Справа № 2а-3293/12/2670
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 року
м.Київ
К/800/50026/14

К/800/50049/14

К/800/50313/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін
О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Кравцов О.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційні скарги
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики, Заступника прокурора міста
Києва та Публічного акціонерного
товариства «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України» на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 14 травня 2014 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 04 вересня
2014 року у справі за заявою Публічного
акціонерного товариства «Укрнафта»
про перегляд за нововиявленими
обставинами постанови Окружного
адміністративного суду міста Києва від
16 жовтня 2013 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Укрнафта» до Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
енергетики, третя особа - Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України», про визнання протиправною та
скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
16 жовтня 2013 року відмовлено у
задоволенні позовних вимог Публічного
акціонерного товариства «Укрнафта»
про скасування постанови Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики від 29
грудня 2011 року №255 «Про встановлення
ціни на товарний природний газ
власного видобутку для ПАТ «Укрнафта».

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 12 грудня 2013
року скасовано постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
16 жовтня 2013 року; ухвалено нову
постанову, якою вимоги
адміністративного позову Публічного
акціонерного товариства «Укрнафта»
задоволено в повному обсязі; визнано
протиправною та скасована з дати
прийняття постанова, винесена
Національною комісією, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики, від 29 грудня 2011 року №255.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 23 січня 2014 року скасовано
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 12 грудня 2013
року, залишено в силі постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 16 жовтня 2013 року.

У квітні 2014 року Публічне акціонерне
товариство «Укрнафта» звернулося до
суду з заявою про перегляд за
нововиявленими обставинами постанови
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 16 жовтня 2013 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
14 травня 2014 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 04 вересня
2014 року, задоволено заяву представника
Публічного акціонерного товариства
«Укрнафта» про перегляд судового
рішення за нововиявленими обставинами;
скасовано постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
16 жовтня 2013 року в адміністративній
справі № 2а-3293/12/2670, якою відмовлено
повністю у задоволенні позову
Публічного акціонерного товариства
«Укрнафта» до Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
енергетики, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача: Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України», про визнання протиправною та
скасування постанови НКРЕ від 29 грудня
2011 року № 255; прийнято нову постанову,
якою позов Публічного акціонерного
товариства «Укрнафта» задоволено
повністю; визнано протиправною та
скасовано постанову Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики, від 29
грудня 2011 року № 255 «Про встановлення
ціни на товарний природний газ
власного видобутку для ПАТ «Укрнафта».

Не погоджуючись із вказаними
рішеннями, Національна комісія, що
здійснює державне регулювання у сфері
енергетики, заступник прокурора міста
Києва та Публічне акціонерне
товариство «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України»
звернулись до Вищого
адміністративного суду України з
касаційними скаргами, в яких
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просили судові рішення скасувати.

Публічне акціонерне товариство
«Укрнафта» у поданих запереченнях
просить касаційні скарги залишити без
задоволення, судові рішення - без змін.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи касаційних скарг, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційні
скарги не підлягають задоволенню
виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.245 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова або ухвала суду, що набрала
законної сили, може бути переглянута у
зв'язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.245 КАС України
підставою для перегляду судового
рішення за нововиявленими обставинами
є, зокрема, істотні для справи
обставини, що не були і не могли бути
відомі особі, яка звертається із
заявою, на час розгляду справи.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 29 грудня 2011 року
Національною комісією, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики, прийнято постанову №255 про
встановлення ціни на товарний
природний газ для ПАТ «Укрнафта», якою,
відповідно до ст.10 Закону України «Про
засади функціонування ринку
природного газу» та Указу Президента
України від 23 листопада 2011 року №1059
«Про національну комісію, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики», встановлено ціну на
товарний природний газ власного
видобутку для ПАТ «Укрнафта» у розмірі
458 грн. за 1000 куб.м. (без урахування
податку на додану вартість).

Вказана постанова НКРЕ прийнята на
підставі норм Порядку формування,
розрахунку та встановлення цін на
природний газ для суб'єктів
господарювання, що здійснюють його
видобуток, затвердженого постановою
НКРЕ від 22 січня 2009 року №35.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ПАТ «Укрнафта» про скасування
постанови Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
енергетики від 29 грудня 2011 року №255,
Окружний адміністративний суд міста
Києва у постанові від 16 жовтня 2013 року
та Вищий адміністративний суд України
в ухвалі від 23 січня 2014 року, зазначили
про обґрунтованість визначеної
відповідачем ціни на товарний
природний газ, встановленої відповідно
до вимог Порядку формування,
розрахунку та затвердження цін на
природний газ (у тому числі нафтовий
(попутний) газ) для суб'єктів
господарювання, що здійснюють його
видобуток, затвердженого постановою
Національної комісії регулювання
електроенергетики від 22 січня 2009 року
№ 35, який має силу нормативно-правового
акту та є чинним на час виникнення
спірних правовідносин.

