Справа № 2а-0870/1376/11
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2011-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2011 року о 12 год. 06 хв.
Справа № 2а-0870/1376/11

Запорізький окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Прасова О.О. при
секретарі Тєтєрєв В.В., за участю
представників позивача Ручка М.М.,
Журавльової Т.А., Бабміндри Д.І.,
представника відповідача Куліш В.В.,
розглянувши у м. Запоріжжі у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу

за заявою Фермерського господарства
«Гранд-2001»

до Михайлівської районної державної
адміністрації Запорізької області

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство «Гранд-2001»
(далі - позивач або ФГ «Гранд-2001»)
звернулось до суду з адміністративним
позовом до Михайлівської районної
державної адміністрації Запорізької
області (далі - відповідач) про:
визнання неправомірними дій
відповідача щодо відмовлення в зміні
умов договору оренди земельної ділянки
від 24.01.2008, щодо його продовження на
інший строк; зобов'язання відповідача
змінити умови договору оренди
земельної ділянки від 24.01.2008 та
продовжити його на інший строк з
позивачем.

У позові позивачем зазначено, що 24.01.2008
ФГ «Гранд-2001» з Михайлівською районною
державною адміністрацією Запорізької
області укладено договір оренди
земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
площею 41,6699га, яка знаходиться на
території Мар'янівської сільської ради
Михайлівського району Запорізької
області. Вказану земельну ділянку ФГ
«Гранд-2001» орендує з 2001 року з
подальшим переукладенням договору
оренди. У пункті 28 договору визначено
термін дії договору: «…але не більше
трьох років». Оскільки позивач
впродовж користування об'єктом оренди
здійснював інвестування для
поліпшення якісного стану землі,
агротехнічні заходи та не отримував
ніяких зауважень з боку орендодавця, то
19.01.2011 для продовження договору оренди
він подав відповідну заяву до
Михайлівської районної державної
адміністрації Запорізької області.
Позивачем 11.02.2011 від відповідача
отримана письмова відповідь про
ненадання згоди на зміну умов договору
оренди від 24.01.2008 та його подовження на
новий строк. Позивач обґрунтовує свої
позовні вимоги приписами ст.ст. 31, 33
Закону України «Про оренду землі»,
вважає, що розірвання договору оренди в
односторонньому порядку не
допускається, а орендар, який належним
чином виконував обов'язки згідно умов
договору, має за інших рівних умов
переважне право на поновлення
договору. Також, позивач вважає, що
відповідач ігноруючи переважне право
ФГ «Гранд-2001» орендувати земельну
ділянку віддав право оренди іншому
підприємству, яке звернулось з
аналогічною метою пізніше, ніж ФГ
«Гранд-2001». Позивач наполягає на тому,
що підстав не давати згоди на зміну
умов договору оренди у відповідача не
було.

Позивач, представники позивача у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали у повному обсязі, просили їх
задовольнити.

