Справа № 820/19614/14
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2014-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2014 р.
№ 820/19614/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Бідонько А.В., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Державної податкової інспекції у м.
Сєвєродонецьк Головного управління
Міндоходів у Луганській області до
Комунального підприємства
"Сєвєродонецьккомунсервіс" про
стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державна податкова
інспекція у м. Сєвєродонецьк Головного
управління Міндоходів у Луганській
області, звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Комунального підприємства
"Сєвєродонецьккомунсервіс" в якому
просив суд стягнути кошти з
відповідача за податковим боргом з
рахунків у банках, обслуговуючих
боржника з податку на додану вартість у
сумі 535122,79 грн. на користь Держави
р/р0080 код платежу 14010100, банк
ГУДКСУ у Луганській області, МФО 804013,
отримувач УК у м. Сєвєродонецьку, код
отримувача 37944909.

В обґрунтування позовних вимог заявник
зазначив, що Комунальне підприємство
"Сєвєродонецьккомунсервіс" перебуває
на обліку як платник податків та зборів
(обов'язкових платежів) в Державній
податковій інспекції у м.
Сєвєродонецьк Головного управління
Міндоходів у Луганській області.
Відповідно до облікових даних
Державної податкової інспекції у м.
Сєвєродонецьк Головного управління
Міндоходів у Луганській області
відповідач має узгоджені податкові
зобов'язання з податку на додану
вартість на загальну суму 535122,79 грн.,
які у встановлений законодавством
строк не сплачені. У зв'язку з несплатою
узгодженої суми податкового
зобов'язання у встановлені строки,
позивачем направлено відповідачу
податкову вимогу. Наведені обставини
свідчать про невиконання відповідачем
свого податкового обов'язку щодо
сплати податків та зборів в строки та у
розмірах, встановлених законодавством
України.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час, дату та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про час, дату та
місце розгляду справи повідомлявся
судовими повістками з поштовими
повідомленнями, які направлялися за
офіційним місцем знаходженням. Через
канцелярію суду надав клопотання, в
якому зазначив, що заперечує проти
задоволення позовних вимог та просить
розглянути справу без участі
представника відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, суд встановив наступне.

Комунальне підприємство
"Сєвєродонецьккомунсервіс"
зареєстровано як юридична особа
Виконавчим комітетом Сєвєродонецької
міської ради Луганської області 03.11.1992
року, перебуває на обліку як платник
податків та зборів (обов'язкових
платежів) в Державній податковій
інспекції у м. Сєвєродонецьк Головного
управління Міндоходів у Луганській
області з 20.07.1995 року за №1432 (а.с. 6-7, 22).

Судом встановлено, що Комунальним
підприємством
"Сєвєродонецьккомунсервіс" було подано
до Державної податкової інспекції у м.
Сєвєродонецьк Головного управління
Міндоходів у Луганській області
податкові декларації з податку на
додану вартість № від 16.05.2014 року
(термін сплати 30.05.2014р.), № від
18.06.2014 року (термін сплати 30.06.2014р.),
№ від 17.07.2014 року (термін сплати
30.07.2014р.), № від 18.08.2014 року (термін
сплати 30.08.2014р.), № від 19.09.2014 року
(термін сплати 30.09.2014р.), № від
17.10.2014 року (термін сплати 30.10.2014р.), в
яких підприємством самостійно
визначено податкові зобов'язання з
податку на додану вартість у
загальному розмірі 511371,00 грн. (а.с. 8-19).

Відповідачем суму самостійно
визначених податкових зобов'язань з
податку на додану вартість в повному
обсязі у встановлені законодавством
строки сплачено не було. На час
розгляду справи податковий борг
відповідача з зазначеного податку за
вказаними податковими деклараціями
складає 511371,00 грн.

У зв'язку з тим, що відповідачем сума
узгодженого податкового зобов'язання з
податку на додану вартість у
встановлені законодавством строки
сплачена не була, податковим органом
відповідачу було нараховано пеню у
розмірі 23751,79 грн.

Таким чином, загальна сума податкового
боргу Комунального підприємства
"Сєвєродонецьккомунсервіс" складає
535122,79 грн. з яких: 511371,00 грн. -
заборгованість з податку на додану
вартість та 23751,79 грн. - пеня.

Згідно з п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 36.1. ст. 36 Податкового
кодексу України податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом, законами з питань митної
справи.

Пунктом 54.1 ст. 54 Податкового кодексу
України визначено, що крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Відповідно до п.п. "е" п. 176.1 ст. 176
Податкового Кодексу України платники
податку зобов'язані своєчасно
сплачувати узгоджену суму податкових
зобов'язань, а також суму штрафних
(фінансових) санкцій, нарахованих
контролюючим органом, та пені, за
винятком суми, що оскаржується в
адміністративному або судовому
порядку.

Згідно із ст. 203 Податкового кодексу
України платники податкова декларація
подається за базовий звітний
(податковий) період, що дорівнює
календарному місяцю, протягом 20
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

Платник податку зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї
статті для подання податкової
декларації.

Статтею 59 Податкового кодексу України
передбачено, що у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Згідно п. 59.4 ст.59 Податкового кодексу
України податкова вимога надсилається
також платникам податків, які
самостійно подали податкові
декларації, але не погасили суми
податкових зобов'язань у встановлені
цим Кодексом строки, без попереднього
надсилання податкового
повідомлення-рішення.