Вищий адміністративний суд України в
ухвалі від 03 квітня 2014 року у справі №
К/9991/37707/12, залишаючи в силі постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 26 вересня 2011 року,
встановив, що Постанова від 22 січня 2009
року №35, якою було затверджено Порядок
формування, розрахунку та затвердження
цін на природний газ (у тому числі
нафтовий (попутний) газ) для суб'єктів
господарювання, що здійснюють його
видобуток, не має сили
нормативно-правового акту, оскільки не
була належним чином зареєстрована у
Міністерстві юстиції України.

Вищий адміністративний суд України у
вказаному рішенні виходив із того, що
оскільки Порядок №35, яким
затверджувалися ціни на газ, підлягає
неодноразовому застосуванню, визначає
права та обов'язки певного кола
суб'єктів господарювання, що
здійснюють видобуток газу, тобто має
неперсоніфікований характер, містить
норми права, що регулюють процес
ціноутворення у галузі
газовидобування, то відповідно до
Указу Президента України від 03 жовтня
1992 року №493/92 «Про державну реєстрацію
нормативно-правових актів міністерств
та інших органів виконавчої влади»,
Положення про державну реєстрацію
нормативно-правових актів міністерств,
інших органів виконавчої влади,
органів господарського управління та
контролю, що зачіпають права, свободи й
законні інтереси громадян або мають
міжвідомчий характер, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28 грудня 1992 року №731, цей Порядок
підлягає державній реєстрації в
Міністерстві юстиції України.

Вказані висновки були покладені
позивачем в обґрунтування заяви про
перегляд рішення за нововиявленими
обставинами з посиланням на те, що
Порядок № 35 не набрав чинності, не
створює правових наслідків і не може
застосовуватися при встановленні ціни
на газ для суб'єктів господарювання, що
здійснюють його видобуток, у тому числі
при встановленні ціни на газ для ПАТ
«Укрнафта».

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
про наявність підстав для перегляду
постанови Окружного адміністративного
суду міста Києва від 16 жовтня 2013 року за
нововиявленими обставинами та
задоволення заяви позивача.

Як встановлено у ч.1 ст.10 Закону України
«Про засади функціонування ринку
природного газу», підприємства, частка
держави у статутному фонді яких
становить 50 відсотків та більше,
господарські товариства, 50 відсотків
та більше акцій (часток, паїв) яких
перебувають у статутному фонді інших
господарських товариств, контрольним
пакетом акцій яких володіє держава, а
також дочірні підприємства,
представництва та філії таких
підприємств і товариств, учасники
договорів про спільну діяльність
та/або особи, уповноважені договорами
про спільну діяльність, укладеними за
участю зазначених підприємств,
щомісяця здійснюють продаж усього
товарного природного газу, видобутого
на підставі спеціальних дозволів на
користування надрами в межах території
України, континентального шельфу і
виключної (морської) економічної зони,
для формування ресурсу природного
газу, що використовується для потреб
населення, безпосередньо суб'єкту,
уповноваженому Кабінетом Міністрів
України на формування такого ресурсу,
за закупівельними цінами, які для
кожного суб'єкта господарювання -
власника спеціального дозволу на
користування нафтогазоносними надрами
щороку встановлюються національною
комісією, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики, згідно
із затвердженим нею Порядком
формування, розрахунку та встановлення
цін на природний газ для суб'єктів
господарювання, що здійснюють його
видобуток.

Із вказаної норми вбачається, що
суб'єкти господарювання, які
підпадають під дію ст.10 Закону України
«Про засади функціонування ринку
природного газу», зобов'язані щомісяця
здійснювати продаж усього видобутого
природного газу уповноваженому
Кабінетом Міністрів України суб'єкту
на формування ресурсу природного газу,
що використовується для потреб
населення, за закупівельними цінами,
які для кожного суб'єкта
господарювання щороку встановлюються
національною комісією, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики, згідно із затвердженим нею
Порядком формування, розрахунку та
встановлення цін на природний газ для
суб'єктів господарювання, що
здійснюють його видобуток.

Судами попередніх інстанцій, з
урахуванням висновку Вищого
адміністративного суду України,
викладеного в ухвалі від 03 квітня 2014
року у справі № К/9991/37707/12, обґрунтовано
відзначено, що на момент винесення
відповідачем оскаржуваної постанови
не існувало порядку формування,
розрахунку та встановлення цін на
природний газ для суб'єктів
господарювання, що здійснюють його
видобуток.