Відповідач проти позову заперечував,
зазначивши у письмових запереченнях,
що ч.1 ст.651 ЦК України зміна договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Також ч.1 ст.30 Закону України
«Про оренду землі» передбачено, що
зміна умов договору оренди землі
здійснюється за взаємною згодою
сторін. Аналогічна вимога зазначена і у
п.29 договору оренди земельної ділянки
від 24.01.2008, укладеного з ФГ «Гранд-2001».
Позивач 20.01.2011 звернувся до
Михайлівської районної державної
адміністрації Запорізької області з
заявою (вх.№05-06/0019) про продовження
вказаного договору оренди строком на
5-ть років, зі ставкою орендної плати в
розмірі 3% від нормативної грошової
оцінки земельної ділянки. Михайлівська
районна державна адміністрація
Запорізької області листом (за
вих.№05-06/0019 від 11.02.2011) не надала ФГ
«Гранд-2001» своєї згоди на продовження
договору оренди землі на більший строк.
Згідно п.28 договору його укладено на
строк - до моменту отримання власниками
сертифікатів державних актів на право
власності на земельну ділянку, але не
більше 3 років. Відповідно до п.1 ч.1 ст.31
Закону України «Про оренду землі» та
п.30 договору оренди землі від 24.01.2008 дія
договору припиняється у разі
закінчення строку, на який його було
укладено, тобто - 24.01.2011. Михайлівська
районна державна адміністрація
Запорізької області
листом-повідомленням (за вих.05-06/0054)
21.02.2011 сповістила ФГ «Гранд-2001» про
припинення договору, у зв'язку з
закінченням строків та про свої
заперечення проти подальшого
користування орендарем земельними
частками (паями) після закінчення
строку дії договору. Відповідач вважає,
що ч.3 ст.33 Закону України «Про оренду
землі» не передбачає автоматичного
поновлення договору оренди землі після
його закінчення у разі, якщо орендар
продовжує користуватися земельною
ділянкою після закінчення строку
договору оренди за відсутності
письмових заперечень орендодавця.
Оскільки позивач не звертався до
Михайлівської районної державної
адміністрації Запорізької області
щодо поновлення договору оренди, то між
сторонами договору правовідносин щодо
його поновлення не виникало. Крім того,
відповідач звертає увагу на те, що
згідно ч.2 ст.124 ЗК України передача в
оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється за
результатами проведення земельних
торгів, крім випадків, встановлених
частинами 2, 3 ст.134 ЗК України. В той же
час, предметом спору є 7 невитребуваних
земельних часток (паїв) колишнього КСП
ім.Свердлова, розміщених в межах
земельної ділянки виділеної єдиним
масивом, загальною площею 41,6699 га ріллі,
розташованої на території
Мар'янівської сільської ради. На
вказані 7 паїв поширюється Указ
Президента України №720 від 13.08.1995 «Про
порядок паювання земель, переданих у
колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям» і, оскільки вони не є
землями комунальної чи державної
власності, то проведення аукціону
(торгів) для набуття права оренди на не
витребувані земельні частки (паї)
законодавством - не передбачено. У
зв'язку з чим право ФГ «Гранд-2001» на
участь в аукціоні не могло
порушуватись.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечує,
вважає позовні вимоги безпідставними,
просить відмовити у задоволенні позову
у повному обсязі.

Сторони, під час розгляду справи, у
судовому засіданні повідомили, що ними
подано до суду всі необхідні документи
для вирішення спору по суті.

Вислухавши пояснення сторін,
з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд приходить
до висновку про відсутність підстав
для задоволення позовних вимог з
наступних підстав.

До суду сторонами надано заяву
позивача про продовження договору
оренди земельної ділянки №10 від 24.01.2008
щодо платного володіння, користування
земельною ділянкою площею 41,6699 га
розташованої на території
Мар'янівської сільської ради строком
на 5 років зі сплатою орендної плати в
розмірі 3% грошової оцінки земельної
ділянки. Вказана заява датована
головою ФГ «Гранд-2001» Ручка М.М. 19.01.2011
(вих.№11/19/1-вих4).

Також, сторонами до суду надано
клопотання сільського голови
Мар'янівської сільської ради (вих.№7
від 20.01.2011) яким він просить Голову
Михайлівської районної державної
адміністрації Запорізької області
продовжити термін оренди не
витребуваних земельних часток (паїв)
загальною площею 41,6700га з ФГ «Гранд-2001»
терміном на три роки з орендною платою
3% від нормативної грошової оцінки.

Судом досліджено Витяг із державного
земельного кадастру (вих.№1268 від 15.10.2007)
згідно якого земельній ділянці, яка
розташована на території Мар'янівської
сільської ради площею 41,6699га, яка
надається в оренду на підставі
технічної документації для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва присвоєний кадастровий
номер :09:009:0025.