Податкова вимога вважається
надісланою (врученою) юридичній особі,
якщо її передано посадовій особі такої
юридичної особи під розписку або
надіслано листом з повідомленням про
вручення.

На виконання даної норми, Державною
податковою інспекцією у м.
Сєвєродонецьк Головного управління
Міндоходів у Луганській області на
адресу відповідача було направлено
податкові вимоги форми "Ю1" №1/42 від
23.10.2001 року та форми "Ю2" №2/248 від 11.12.2001
року, що підтверджується наявними в
матеріалах справи доказами.

Згідно з п. 88.1 ст. 88 Податкового кодексу
України з метою забезпечення виконання
платником податків своїх обов'язків,
визначених цим Кодексом, майно
платника податків, який має податковий
борг, передається у податкову заставу.

Пунктом 89.2 ст.89 Податкового кодексу
України передбачено, що право
податкової застави поширюється на
будь-яке майно платника податків, яке
перебуває в його власності
(господарському віданні або
оперативному управлінні) у день
виникнення такого права і балансова
вартість якого відповідає сумі
податкового боргу платника податків,
крім випадків, передбачених пунктом 89.5
цієї статті, а також на інше майно, на
яке платник податків набуде прав
власності у майбутньому.

Згідно Витягу про реєстрацію в
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна №31456419 від 19.05.2011 року, об'єктом
обтяження є майно платника податків
згідно акту опису майна №82 від 18.05.2011 р.,
яке знаходяться у податковій заставі
(а.с. 21).

Таким чином, суд дійшов висновку, що
податковим органом було здійснено
заходи по стягненню податкового боргу
платника податків, передбачені діючим
законодавством, однак вони не призвели
до погашення в повному обсязі
податкового боргу.

Відповідно до статті 67 Конституції
України, кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Суд зазначає, що відповідно до п.п.14.1.175
п.14.1 ст.14 Податкового Кодексу України
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Підпунктом 20.1.19 п.20.1 ст.20 Податкового
кодексу України визначено право
контролюючого органу застосовувати до
платників податків передбачені
законом фінансові (штрафні) санкції
(штрафи) за порушення податкового чи
іншого законодавства, контроль за
додержанням якого покладено на
контролюючі органи; стягувати до
бюджетів та державних цільових фондів
суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом
та іншими законами України; стягувати
суми недоїмки із сплати єдиного внеску;
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єктів
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитами (позиками), залученими
державою (Автономною Республікою Крим
чи територіальною громадою міста) або
під державні (місцеві) гарантії, а також
за кредитами із бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом та іншими
законами України.

Згідно п.п.20.1.34 п.20.1 ст. 20 Податкового
кодексу України контролюючий орган має
право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, що обслуговують такого
платника податків, на суму податкового
боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 Податкового
кодексу України контролюючий орган
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 ст. 95 Податкового кодексу
України передбачено, що стягнення
коштів та продаж майна платника
податків провадяться не раніше ніж
через 60 календарних днів з дня
надіслання (вручення) такому платнику
податкової вимоги.

Пунктом 95.3 ст.95 Податкового кодексу
України визначено, що стягнення коштів
з рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.
Контролюючий орган звертається до суду
щодо надання дозволу на погашення
усієї суми податкового боргу за
рахунок майна платника податків, що
перебуває у податковій заставі.
Рішення суду щодо надання вказаного
дозволу є підставою для прийняття
контролюючим органом рішення про
погашення усієї суми податкового
боргу. Рішення контролюючого органу
підписується його керівником та
скріплюється гербовою печаткою
контролюючого органу. Перелік
відомостей, які зазначаються у такому
рішенні, встановлюється центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

На час розгляду адміністративної
справи сума заборгованості не сплачена
та складає 535122,79 грн.

Враховуючи вищевикладене, беручи до
уваги той факт, що відповідно до ч.1 ст.71
КАС України, кожна сторона належними і
достатніми доказами повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а відповідач
належними доказами не довів факту
погашення заборгованості у розмірі
535122,79 грн., суд прийшов до висновку про
законність та обґрунтованість
позовних вимог, через що позов підлягає
задоволенню.

Відповідно ч.4 ст.94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа судові
витрати з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 9, 11, 71, 94, 159, 160 - 163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у м.
Сєвєродонецьк Головного управління
Міндоходів у Луганській області до
Комунального підприємства
"Сєвєродонецьккомунсервіс" про
стягнення податкового боргу -
задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства
"Сєвєродонецьккомунсервіс" (, адреса: 93400, Луганська обл., м.
Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, б. 89) кошти
за податковим боргом з рахунків у
банках, обслуговуючих боржника з
податку на додану вартість у сумі 535122,79
грн. (п'ятсот тридцять п'ять тисяч сто
двадцять дві гривні 79 копійок) на
користь Державного бюджету України на
р/р 0080, код платежу 14010100, банк
ГУДКСУ у Луганській області, МФО 804013,
отримувач УК у м. Сєвєродонецьку, код
отримувача 37944909.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Харківський окружний адміністративний
суд шляхом подачі апеляційної скарги
на постанову суду протягом десяти днів
з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова чи ухвала суду не набрала
законної сили.

Суддя
Бідонько А.В.