Справа № 808/5958/14
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2014-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014 року о/об 12 год. 15 хв.Справа
№ 808/5958/14 ДО/808/54/14
м.ЗапоріжжяЗапорізький окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Прасова О.О. при
секретарі Гудименко Я.А., розглянувши у
м.Запоріжжі у порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом Приватного акціонерного
товариства «Азовський машинобудівний
завод»

до Мангуської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області

про скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство
«Азовський машинобудівний завод»
(надалі - позивач або ПрАТ «АМЗ»)
звернулось до Запорізького окружного
адміністративного суду із позовом до
Мангуської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області (надалі - відповідач або
Мангуська ОДПІ), в якому позивач
просить суд скасувати Вимогу
відповідача №Ю-1 від 05.08.2014 про сплату
боргу (недоїмки) з єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Позивачем зазначено у позові, що 09.09.2014
ним отримана Вимога Мангуської ОДПІ
№Ю-1 від 05.08.2014 про сплату боргу
(недоїмки) з єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у сумі 604969 грн. 03
коп., що утворився станом на 31.07.2014.
Позивач вважає, що зазначена Вимога
підлягає скасуванню, оскільки
зазначена відповідачем у Вимозі сума
заборгованості зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у сумі 604969 грн. 03
коп. є більшою ніж та, яка обліковується
за ПрАТ «АМЗ» станом на 31.07.2014 - 604599 грн.
31 коп.

Представником позивача до суду подане
письмове клопотання від 28.11.204 про
розгляд справи за його відсутності.
Позов підтримує у повному обсязі та
просить його задовольнити.

Представником відповідача до суду
подані письмові заперечення (а.с.26-27), в
яких він позов не визнає, вважає його
таким, що не підлягає задоволенню. З
01.10.2013, у зв'язку із набранням чинності
Законами України «Про внесення змін до
Податкового кодексу України у зв'язку з
проведенням адміністративної реформи»
№404-VII від 04.07.2013 та «Про внесення змін
до деяких законодавчих актів України у
зв'язку з проведенням адміністративної
реформи» №406-VII від 04.07.2013, Міністерство
доходів і зборів України розпочало
процедуру адміністрування єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. Так, станом на
30.09.2013, із урахуванням сальдо,
переданого Пенсійним фондом України до
Міністерства доходів і зборів України,
згідно картки особового рахунку ПрАТ
«АМЗ», за позивачем обліковувалась
заборгованість зі сплати єдиного
внеску у сумі 265368 грн. 00 коп. У
подальшому, у період з вересня 2013 року
по липень 2014 року, відповідно до
поданих позивачем звітів, ПрАТ «АМЗ»
нараховано до сплати суму єдиного
внеску у загальному розмірі 792172 грн. 91
коп. Однак, за цей період позивач
сплатив лише 452571 грн. 88 коп. Представник
відповідача зазначає у запереченнях,
що враховуючи сальдо у сумі 265368 грн. 00
коп., загальну суму нарахування за
період з вересня 2013 року по липень 2014
року у загальному розмірі 792172 грн. 91
коп., а також часткову сплату позивачем
заборгованості по єдиному внеску у
розмірі 452571 грн. 88 коп., сума недоїмки
зі сплати єдиного внеску складає саме
604969 грн. 03 коп. З огляду на наведене,
представник відповідача вважає, що
оскаржувана позивачем Вимога винесена
відповідачем цілком обґрунтовано, у
порядок та спосіб, що передбачені
чинним законодавством України.

Представником відповідача до суду
подане письмове клопотання від 28.11.204
про розгляд справи у порядку
письмового провадження. Проти
задоволення позову заперечує.

Розглянувши наявні матеріали та
фактичні обставини справи, дослідивши
і оцінивши надані докази в їх
сукупності, суд з'ясував наступне.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначені
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» №2464-VI
від 08.07.2010 (далі Закон України №2464-VI).

Разом з цим, процедура нарахування і
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування
страхувальниками, визначеними Законом
України №2464-VI, нарахування і сплати
фінансових санкцій, стягнення
заборгованості зі сплати страхових
коштів органами доходів і зборів
визначена «Інструкцією про порядок
нарахування і сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», затвердженою
Наказом Міністерства доходів і зборів
України №455 від 09.09.2013, зареєстрованим у
Міністерстві юстиції України 19.09.2013 за
№1622/24154 (далі - Інструкція №455).