Також, судом досліджено Витяг з
технічної документації про нормативну
грошову оцінку окремої земельної
ділянки (вих.№1697 від 15.10.2007), виконаний
Відділом земельних ресурсів у
Михайлівському районі Запорізької
області. Згідно даного Витягу
землекористувач: селянське
(фермерське) господарство «Гранд»
використовує земельну ділянку - рілля
площею 41,6699га загальною вартістю 483457
грн. 04 коп. Підставою до володіння
земельною ділянкою є Розпорядження
голови Михайлівської районної
державної адміністрації Запорізької
області №118 від 26.01.2007, №526 від 05.10.2007.

Сторонами надано відповідь першого
заступника голови Михайлівської
районної державної адміністрації
Запорізької області на заяву голови ФГ
«Гранд-2001» від 19.01.2011. Згідно цієї
відповіді (вих.№05-06/0419 від 11.02.2011)
заявникові роз'яснено, що продовження
договору оренди земельної ділянки
передбачає внесення до нього
відповідних змін щодо строку дії цього
договору. Оскільки ч.1 ст.651 ЦК України,
ч.1 ст.30 Закону України «Про оренду
землі» передбачають зміну умов
договору за взаємною згодою сторін, то:
«… Михайлівська районна державна
адміністрація не надає своєї згоди на
зміну умов договору оренди земельної
ділянки (невитребуваних земельних
часток (паїв)) від 24.01.2008 щодо його
продовження на більший строк …».

Також, судом досліджено
Лист-повідомлення (вих.№05-06/0054 від
21.02.2011) голови Михайлівської районної
державної адміністрації Запорізької
області, адресований ФГ «Гранд-2001».
Згідно даного листа відповідачем
розглянуто лист позивача
(вих.№2011/02-зем02 від 01.02.2011) про
продовження договору оренди земельної
ділянки від 24.01.2008. За договором оренди
земельної ділянки (не витребуваних
земельних часток (паїв)) від 24.01.2008,
укладеного між орендодавцем -
Михайлівською районною державною
адміністрацією та орендарем -
селянським (фермерським) господарством
«Гранд», який зареєстрований в книзі
реєстрації договорів оренди земельних
часток (паїв) Мар'янівської сільської
ради за №10 від 24.01.2008, позивачем
орендувалися 7 невитребуваних
земельних часток (паїв) колишнього КСП
«ім. Свердлова» розміщені в межах
земельної ділянки, виділеної єдиним
масивом, загальною площею 41,6699га ріллі,
розташованої на території
Мар'янівської сільської ради.
Відповідач повідомляє, що на підставі
п.1 ч.1 ст.31 Закону України «Про оренду
землі» та п.30 Договору він є припиненим
з 24.01.2011, у зв'язку з закінченням строку,
на який його було укладено. Також
відповідач повідомив позивача, що у
порядку ч.3 ст.33 Закону України «Про
оренду землі» заперечує проти
подальшого користування фермерським
господарством «Гранд-2001» вказаними 7-ма
земельними частками (паями) колишнього
КСП «ім. Свердлова», розміщених в межах
земельної ділянки виділеної єдиним
масивом, загальною площею 41,6699га ріллі,
розташованої на території
Мар'янівської сільської ради, після
закінчення строку дії Договору.

Судом досліджено Договір оренди
земельної ділянки (не витребуваних
земельних часток (паїв)), укладений
24.01.2008 позивачем з відповідачем.
Відповідно до п.15 Договору: «…передача
земельної ділянки Орендарю
здійснюється без розроблення проекту
її відведення, за актом
приймання-передачі в тижневий строк
після реєстрації договору оренди
земельної ділянки…».

Судом досліджено наданий відповідачем
Акт передачі земельної ділянки до
договору оренди земельної ділянки від
24.01.2008. Згідно з п.2 Акту: «Орендодавець
передає орендарю земельну ділянку у
належному стані та у визначених межах
згідно з умовами договору оренди
земельної ділянки». Акт підписаний
представниками від Орендодавця та від
Орендаря.

Відповідно до п.16 Договору оренди
земельної ділянки (не витребуваних
земельних часток (паїв)) від 24.01.2008: «…
після припинення дії договору орендар
повертає орендодавцеві земельну
ділянку у стані, не гіршому порівняно з
тим, у якому він одержав її в оренду.
Орендодавець у разі погіршення
корисних властивостей орендованої
земельної ділянки, пов'язаних із зміною
її стану, має право на відшкодування
збитків у розмірі, визначеному
сторонами …».

