Справа № 161/6505/14-а, 2а-161/287/14
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 р.
Справа № 876/6838/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого-судді:
Сапіги В.П.,

суддів:
Левицької Н.Г., Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційні
скарги Управління Пенсійного фонду
України в місті Луцьку Волинської
області та ОСОБА_1 на постанову
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 28.05.2014 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в місті
Луцьку Волинської області про
зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о
в и в:

28.04.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся в
суд з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Луцьку Волинської області (далі -
УПФУ у м. Луцьку) про визнання дій
відповідача щодо неврахування
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення,
надбавки за вислугу років при
призначенні пенсії згідно Закону
України «Про державну службу»
неправомірними та зобов'язання його
провести перерахунок пенсії
відповідно до ЗУ «Про державну службу»
в розмірі 90% від заробітної плати з
врахуванням матеріально допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань ,
надбавки за вислугу років з 06.04.2011 р. та
виплатити недоотримані кошти в зв'язку
з проведеним перерахунком.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
покликається на те, що перебуває на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України в Луцьку з 13.06.2011 року як
отримувач пенсії по інвалідності.
06.04.2011року йому призначено пенсію по
віку відповідно до Закону України "Про
державну службу». Стаж роботи на
державній службі становить 30 років 04
місяці 9днів. Для призначення пенсії
ним була надана по місцю служби -
Державною податковою адміністрацією у
Львівській області довідка № 05-32 /190 від
05.04.2011 р. про складові заробітної плати
(надбавки та премії за останні 24
календарні місяці роботи або за
будь-які 60 календарних місяців роботи
підряд перед зверненням за пенсією), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу». Крім того, було
подано довідку № 05-32/189 від 05.04.11р. про
складові заробітної плати. 23.04.2014року
він звернувся до УПФУ в м.Луцьку з
заявою про врахування при обчисленні
пенсії матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально побутових
питань надбавки за вислугу років з
моменту призначення йому пенсії в
розмірі 90% середньомісячної заробітної
плати та виплату недоотриманих коштів
(в розмірі, встановленого на день
призначення йому пенсії). Листом №
195/п-01 від 25.04.14 р. УПФУ в м.Луцьку
відмовило йому в перерахунку пенсії.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 28.05.2014 року
адміністративний позов задоволено
частково. Зобов'язано УПФУ у м. Луцьку
провести на користь ОСОБА_1 перерахунок
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу» в розмірі 90% від
заробітної плати з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, надбавки
за вислугу років з 28.10.2013р. та виплатити
недоотримані кошти у зв'язку з
проведеним перерахунком. В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.
Позовні вимоги за період з 06.04.2011 р. по
27.10.2013 р. залишено без розгляду.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач - УПФУ у м. Луцьку подало
апеляційну скаргу. Вважає, суд що при
прийнятті оскаржуваної постанови
порушив норми матеріального та
процесуального права. При цьому
апелянт обґрунтовує та мотивує свої
вимоги аналогічно тим, що викладені в
запереченні на адміністративний позов,
зокрема, покликається на те, що
матеріальна допомога є одноразовою
виплатою і не зазначена в переліку
складових заробітної плати,
передбачених ст. 33 Закону України «Про
державну службу», тому вона не
включається до заробітку, що
враховується при нарахуванні чи
перерахунку пенсії державним
службовцем. Додатково звертає увагу ,
що на час звернення позивача про
перерахунок розміру пенсії була чинною
редакція ст. 37 Закону України «Про
державну службу», згідно якої
державним службовцям пенсія
призначається в розмірі 80% суми їх
заробітної плати, а на момент розгляду
справи в суді - 70%. З тих підстав просить
скасувати оскаржувану постанову і
прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні позову в повному обсязі.

Крім того, постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 16.06.2014 р. оскаржив позивач -
ОСОБА_1 з підстав порушення судом
першої інстанції норм процесуального
права. Обгрунтовуючи апеляційну
скаргу, вважає, суд в частині залишення
позовних вимог за період з 06.04.2011 р. по
27.10.2013 р. без розгляду, відкривши
провадження у справі, не вправі був
залишати частину вимог без розгляду.
Також вважає, що у відповідності до ч.4
ст. 99 КАС України строку звернення до
суду не порушив. Звертає увагу на ст. 46
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», за якою нараховані суми
пенсій, не отримані з вини органу, що
призначає і виплачує пенсію,
виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком. Просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою задовольнити позов
в повному обсязі.

У відповідності до п. 1 ч.1 ст. 197 КАС
України вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами. Справу може бути вирішено
на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційних скарг, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційні скарги
необхідно відхилити з наступних
мотивів.

