних
пожертвувань, або допомога у вигляді
виконання робіт, надання послуг, що
надається іноземними та вітчизняними
донорами із гуманних мотивів
отримувачам гуманітарної допомоги в
Україні або за кордоном, які потребують
її у зв'язку з соціальною
незахищеністю, матеріальною
незабезпеченістю, важким фінансовим
становищем, виникненням надзвичайного
стану, зокрема внаслідок стихійного
лиха, аварій, епідемій і епізоотій,
екологічних, техногенних та інших
катастроф, які створюють загрозу для
життя і здоров'я населення, або тяжкою
хворобою конкретних фізичних осіб.

Згідно з ч. 1. ст. 11-1 Закону України "Про
гуманітарну допомогу" забезпечення
інвалідів, дітей-інвалідів
автомобілями, визнаними гуманітарною
допомогою, здійснюється на умовах,
передбачених законом, та у порядку, що
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Механізм забезпечення легковими
автомобілями інвалідів, які мають
право на їх отримання безоплатно або на
пільгових умовах, є громадянами
України і місце проживання яких
зареєстровано у встановленому законом
порядку врегульовано Порядком
забезпечення інвалідів автомобілями,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 19 липня 2006 року
№999.

Пунктом 41 Порядку (в редакції чинній на
момент смерті ОСОБА_2) визначено, що
автомобіль, отриманий головним
управлінням соціального захисту як
гуманітарна допомога для конкретного
інваліда, який перебуває на обліку,
видається безоплатно такому інваліду
(за його згодою або за згодою законного
представника недієздатного інваліда),
дитині-інваліду (за згодою її законного
представника) незалежно від черговості
на десятирічний строк, визначений з
дати видачі, із зняттям з обліку.

Після смерті інваліда, дитини-інваліда
автомобіль, визнаний гуманітарною
допомогою, яким інвалід був
забезпечений через головне управління
соціального захисту і користувався
менше ніж 10 років, може бути переданий у
власність одному з членів сім'ї
інваліда за рішенням Комісії з питань
гуманітарної допомоги при Кабінеті
Міністрів України за умови сплати
податків і зборів за ставками, діючими
на день здійснення митного оформлення
автомобіля.

Як вбачається з листа Департаменту
соціальної політики Вінницької
обласної державної адміністрації від
21.11.2014 року № 04-5306, відповідач у своїй
відповіді керувався постановою
Кабінету Міністрів від 31.10.2012 року №1057
"Про внесення змін до Порядку
забезпечення інвалідів автомобілями",
якою внесено зміни до пункту 41 Порядку
в частині встановлення шестимісячного
терміну з дня смерті інваліда для
сплати митних платежів.

Тобто, Департамент соціальної політики
Вінницької обласної державної
адміністрації відмовляючи у наданні
дозволу позивачу на сплату митних
платежів керувався Порядком із змінами
та доповненнями станом на дату
звернення позивача до відповідача.

Однак, суд звертає увагу, що
вищевказана постанова Кабінету
Міністрів України №1057 від 31.10.2012 року
набула чинності 24.11.2012 року, вже після
смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

Таким чином, на час смерті ОСОБА_2
чинними були норми п. 41 Порядку в
редакції, яка не встановлювала
шестимісячного терміну з дня смерті
інваліда для сплати митних платежів.

Так, ч. 1 ст. 58 Конституції України
передбачено, що закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Як випливає з Рішення Конституційного
Суду України від 09.02.1999р. № 1/99-рп, ч. 1 ст.
58 Конституції України щодо дії
нормативно-правового акта в часі треба
розуміти так, що вона починається з
моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.
Неприпустимість зворотної дії
нормативно-правового акта полягає в
тому, що запроваджені ним нові норми не
можуть застосовуватися до
правовідносин, які існували до
набрання ним чинності.

Відтак, застосування відповідачем до
спірних правовідносин положень п. 41
Порядку із змінами та доповненнями,
внесеними постановою Кабінету
Міністрів України №1057 від 31.10.2012 року, є
протиправним.

Стосовно позовної вимоги щодо
зобов`язання Департаменту соціальної
політики Вінницької обласної
державної адміністрації надати згоду
на сплату податків і зборів за вказаний
автомобіль, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті
162 КАС України у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії.

З огляду на право суду при задоволенні
вимог адміністративного позову
прийняти рішення про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії, а також
на встановлені ознаки протиправності
відмови в наданні згоди на сплату
митних платежів на автомобіль "Volkswagen
Passat", 1998 року випуску, суд вважає, що
позивач обрав належний спосіб захисту
порушеного права, який і підлягає
застосуванню при прийнятті рішення у
цій справі.

Частиною 2 статті 71 КАС України
встановлено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи сукупність зазначених вище
обставин, суд вважає, що позовні вимоги
є обґрунтованими, відповідають чинному
законодавству, підтверджуються
матеріалами справи, а тому підлягають
задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд керується частиною 1 статті
94 КАС України, в силу якої, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову
Департаменту соціальної політики
Вінницької обласної державної
адміністрації у наданні ОСОБА_4 дозволу
на сплату митних платежів на
автомобіль марки "Volkswagen Passat", 1998 року
випуску, номер кузова НОМЕР_1, державний
номер НОМЕР_3.

Зобов'язати Департамент соціальної
політики Вінницької обласної
державної адміністрації надати ОСОБА_1
дозвіл на сплату митних платежів на
автомобіль марки "Volkswagen Passat", 1998 року
випуску, номер кузова НОМЕР_1, державний
номер НОМЕР_3.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 73
гривні 08 копійок у відшкодування
судових витрат на сплату судового
збору.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя (підпис)
Слободонюк Михайло Васильович

Згідно з оригіналом

Суддя

Секретар