Згідно приписів ч.1 ст.34 Закону України
«Про оренду землі» у разі припинення
або розірвання договору оренди землі
орендар зобов'язаний повернути
орендодавцеві земельну ділянку на
умовах, визначених договором. Орендар
не має права утримувати земельну
ділянку для задоволення своїх вимог до
орендодавця.

Отже, згідно як умов Договору, так і
норми Закону України «Про оренду
землі», саме на позивача, як орендаря,
покладено обов'язок повернути земельну
ділянку Михайлівській районній
державній адміністрації Запорізької
області.

Разом з тим позивачем, в тому числі його
представниками, до суду не надано
жодних доказів про повернення
земельної ділянки орендодавцеві, як
цього вимагають умови договору.

Також, позивачем, а також
представниками позивача, не доведено
та до суду не надано доказів, що
земельна ділянка, яка є предметом
спору, перебуває на час закінчення дії
договору у стані не гіршому порівняно з
тим, у якому він одержав її в оренду - як
це прямо зазначено у Договорі оренди
земельної ділянки (не витребуваних
земельних часток (паїв)) від 24.01.2008.

Таким чином, суд вважає, що суб'єкт
владних повноважень довів виконання
всіх умов договору оренди землі, проте
ФГ «Гранд-2001» протиправно не виконало
обов'язки орендаря.

Крім того, відповідно до п.17 Договору
оренди земельної ділянки (не
витребуваних земельних часток (паїв))
від 24.01.2008: «… здійснені орендарем без
згоди орендодавця витрати на
поліпшення орендованої земельної
ділянки, які неможливо відокремити без
заподіяння шкоди цій ділянці, не
підлягають відшкодуванню …».

Однак, посилання позивача у позовній
заяві та представників позивача у
судовому засіданні на те, що
виконувались агротехнічні
сільськогосподарські роботи,
вносились добрива, оброблялась ділянка
від бур'янів - не засвідчені наявністю
згоди орендодавця на такі поліпшення.
Більш того, за умовами договору всі
вказані поліпшення не надають
будь-яких переваг орендарю при
закінчені умов договору оренди.

Таким чином, лист позивача від 01.02.2011
(вих.№2011/02-зем02) адресований голові
Михайлівської районної державної
адміністрації Запорізької області про
скасування рішення земельної комісії
щодо передачі земельної ділянки в
оренду іншим орендарям, з мотивів того,
що «… земельна ділянка заорана та
підготовлена до посіву …, закуплене
насіння для посіву» - не ґрунтується
ані на умовах Договору оренди
земельної ділянки (не витребуваних
земельних часток (паїв)) від 24.01.2008, ані
на Законі України «Про оренду землі».

Також, вивченням п.4 Договору оренди
земельної ділянки (не витребуваних
земельних часток (паїв)) від 24.01.2008
з'ясовано, що «… нормативна грошова
оцінка земельної ділянки становить 497105
грн. 82 коп., з урахуванням коефіцієнту
індексації - 2.623». Згідно з п.10 цього
Договору: «… орендна плата вноситься
орендарем у грошовій формі у розмірі -
із розрахунку 2,5 відсотка нормативної
грошової оцінки земельної ділянки, що
становить 12427 грн. 65 коп. за рік».

Відповідачем надано до суду Договір
оренди земельної ділянки (не
витребуваних земельних часток (паїв))
від 15.02.2011 укладений Михайлівською
районною державною адміністрацією
Запорізької області з ТОВ «СПП Лана».
Згідно з п.4 цього Договору: «…
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки становить 606450 грн. 45 коп., з
урахуванням коефіцієнту індексації -
3,2». Пунктом 10 Договору оренди
земельної ділянки (не витребуваних
земельних часток (паїв)) від 15.02.2011 з ТОВ
«СПП Лана» передбачено: «… орендна
плата вноситься орендарем у грошовій
формі у розмірі 4% від нормативної
грошової оцінки земельної ділянки в
рік».