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, колегія суддів
врахувала наступні обставини справи та
норми чинного законодавства.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в
Луцьку з 13.06.2011 року як отримувач пенсії
по інвалідності. 06.04.2011року йому
призначено пенсію по віку відповідно
до Закону України «Про державну
службу». Стаж роботи на державній
службі становить 30 років 04 місяці 9днів.
Для призначення пенсії ним була надана
по місцю служби - Державною податковою
адміністрацією у Львівській області
довідка № 05-32 /190 від 05.04.11 встановленої
форми, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України від
30.10.2008 року № 19-11 про складові
заробітної плати (надбавки та премії за
останні 24 календарні місяці роботи або
за будь-які 60 календарних місяців
роботи підряд перед зверненням за
пенсією), що подається для призначення
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу». Крім того, було
подано довідку № 05-32/189 від 05.04.11р. про
складові заробітної плати (повний
оклад, надбавка за ранг або
кваліфікаційні класи, або класний чин,
або спеціальні звання, або
дипломатичний ранг, надбавка за
вислугу років), що подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу».

Згідно довідки №05-32/190 від 05.04.2011р. про
складові заробітної плати за останні 24
календарні місяці роботи включені
матеріальна допомога на оздоровлення,
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань. Крім того,
відповідно до довідки 05-32/189 від 05.04.2011р.
позивачу нараховувалась надбавка за
вислугу років згідно Постанови
Кабінету Міністрів України від 12.03.97 р.
№ 1013 в сумі 1287,20 грн.

Положеннями ст. 37 Закону України «Про
державну службу» (в редакції на час
призначення пенсії) передбачено, що на
одержання пенсії державних службовців
мають право особи, які досягли
встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявності
страхового стажу для чоловіків - не
менше 25 років, для жінок - не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше 10 років, та які на час
досягнення пенсійного віку працювали
на посадах державних службовців, а
також особи, які мають не менше 20 років
стажу роботи на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців, -
незалежно від місця роботи на час
досягнення пенсійного віку. Пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, - у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10
років на державній службі пенсія
збільшується на один відсоток
заробітку, але не більше 90 відсотків
заробітної плати.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону
України «Про оплату праці» заробітна
плата - це винагорода, обчислена, як
правило, у грошовому виразі, яку за
трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частинами 2, 6 статті 33 Закону України
«Про державну службу» передбачено, що
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок. Державним службовцям
можуть установлюватися надбавки за
високі досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних
службовців, розміри їх посадових
окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються КМ
України (ч.7 ст.33).

Постановою КМ України від 9.03.2006 р. № 268
«Про упорядкування структури та умов
оплати праці працівників апарату
органів виконавчої влади, прокуратури,
судів та інших органів» керівникам цих
органів надано право у межах
затвердженого фонду оплати праці
надавати працівникам матеріальну
допомогу для вирішення
соціально-побутових питань та допомогу
для оздоровлення при наданні щорічної
відпустки у розмірі, що не перевищує
середньомісячної заробітної плати
працівника.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, індексацію та матеріальну
допомогу, на яку нараховувався збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, однак яка не включається
до складу заробітної плати державного
службовця, необхідно враховувати при
обчисленні розміру його пенсії.
Положення Законів України «Про
державну службу» та «Про оплату праці»
є загальними щодо спірних відносин. У
той же час перевагу мають спеціальні
норми, що визначають виплати (доходи)
для обчислення пенсії, за наведених
обставин - стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та стаття 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Відтак, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про порушення прав
ОСОБА_1 та необхідності задоволення
його позовних вимог.

Посилання позивача на порушення судом
першої інстанції норм процесуального
права не заслуговують на увагу з огляду
на таке.

У відповідності до ст.99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Нову форму довідки про заробітну плату,
яка подається для призначення пенсії
державним службовцям з графою «інші
виплати» було затверджено постановою
правління ПФУ від 14.02.2011 р. №5-1 «Про
виконання рішень окружного
адміністративного суду м. Києва по
справі №2а-4753/09/2670», відповідно позивач
ще у 2011 році мав можливість звернутися
до суду про порушення свого права.

Звертаючись до суду із позовною заявою,
ОСОБА_1 поважних причин пропущення
строку звернення до суду за захистом
порушеного права не навів.

Відповідно до ч.3 ст. 162 КАС України якщо
в ході судового розгляду справи суд
встановить, що провадження у справі
відкрито за позовною заявою, поданою з
пропущенням установленого законом
строку звернення до адміністративного
суду, або викладений в ухвалі про
відкриття провадження у справі
висновок суду про визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними був
передчасним, і суд не знайде інших
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, позовна заява
залишається без розгляду.

Крім того, за правилами ст.46 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» пенсія
виплачується за минулий час лише та, що
була нарахована.

З врахуванням наведеного доводи
апеляційних скарг не спростовують
висновків суду першої інстанції, а тому
підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200,
ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд
апеляційної інстанції

у х в а л
и в :

Апеляційні скарги Управління
Пенсійного фонду України в місті
Луцьку Волинської області та ОСОБА_1
залишити без задоволення.

Постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 28.05.2014 року
у справі №161/6505/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після надіслання копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя

В.П. Сапіга

Судді:
Н.Г. Левицька

Р.Б. Хобор