Справа № 2а-2509/09/0970
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2014 року м. Київ
К/9991/44358/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Кошіля В.В., Шипуліної Т.М.,

секретар судового засідання Титенко
М.П.,

за участю:

представників позивача - Бородкіна Д.І.,
Джигринюка І.В.,

представника відповідача - Джоголика
Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області Державної
податкової служби

та касаційну скаргу Богородчанської
центральної районної аптеки №13

на постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 15
жовтня 2009 року

та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 21 червня 2012
року

у справі № 2а-2509/09/0970

за позовом Богородчанської
центральної районної аптеки №13

до Державної податкової інспекції в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області

про визнання рішення нечинним, -

В С Т А Н О В И Л А :

Богородчанська центральна районна
аптека №13 (далі - позивач) звернулась до
суду з позовом до Державної податкової
інспекції в Богородчанському районі
Івано-Франківської області (далі -
відповідач) про визнання нечинними
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій № /0 від 25
травня 2009 року.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 15
жовтня 2009 року позов задоволено
частково. Рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій за №
/0 від 25 травня 2009 року в частині
застосування фінансових санкцій в
розмірі 1204743,00 грн. визнано недійсним,
обмеживши розмір санкції сумою 5647954,00
грн. Стягнуто з Державного бюджету
України на користь Богородчанської
центральної районної аптеки №13
судовий збір у розмірі 2,40 грн.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 21 червня 2012
року постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 15
жовтня 2009 року залишено без змін.

В касаційній скарзі ДПІ в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області ДПС,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального права, просить скасувати
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 15
жовтня 2009 року в частині задоволених
позовних вимог та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 21 червня 2012 року і ухвалити в цій
частині нове судове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити.

В касаційній скарзі Богородчанська ЦРА
№13, посилаючись на порушення судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального права, просить скасувати
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 15
жовтня 2009 року в частині відмови у
задоволенні позовних вимог та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 21 червня 2012
року і ухвалити в цій частині нове
судове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення присутніх у судовому
засіданні представників сторін,
перевіривши доводи касаційних скарг
щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга ДПІ в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області ДПС
задоволенню не підлягає, а касаційна
скарга Богородчанської ЦРА №13
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступне.

ДПІ в Богородчанському районі
Івано-Франківської області була
проведена планова виїзна перевірка
Підприємства «Центральна районна
аптека №13» з питань дотримання вимог
податкового законодавства, валютного
та іншого законодавства за період з 01
січня 2006 року по 31 грудня 2008 року, за
результатами якої складений акт №
331/23/01977547 від 14 травня 2009 року.

За висновками акта перевірки,
позивачем були порушені, зокрема,
вимоги пункту 1 статті 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», пункту 1 Постанови Кабінету
Міністрів України від 07 жовтня 2001 року
№ 121 «Про терміни переведення суб'єктів
підприємницької діяльності на облік
розрахункових операцій у готівковій та
безготівковій формі із застосуванням
реєстраторів розрахункових операцій».

Зокрема, у акті перевірки було вказано,
що 15 липня 2006 року аптека в с. Яблунька,
яка належить Богородчанської ЦРА №13,
перевищила встановлений граничний
розмір обсягу розрахункових операцій в
розмірі 75000,00 грн. (згідно поданих
звітів та даних книг обліку
розрахункових операцій), з огляду на що
з 16 серпня 2006 року аптека в с. Яблунька
повинна була застосовувати реєстратор
розрахункових операцій. Обсяг
розрахункових операцій за період з 16
серпня 2006 року по 31 грудня 2008 року, які
не були проведені через реєстратор
розрахункових операцій склав 353297,60
грн., у тому числі: за 2006 рік - 129876,00 грн.,
за 2007 рік - 136012,60 грн., за 2008 рік - 170298,00
грн.

Також, у акті перевірки було вказано, що
селу Яблунька Богородчанського району
Івано-Франківської області надано
статус гірського населеного пункту, з
огляду на що аптека в с. Яблунька не
застосовувала реєстратор
розрахункових операцій.

25 травня 2009 року ДПІ в Богородчанському
районі Івано-Франківської області на
підставі вказаного акту перевірки
прийняла рішення № 000642303/0, яким згідно
з пунктом 1 статті 17 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» застосувала до
Богородчанської ЦРА №13 штрафні
(фінансові) санкції у сумі 1769538,00 грн.

Суд першої інстанції, частково
відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, з висновками якого погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що аптека в с. Яблунька відновиться до
пункту 7 Переліку окремих форм та умов
проведення діяльності у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг, яким дозволено проводити
розрахункові операції без
застосування реєстраторів
розрахункових операцій з
використанням розрахункових книжок та
книг обліку розрахункових операцій,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23 серпня 2000 року
№ 1336, з огляду на що граничний розмір
обсягу розрахункових операцій для
такого структурного підрозділу
позивача становить 75000,00 грн.
Задовольняючи позовні вимоги в іншій
частині, суд виходив з того, що у
відповідності до положень статті 250
Господарського кодексу України
штрафні (фінансові) санкції можуть бути
застосовані до позивача лише за період
з травня 2008 року.