Підставою для укладення вказаного
Договору оренди земельної ділянки (не
витребуваних земельних часток (паїв))
від 15.02.2011 з ТОВ «СПП Лана» є
Розпорядження голови Михайлівської
районної державної адміністрації
Запорізької області №50 від 09.02.2011. Це
Розпорядження на час розгляду даної
справи у суді - не оскаржено, позовних
вимог щодо його скасування позивачем у
позові - не заявлялось.

Дослідженням у суді Розпорядження
голови Михайлівської районної
державної адміністрації Запорізької
області №50 від 09.02.2011 з'ясовано, що
орендна плата ТОВ «СПП Лана»
встановлена у розмірі 4% нормативної
грошової оцінки земельної ділянки в
рік.

Згідно вимог ч.2 ст.792 Цивільного
кодексу України відносини щодо найму
(оренди) земельної ділянки регулюються
законом.

Оренда землі - це засноване на договорі
строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для проведення
підприємницької та інших видів
діяльності (ст.1 Закону України «Про
оренду землі»).

Згідно з ч.1, ч.2 ст.31 Закону України «Про
оренду землі» договір оренди землі
припиняється в разі: закінчення строку,
на який його було укладено. Договір
оренди землі припиняється також в
інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.3, ч.4 ст.31 Закону України
«Про оренду землі» договір оренди
землі може бути розірваний за згодою
сторін. На вимогу однієї із сторін
договір оренди може бути достроково
розірваний за рішенням суду в порядку,
встановленому законом. Розірвання
договору оренди землі в
односторонньому порядку не
допускається, якщо інше не передбачено
законом або цим договором.

Отже, позивачем при формуванні
позовних вимог змішується поняття
припинення договору в разі закінчення
строку, на який його було укладено, та
поняття припинення договору шляхом
його розірвання. Договір оренди
земельної ділянки (не витребуваних
земельних часток (паїв)) від 24.01.2008
припинений внаслідок закінчення
строку, на який його було укладено.
Відповідач не розривав вказаний
договір з ФГ «Гранд-2001» як орендарем.

Після закінчення строку, на який було
укладено договір оренди землі, орендар,
який належно виконував обов'язки
відповідно до умов договору, має за
інших рівних умов переважне право на
поновлення договору (ч.1 ст. ст.33 Закону
України «Про оренду землі»).

У разі поновлення договору оренди
землі на новий строк його умови можуть
бути змінені за згодою сторін (ч.2 ст.
ст.33 Закону України «Про оренду землі»).

Норми названої ч. 1, 2 ст.33 Закону України
«Про оренду землі» передбачають
спочатку припинення договору у зв'язку
з закінченням строку, на який його було
укладено, а вже потім можливе його
поновлення.

Позивач звертався до відповідача із
заявами (вих.№11/19/1-вих4, №2011/2-зем02 від
01.02.2011) про продовження договору оренди
земельної ділянки, а не про поновлення
договору оренди земельної ділянки.
Згідно з матеріалами справи позивач не
звертався до відповідача з приводу
поновлення договору оренди землі.

Продовження договору оренди земельної
ділянки передбачає внесення до нього
відповідних змін щодо строку дії цього
договору, а поновлення передбачає
укладення нового договору.

Як зазначено у ч.3 ст.33 Закону України
«Про оренду землі», у разі якщо орендар
продовжує користуватися земельною
ділянкою після закінчення строку
договору оренди, то за відсутності
письмових заперечень орендодавця
протягом одного місяця після
закінчення строку договору він
підлягає поновленню на той самий строк
і на тих самих умовах, які були
передбачені договором. Письмове
заперечення здійснюється
листом-повідомленням.

Відповідач письмово заперечив проти
продовження користування земельною
ділянкою позивачем зазначеним вище
листом-повідомленням від 21.02.2011 №05-06/0054,
який, згідно з описом вкладення до
цінного листа від 21.02.2011 та
повідомлення про вручення поштового
відправлення, був надісланий позивачу
21.02.2011 та отриманий ним 24.02.2011.

