Справа № 755/22473/14-а
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Бартащук
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

17 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді
Кобаля М.І.,

суддів:
Епель О.В., Карпушової О.В.

при секретарі:
Пакіж О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали апеляційної
скарги Управління Пенсійного фонду у
Дніпровському районі міста Києва на
постанову Дніпровського районного
суду міста Києва від 28 жовтня 2014 року по
справі за адміністративним позовом
Управління Пенсійного фонду у
Дніпровському районі міста Києва до
ОСОБА_3 про стягнення безпідставно
одержаної одноразової грошової
допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду у
Дніпровському районі міста Києва (далі
- Позивач) звернулось до суду з
адміністративним позовом до ОСОБА_3
(далі - Відповідач) у якому просило
стягнення безпідставно одержаної
одноразової грошової допомоги в
розмірі 41 298,10 грн.

Постановою Дніпровського районного
суду міста Києва від 28 жовтня 2014 року в
задоволенні зазначеного
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову, якою
задовольнити адміністративний позов в
повному обсязі.

Заслухавши представника позивача, що
прибув у судове засідання, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід - залишити без
задоволення, а оскаржувану постанову -
без змін, виходячи з наступного.

Згідно із ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
03.01.2014 року листом № 42 Управління з
координації та контролю за виплатою
пенсій Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві
звернулося до Управління Пенсійного
фонду у Дніпровському районі м. Києва
для вирішення питання про
відшкодування переплати (безпідставно
одержаної одноразової грошової
допомоги) пенсіонера ОСОБА_3.

На думку позивача, переплата за період
з 15.09.2012 року по 30.09.2012 року в сумі 41 298,10
грн. виникла в зв'язку з неправомірним
призначенням одноразової грошової
допомоги УПФУ у Голосіївському районі
м. Києві, де перебувала пенсійна справа
ОСОБА_3

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції прийшов до висновку, що
оскільки спеціальний стаж роботи у
закладах охорони здоров'я відповідача
становить понад 47 років (з урахуванням
подвійного розміру за час роботи у
реанімаційному відділенні), підстав
для висновку про одержання
відповідачем безпідставно нарахованої
одноразової грошової допомоги не має..

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції, оскільки він знайшов
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, ОСОБА_3 працював у
закладах охорони здоров'я з 01 серпня 1977
року до моменту виходу на пенсію у 2012
році. В період з 06.02.1980 по 02.02.1982
проходив військову службу в якості
начальника медичної частини.

Відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» страховий стаж - період
(строк), протягом якого особа підлягала
державному соціальному страхуванню,
якою або за яку сплачувався збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування згідно із законодавством,
що діяло раніше, та/або підлягає
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню згідно із цим
Законом і за який сплачено страхові
внески;

Працюючи начальником медичної частини
в період проходження військової
служби, позивач отримував заробітну
плату, доплату за звання та інші
виплати і сплачував страхові внески
згідно законодавства.

Страховий стаж роботи відповідача
становить понад 35 років з урахуванням
служби в армії в якості платника
страхового внеску.

Крім того, в період з 13.12.1971 по 24.08.1972
відповідач працював гальванщиком 2-го
розряду на Михайлівському заводі
пускових двигунів.

Згідно із постановою КМ України від 16
січня 2003 р. N 36 , Списку N 1 «Виробництв,
робіт, професій, посад і показників на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, зайнятість в яких повний
робочий день дає право на пенсію за
віком на пільгових умовах», главі XII
«Виробництво та ремонт електричних
машин і апаратури , пункту 12а «а)
робітники», підпункту « 12а готувачі
активних мас, зайняті у виробництві
кислотних акумуляторів, гальванічних
елементів і батарей, а також роботами з
речовинами 1-2 класів небезпеки або
канцерогенами» праця гальванщиком
враховується в подвійному розмірі.

Проте, вищезазначений період не був
врахований позивачем у страховий стаж
роботи відповідача.

Відповідно до статті 60 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» робота в
лепрозорних і протичумних закладах
охорони здоров'я, у закладах
(відділеннях) з лікування осіб,
заражених вірусом імунодефіциту
людини або хворих на СНІД, в інших
інфекційних закладах (відділеннях)
охорони здоров'я, у
патолого-анатомічних і реанімаційних
відділеннях закладів охорони здоров'я,
а також у психіатричних закладах
охорони здоров'я зараховується до
стажу роботи у подвійному розмірі.

Відповідно до ст. 1215 Цивільного кодексу
України поверненню не підлягає
заробітна плата і платежі, що
прирівнюються до неї, пенсії, допомоги,
стипендії, відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю, аліменти та інші
грошові суми, надані фізичній особі як
засіб до існування, якщо їх виплата
проведена фізичною або юридичною
особою добровільно, за відсутності
рахункової помилки з її боку і
недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, колегія суддів
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що з боку відповідача не
встановлено зловживань, у результаті
яких він отримав одноразову грошову
допомогу у розмірі 41 298, 10 грн., як і
спірні питання визначення страхового
стажу відповідача Управліннями
Пенсійного фонду України - у
Голосіївському та Дніпровському
районах м. Києва не є доказом
недобросовісності з боку набувача.

Зважаючи на наведене, колегія суддів
вважає, що порушень судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права при вирішенні
цієї справи не допущено. Правова оцінка
обставин по справі дана вірно, а тому
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а судове рішення - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, Київський апеляційний
адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду у Дніпровському
районі міста Києва - залишити без
задоволення, а постанову Дніпровського
районного суду міста Києва від 28 жовтня
2014 року - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно
до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення
в повному обсязі.

Головуючий - суддя
М.І. Кобаль

судді:
О.В. Епель

О.В. Карпушова

.

Головуючий суддя
Кобаль М.І.

Судді:
Епель О.В.

Карпушова О.В.