Однак повністю погодитись з такими
висновками судів попередніх інстанцій
колегія суддів не може, з огляду на
наступне.

Відповідно до пункту 1 статті 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» (в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
перелік окремих форм та умов
проведення діяльності у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг, яким дозволено проводити
розрахункові операції без
застосування реєстраторів
розрахункових операцій з
використанням розрахункових книжок та
книг обліку розрахункових операцій, а
також граничний розмір річного обсягу
розрахункових операцій з продажу
товарів (надання послуг), при
перевищенні якого застосування
реєстраторів розрахункових операцій є
обов'язковим, встановлюються Кабінетом
Міністрів України за поданням
центрального органу виконавчої влади з
питань економічної політики і
Державної податкової адміністрації
України. Розрахункові книжки не
застосовуються у випадках здійснення
підприємницької діяльності,
визначених статтею 9 цього Закону.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 23 серпня 2000 року № 1336 «Про
забезпечення реалізації статті 10
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг»» (в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) був затверджений
Перелік окремих форм та умов
проведення діяльності у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг, яким дозволено проводити
розрахункові операції без
застосування реєстраторів
розрахункових операцій з
використанням розрахункових книжок та
книг обліку розрахункових операцій, в
пункті 22 якого вказано провадження
діяльності у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг
суб'єктами підприємницької діяльності
на території сіл і селищ міського типу,
яким згідно із Законом України «Про
статус гірських населених пунктів в
Україні» надано статус гірських.

При цьому, в пункті 2 постанови Кабінету
Міністрів України від 23 серпня 2000 року
№ 1336 «Про забезпечення реалізації
статті 10 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг»» (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
граничний розмір річного обсягу
розрахункових операцій з продажу
товарів (надання послуг), у разі
перевищення якого застосування
реєстраторів розрахункових операцій є
обов'язковим, для форм та умов
проведення діяльності, визначених,
зокрема, у пункті 22 переліку,
встановлено у сумі 200 тис. гривень на
один суб'єкт господарської діяльності.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та знайшло своє
підтвердження у акті перевірки, селу
Яблунька Богородчанського району
Івано-Франківської області надано
статус гірського населеного пункту.
Також, в акті перевірки було
встановлено, що річний обсяг
розрахункових операцій, здійснених
аптекою с. Яблунька у 2006, 2007, 2008 роках, не
перевищив 200000,00 грн.

З огляду на викладене, висновки судів
першої та апеляційної інстанцій про
правомірність оспорюваного рішення №
/0 від 25 травня 2009 року в частині
застосованих штрафних (фінансових)
санкцій у розмірі 564795,00 грн. не є
обґрунтованими.

При цьому, колегія суддів погоджується
з висновками судів попередніх
інстанцій, безвідносно мотивів таких
висновків, про неправомірність
застосування до позивача штрафних
(фінансових) санкцій у сумі 1204743,00 грн.
згідно оспорюваного рішення, з
відсутність порушення позивачем вимог
пункту 1 статті 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 225 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції має право
змінити судове рішення, якщо у справі
немає необхідності досліджувати нові
докази або встановлювати обставини, а
судове рішення, яке змінюється, є
помилковим тільки в частині.

З урахуванням вищевикладеного, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про наявність підстав для скасування
постанови Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 15
жовтня 2009 року та ухвали Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 21 червня 2012 року в частині відмови у
задоволенні позовних вимог про
скасування рішення ДПІ в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області № /0
від 25 травня 2009 року в частині
застосування штрафних (фінансових)
санкцій у сумі 564795,00 грн. із ухвалення
нового рішення про задоволення
позовних вимог в цій частині. В решті
оскаржувані судові рішення підлягають
залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 221, 223, 225, 230,
232, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції в Богородчанському районі
Івано-Франківської області Державної
податкової служби залишити без
задоволення.

Касаційну скаргу Богородчанської
центральної районної аптеки №13
задовольнити.

Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 15
жовтня 2009 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 21 червня 2012 року скасувати в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог про скасування рішення Державної
податкової інспекції в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області №/0
від 25 травня 2009 року в частині
застосування штрафних (фінансових)
санкцій у сумі 564795,00 грн. та ухвалити в
цій частині нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити.

Скасувати рішення Державної
податкової інспекції в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області № /0
від 25 травня 2009 року в частині
застосування штрафних (фінансових)
санкцій у сумі 564795,00 грн.

В решті постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 15
жовтня 2009 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 21 червня 2012 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, у строк та у порядку,
визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: _____________________
Л.І. Бившева

Судді:
_____________________ В.В. Кошіль

_____________________ Т.М. Шипуліна