Таким чином, відповідачем дотримано
місячний строк передбачений ч.3 ст.33
Закону України «Про оренду землі».

Позивачем не доведено у суді, що
Михайлівська районна державна
адміністрація Запорізької області
відмовляє йому у поновленні договору
оренди землі.

Згідно з ч.1 ст.651 Цивільного кодексу
України зміна договору допускається
лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України
«Про оренду землі» зміна умов договору
оренди землі здійснюється за взаємною
згодою сторін.

Не надання відповідачем згоди на зміну
умов договору оренди земельної ділянки
(не витребуваних земельних часток
(паїв)) від 24.01.2008 щодо його продовження
на більший строк є реалізація ним ч.1
ст.651 Цивільного кодексу України та ч.1
ст.30 Закону України «Про оренду землі».

Позивач не довів протиправності не
надання відповідачем згоди на зміну
умов договору оренди земельної ділянки
(не витребуваних земельних часток
(паїв)) від 24.01.2008 щодо його продовження
на більший строк.

Передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, відповідно до
ч.1 ст.124 ЗК України, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки (у разі продажу права оренди)
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки.

Відповідно до ч.2 ст.124 ЗК України
передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється за
результатами проведення земельних
торгів, крім випадків, встановлених
частинами другою, третьою статті 134
цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.134 ЗК України земельні
ділянки державної чи комунальної
власності або права на них (оренда,
суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з
розташованими на них об'єктами
нерухомого майна державної або
комунальної власності, підлягають
продажу окремими лотами на
конкурентних засадах (земельних
торгах), крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Організатором земельних торгів,
відповідно до ч.3 ст.137 ЗК України, є
орган державної влади чи орган
місцевого самоврядування, чи державний
орган приватизації, уповноважений
здійснювати відчуження земельної
ділянки, призначеної для продажу, або
державний виконавець відповідно до
рішення суду. Проведення земельних
торгів здійснює юридична особа, яка має
дозвіл (ліцензію) на проведення
земельних торгів, на підставі договору
з відповідним органом державної влади
чи органом місцевого самоврядування,
чи державним органом приватизації.

Згідно з ч.5 ст.137 ЗК України земельні
торги проводяться у порядку,
встановленому законом.

Статтею 1 Указу Президента України №720
від 13.08.1995 «Про порядок паювання земель,
переданих у колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям» установлено, що паюванню
підлягають сільськогосподарські
угіддя, передані у колективну
власність колективним
сільськогосподарським підприємствам,
сільськогосподарським кооперативам,
сільськогосподарським акціонерним
товариствам, у тому числі створеним на
базі радгоспів та інших державних
сільськогосподарських підприємств.
Паювання земель радгоспів та інших
державних сільськогосподарських
підприємств здійснюється після
перетворення їх на колективні
сільськогосподарські підприємства.
Паювання земель передбачає визначення
розміру земельної частки (паю) у
колективній власності на землю кожного
члена колективного
сільськогосподарського підприємства,
сільськогосподарського кооперативу,
сільськогосподарського акціонерного
товариства без виділення земельних
ділянок в натурі (на місцевості).

Відповідно до ст.2 Указу Президента
України №720 від 13.08.1995 «Про порядок
паювання земель, переданих у
колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям» право на земельну частку
(пай) мають члени колективного
сільськогосподарського підприємства,
сільськогосподарського кооперативу,
сільськогосподарського акціонерного
товариства, в тому числі пенсіонери,
які раніше працювали в ньому і
залишаються членами зазначеного
підприємства, кооперативу, товариства,
відповідно до списку, що додається до
державного акта на право колективної
власності на землю.