Вказані обставини є істотними, не були
і не могли бути відомі на час вирішення
справи і є підставою для перегляду
судового рішення за нововиявленими
обставинами.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.191
Господарського кодексу України
державні регульовані ціни
запроваджуються Кабінетом Міністрів
України, органами виконавчої влади та
органами місцевого самоврядування
відповідно до їх повноважень у
встановленому законодавством порядку;
державне регулювання цін здійснюється
згідно із Законом України «Про ціни і
ціноутворення».

Згідно ч.2 ст.15 Закону України «Про ціни
і ціноутворення» установлення
державних регульованих цін на товари в
розмірі, нижчому від економічно
обґрунтованого розміру, без визначення
джерел для відшкодування різниці між
такими розмірами за рахунок коштів
відповідних бюджетів не допускається і
може бути оскаржено в судовому порядку.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.22 Закону України
«Про засади функціонування ринку
природного газу» газодобувні
підприємства подають національній
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики,
інформацію про заплановані на
наступний календарний рік показники
повної собівартості видобутого
природного газу, рентної плати, а також
прогнозованих обсягів видобування
природного газу для формування,
розрахунку та встановлення
закупівельних цін на природний газ для
суб'єктів господарювання, що
здійснюють його видобування,
відповідно до Порядку, затвердженого
національною комісією, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики.

З матеріалів справи вбачається та
судами встановлено, що Національною
комісією, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики при
прийняття оскаржуваної постанови від 29
грудня 2011 року № 255 та при встановлені
ціни на газ для ПАТ «Укрнафта» на рівні
458 грн. за 1000 м. куб. газу (без ПДВ)
зменшено такі витрати ПАТ «Укрнафта»
як матеріали і паливо, оплата праці та
відрахування на соціальні заходи,
амортизація, витрати на підготовку та
компримування газу, інші витрати,
адміністративні витрати, інші
операційні витрати, рентна плата,
капітальні вкладення. Підставою
зменшення зазначених витрат
відповідачем зазначено ненадання
позивачем достатньої інформації та
матеріалів для розрахунку ціни,
зокрема, неподання товариством
розподілу витрат по собівартості на
газопереробних заводах між окремими
видами продукції та діяльності, копій
договорів та кошторисів з детальними
поясненнями та розрахунками по кожній
складовій цін (тарифів) на зазначені
послуги, інших документальних доказів
в обґрунтування розміру кожної
складової ціни, документального
обґрунтування планового зростання цін;
при цьому відповідач посилався на
порушення позивачем вимог Порядку № 35.

Відповідно до висновку
судово-економічної експертизи від 27
лютого 2013 року №5682/5683/12-45, проведеної
Київським науково-дослідним
інститутом судових експертиз,
здійснений ПАТ «Укрнафта» розрахунок
ціни на природний газ є таким, що
відповідає вимогам Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», Положенням
(стандартам) бухгалтерського обліку,
зокрема (П(С)БО) 16 «Витрати», (П(С)БО) 7
«Основні засоби» (П(С)БО 9 «запаси»,
Інструкції з планування, обліку і
калькулювання собівартості видобутку
нафти і газу, затвердженої Рішенням
Правління ВАТ «Укрнафта» (протокол № 01
від 04 січня 2007 року) та погодженої
Міністерством палива та енергетики
України.

При цьому, експерти дійшли висновку, що
ціна, розрахована та встановлена НКРЕ в
оскаржуваній постанові, не
обґрунтована нормами законодавства у
сфері ціноутворення, бухгалтерського
та фінансового обліку в частині
обмеження врахування ряду витрат та є
такою, що не забезпечує ПАТ «Укрнафта»
покриття економічно обґрунтованих
витрат на плановий період.

Враховуючи нововиявлені обставини у
справі щодо не набрання чинності
Порядком № 35, висновок експертизи від 27
лютого 2013 року № 5682/5683/12-45, яким
підтверджується правильність та
економічна обґрунтованість
розрахунків ціни природного газу,
здійснених позивачем, неправомірність
зменшення та неврахування
відповідачем у складі встановленої
ціни елементів, що формують показник
повної собівартості природного газу,
встановлення відповідачем ціни на
рівні меншому собівартості видобутого
природного газу, без визначення
дотацій на покриття збитків, колегія
суддів вважає правильними рішення
судів попередніх інстанцій про
задоволення позовних вимог щодо
скасування оскаржуваної постанови
НКРЕ від 29 грудня 2011 року № 255.

Доводи касаційних скарг встановлених
обставин справи та висновків судів
першої та апеляційної інстанції не
спростовують та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст.220-1 КАС України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст.220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційні скарги Національної комісії,
що здійснює державне регулювання у
сфері енергетики, Заступника прокурора
міста Києва та Публічного акціонерного
товариства «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України» відхилити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 14 травня 2014 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 04 вересня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
ухвалення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строки та в порядку, передбачених
статтями 237 - 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді