Справа № 162/2000/13-а 2а/162/773/13
Суддя: Клюба В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 р.
Справа № 876/15336/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Клюби В. В.

суддів:
Кухтея Р.В., Хобор Р.Б.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Любешівському районі
Волинської області на постанову
Любешівського районного суду
Волинської області від 08 листопада 2013
року по справі № 162/2000/13-а за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Любешівському районі
Волинської області про перерахунок
пенсії,

УСТАНОВИВ:

21 жовтня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
Любешівського районного суду
Волинської області з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Любешівському районі
Волинської області і просила визнати
протиправними дії відповідача щодо
відмови в перерахунку та виплаті
пенсії з врахуванням 1 % заробітку за
кожен рік роботи понад мінімальний
стаж 15 років та зобов'язати відповідача
провести перерахунок та виплату пенсії
в межах строку позовної давності
відповідно до вимог п. 2 ст. 56 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
із збільшенням пенсії на 1 % заробітку
за кожний рік роботи понад стаж 15 років.

В обґрунтування вимог позовної заяви
вказано, що відповідно до п. 2 ст. 56
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» позивач наділений правом
на збільшення пенсії на один процент
заробітку за кожний рік роботи понад
встановлений цим пунктом стаж, однак
відповідачем вимог даної норми не
дотримано.

Постановою Любешівського районного
суду Волинської області від 08
листопада 2013 року позов задоволено
частково. Зобов'язано відповідача
починаючи з 21 квітня 2013 року провести
перерахунок та виплату пенсії позивачу
відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» із
збільшенням пенсії на 1 % заробітку за
кожний рік роботи понад стаж 15 років,
але не вище 75 % заробітку.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, Управлінням Пенсійного
фонду України в Любешівському районі
Волинської області подано апеляційну
скаргу до Львівського апеляційного
адміністративного суду, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою в задоволенні
позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги вказано, що оскільки позивачу
здійснено перерахунок пенсії
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», тому і підвищення до
пенсії за понаднормовий стаж
здійснюється відповідно до вимог ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» - за кожен повний рік
страхового стажу понад 20 років для
жінок.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України,
суд апеляційної інстанції здійснює
розгляд справи в порядку письмового
провадження, за наявними у справі
матеріалами та на основі наявних у ній
доказів.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Постановляючи оскаржуване судове
рішення та умотивовуючи свої висновки,
суд першої інстанції виходив з того, що
у заявах позивача відсутні відомості
про незастосування при перерахунку
пенсії положень Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується із таким висновком суду
першої інстанції з урахуванням
наступного.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
позивач з 17 січня 2008 року отримує
пенсію по віку, призначену відповідно
до Закону України «Про пенсійне
забезпечення», Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Крім того, позивач віднесений до 3
категорії громадян, які постраждали
внаслідок аварії на Чорнобильській
АЕС.

Відповідно до статті 15 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» умови,
норми та порядок такого забезпечення
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
визначаються Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» або їм
надається право на одержання пенсій на
підставах, передбачених Законом
України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, цією нормою надано право
обирати умови, норми та порядок
пенсійного забезпечення, які
встановлені загальним Законом України
«Про пенсійне забезпечення» або
спеціальним Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Статтею 56 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено пільги щодо
обчислення стажу роботи (служби) осіб,
які підпадають під його дію. Зокрема,
згідно з пунктом 2 зазначеної статті
право на пенсію в повному розмірі мають
громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3,
4 за умови стажу роботи не менше ніж 20
років чоловіки, 15 років жінки, зі
збільшенням пенсії на 1 % заробітку за
кожний рік роботи понад установлений
стаж, але не вище 75 % заробітку, а
громадянам, які відпрацювали за
списком № 1, чоловіки - 10 років і більше,
жінки - 7 років 6 місяців і більше - не
вище 85 % заробітку.

Аналіз викладеного положення закону
свідчить про те, що воно визначає
особливі норми та умови пенсійного
забезпечення громадян, які постраждали
від Чорнобильської катастрофи.

Водночас порядок перерахунку пенсій
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» не встановлений, що є
підставою для застосування судом при
розгляді цього публічно-правового
спору аналогії закону на підставі
частини 7 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Ознакам, передбаченим вказаною
процесуальною нормою, відповідає абзац
2 частини першої статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», зі
змісту якого випливає, що за кожний
повний рік страхового стажу понад
установлений законом мінімальний
трудовий стаж, необхідний для
призначення пенсії за віком, остання
збільшується на 1 % визначеної законом
її розрахункової величини.

Для громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
ця розрахункова величина має пільговий
характер і визначена в частині другій
статті 56 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» як сума заробітку за
кожний рік роботи понад установлений
цим пунктом стаж роботи. Згідно з цим
Законом вона дорівнює мінімальному
розміру пенсії за віком, який згідно з
абзацом 1 частини другої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлений у розмірі
визначеного законом прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Таким чином, особам, яким призначена
пенсія на підставі Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
перерахунок пенсії має здійснюватися
за кожний повний рік стажу роботи понад
установлений для них мінімальний
трудовий стаж для призначення пенсії (15
років - для жінок і 20 років - для
чоловіків) шляхом збільшення пенсії на
1 % заробітку за рік.

Звідси, суд апеляційної інстанції
вважає, що призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» зумовлює
збільшення такої у розмірах
встановлених цим Законом.

Відповідно до статті 57 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» обчислення
середньомісячного заробітку мало
провадитися відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування». При
цьому у разі обчислення пенсії
відповідно до частини другої статті 27
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за бажанням того, хто
звернувся за пенсією, середньомісячний
фактичний заробіток для обчислення
пенсії може визначатися за будь-які 12
місяців підряд роботи на територіях
радіоактивного забруднення. У
випадках, коли особа, яка звернулася за
пенсією, пропрацювала на територіях
радіоактивного забруднення менше 12
місяців, середньомісячний заробіток
визначається шляхом поділу загальної
суми заробітку за календарні місяці
роботи на кількість цих місяців, а у
випадках, коли особа пропрацювала на
вказаних територіях менше місяця,
пенсія може обчислюватись із заробітку
за цей календарний місяць з додаванням
до заробітку на основній роботі. Для
осіб, які працювали у зоні відчуження
менше місяця та захворіли на променеву
хворобу, пенсія може обчислюватись із
заробітку за фактично відпрацьований
час.

На думку суду апеляційної інстанції,
застосування пільг по обчисленню
середньомісячного заробітку, при
призначенні (перерахунку) пенсії,
визначених Законом України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», означає, що такій особі
пенсію призначено (перераховано) на
підставі Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а отже, на таку особу
поширюються положення п. 2 ст. 56 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
оскільки підвищення до пенсії за
страховий стаж пов'язане із заробітком
з якого нараховано пенсію.

Відповідно до розпорядження
Управління Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області для визначення розміру пенсії
позивача взято розрахунок заробітку за
12 місяців, що дає підстави вважати
обґрунтованими вимоги останнього щодо
необхідності перерахунку пенсії
відповідно до п. 2 ст. 56 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.160, 195, 197,198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області залишити без задоволення, а
постанову Любешівського районного
суду Волинської області від 08
листопада 2013 року по справі № 162/2000/13-а -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
В. В. Клюба

Судді:
Р.В. Кухтей

Р.Б. Хобор