Згідно з ст.13 Закону України «Про
порядок виділення в натурі (на
місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв)»
нерозподілені (невитребувані) земельні
ділянки за рішенням відповідної
сільської, селищної, міської ради чи
районної державної адміністрації
можуть передаватися в оренду для
використання за цільовим призначенням
на строк до моменту отримання їх
власниками державних актів на право
власності на земельну ділянку, про що
зазначається у договорі оренди
земельної ділянки, а власники
земельних часток (паїв) чи їх
спадкоємці, які не взяли участь у
розподілі земельних ділянок,
повідомляються про результати
проведеного розподілу земельних
ділянок у письмовій формі, у разі якщо
відоме їх місцезнаходження.

Відповідно до ч.2 ст.5 Закону України
«Про порядок виділення в натурі (на
місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв)»
сільські, селищні, міські ради
приймають рішення щодо виділення в
натурі (на місцевості) земельних
ділянок власникам земельних часток
(паїв) у межах населених пунктів, а
районні державні адміністрації - за
межами населених пунктів.

Судом з'ясовано, що позивачем
орендувалися 7 невитребуваних
земельних часток (паїв) колишнього КСП
«ім. Свердлова» розміщених в межах
земельної ділянки, виділеної єдиним
масивом, загальною площею 41,6699га,
розташованої на території
Мар'янівської сільської ради. На
вказані 7 невитребуваних земельних
часток (паїв) поширюється Указ
Президента України №720 від 13.08.1995 «Про
порядок паювання земель, переданих у
колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям».

Оскільки 7 невитребуваних земельних
часток (паїв) колишнього КСП «ім.
Свердлова» не є землями комунальної чи
державної власності, то проведення
аукціону (торгів) для набуття права
оренди як це зазначено у ч.1 ст.134 ЗК
України - не потрібно.

Розпорядженням голови Михайлівської
районної державної адміністрації
Запорізької області №50 від 09.02.2011
вирішено надати земельну ділянку в
оренду ТОВ «СПП Лана».

Розпорядження голів місцевих
державних адміністрацій, прийняті в
межах їх компетенції, є обов'язковими
для виконання на відповідній території
всіма органами, підприємствами,
установами та організаціями,
посадовими особами та громадянами (ч.2
ст.6 Закону України «Про місцеві
державні адміністрації»).

З урахуванням зазначеного, відповідач
мав право на прийняття Розпорядження
№50 від 09.02.2011 про надання в оренду
нерозподілених (невитребуваних)
земельних часток (паїв) ТОВ «СПП Лана».

Згідно з ч.1 ст.159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права (ч.2 ст.159 КАС
України).

Отже, суд не може зобов'язати
відповідача вчинити дії, які
суперечать законодавству (вимогам ст.6
Закону України «Про місцеві державні
адміністрації», ст.ст. 30, 31, 33 Закону
України «Про оренду землі»), а саме -
зобов'язати відповідача змінити умови
договору оренди земельної ділянки від
24.01.2008 та продовжити його на інший строк
з ФГ «Гранд-2001».

У відповідності зі ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За змістом ст.71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на викладене вище, позовні
вимоги є не обґрунтованими і не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 71, 94, 158-163 КАС України;
ст.19 Конституції України; ст.ст. 124, 134, 137
Земельного кодексу України; ст.ст. 651, 792
Цивільного кодексу України; ст.ст. 1, 30,
31, 33 Закону України «Про оренду землі»;
ст.6 Закону України «Про місцеві
державні адміністрації», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Фермерського
господарства «Гранд-2001» до
Михайлівської районної державної
адміністрації Запорізької області про
визнання неправомірними дій
відповідача щодо відмовлення в зміні
умов договору оренди земельної ділянки
від 24.01.2008 щодо його продовження на
інший строк - відмовити.

Відмовити у задоволенні позову
Фермерського господарства «Гранд-2001»
до Михайлівської районної державної
адміністрації Запорізької області про
зобов'язання відповідача змінити умови
договору оренди земельної ділянки від
24.01.2008 та продовжити його на інший строк
з позивачем.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне
оскарження, встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку заяву не було подано.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя (підпис)
О.О. Прасов

Постанова виготовлена у повному обсязі
14.04.2011.

Постанова не набрала законної сили

Суддя
О.О. Прасов