Пунктом 6 ч.1 ст.1 Закону України №2464-VI
визначено, що недоїмка - це сума єдиного
внеску, своєчасно не нарахована та/або
не сплачена у строки, встановлені цим
Законом, обчислена органом доходів і
зборів у випадках, передбачених цим
Законом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.4 Закону України №2464-VI
платниками єдиного внеску є
роботодавці: підприємства, установи та
організації, інші юридичні особи,
утворені відповідно до законодавства
України, незалежно від форми власності,
виду діяльності та господарювання, які
використовують працю фізичних осіб на
умовах трудового договору (контракту)
або на інших умовах, передбачених
законодавством, чи за
цивільно-правовими договорами (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності відповідно до відомостей з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), у
тому числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ і організацій, інших юридичних
осіб, які мають окремий баланс і
самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України
№2464-VI єдиний внесок нараховується: для
платників, зазначених у пунктах 1 (крім
абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини
першої статті 4 цього Закону, - на суму
нарахованої заробітної плати за видами
виплат, які включають основну та
додаткову заробітну плату, інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, у тому числі в натуральній
формі, що визначаються відповідно до
Закону України «Про оплату праці», та
суму винагороди фізичним особам за
виконання робіт (надання послуг) за
цивільно-правовими договорами.

Як зазначено у ч.4 ст.8 Закону України
№2464-VI, порядок нарахування, обчислення
і сплати єдиного внеску визначається
цим Законом, в частині адміністрування
- Податковим кодексом України, та
прийнятими відповідно до них
нормативно-правовими актами
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

Частинами 2, 3 ст.9 Закону України №2464-VI
встановлено, що обчислення єдиного
внеску здійснюється на підставі
бухгалтерських та інших документів,
відповідно до яких провадиться
нарахування (обчислення) або які
підтверджують нарахування (обчислення)
виплат (доходу), на які відповідно до
цього Закону нараховується єдиний
внесок. Обчислення єдиного внеску
органами доходів і зборів у випадках,
передбачених цим Законом, здійснюється
на підставі актів перевірки
правильності нарахування та сплати
єдиного внеску, звітності, що подається
платниками до органів доходів і зборів,
бухгалтерських та інших документів, що
підтверджують суми виплат (доходу), на
суми яких (якого) відповідно до цього
Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до ч.7 ст.9 Закону України
№2464-VI єдиний внесок сплачується шляхом
перерахування платником безготівкових
коштів з його банківського рахунку.

Згідно з ч.8 ст.9 Закону України №2464-VI
платники єдиного внеску, крім
платників, зазначених у пунктах 4 і 5
частини першої статті 4 цього Закону,
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за календарний місяць, не
пізніше 20 числа наступного місяця, крім
гірничих підприємств, які зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за календарний місяць, не пізніше 28
числа наступного місяця.

У ч.4 ст.25 Закону України №2464-VI
зазначено, що орган доходів і зборів у
порядку, за формою та у строки,
встановлені центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату.

Відповідно до п.6.3 Інструкції №455
органи доходів і зборів надсилають
платникам вимогу про сплату недоїмки в
таких випадках: якщо дані
документальних перевірок результатів
діяльності платника про суми доходу
(прибутку) фізичних осіб - підприємців
чи осіб, які забезпечують себе роботою
самостійно, свідчать про донарахування
сум єдиного внеску органами доходів і
зборів у повідомленнях-розрахунках, де
визначено суми єдиного внеску, які
підлягають доплаті; якщо платник має на
кінець календарного місяця недоїмку зі
сплати єдиного внеску; якщо платник має
на кінець календарного місяця борги зі
сплати фінансових санкцій.

05 серпня 2014 року Мангуською ОДПІ
винесена Вимога №Ю-1, в якій відповідач
вимагав від ПрАТ «АМЗ» сплатити борг
(недоїмку) з єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, що утворився
станом на 31.07.2014, у сумі 604969 грн. 03 коп., з
яких 604969 грн. 03 коп. - недоїмка, 00 грн. 00
коп. - штрафи, 00 грн. 00 коп. - пеня. Дана
Вимога сформована на підставі Картки
особового рахунку платника (а.с.8).

З огляду на приписи ч.8 ст.9 Закону
України №2464-VI, зі змісту оскаржуваної
Вимоги №Ю-1 від 05.08.2014 виходить, що сума
заборгованості ПрАТ «АМЗ» зі сплати
єдиного внеску у загальному розмірі
604969 грн. 03 коп. включає суму
заборгованості за червень 2014 року, яка
утворилась внаслідок не сплати суми
єдиного внеску станом 20.07.2014 (граничний
термін сплати єдиного внеску
нарахованого за червень 2014 року).

У своїх запереченнях на позов
представник відповідача зазначив, що
сума заборгованості, зазначена
відповідачем у Вимозі, складається з
сум єдиного внеску не сплаченого
позивачем за період вересень-грудень
2013 року, січень-червень 2014 року, з
урахуванням часткової сплати у розмірі
452571 грн. 88 коп., а також суми
заборгованості у розмірі 265386 грн. 03
коп., яка обліковувалась за позивачем
станом на 30.09.2013 - на початок
адміністрування єдиного внеску
органами Міністерства доходів і зборів
України (а.с.26-27).

Позивач у свою чергу надав суду
Розрахунок з якого вбачається,
заборгованість по єдиному внеску
станом на 31.07.2014 становить 604599 грн. 31
коп., що на 369 грн. 72 коп. менше ніж
зазначено у Вимозі №Ю-1 від 05.08.2014
(а.с.9-13).

Згідно з п.6.4 Інструкції №455 вимога про
сплату боргу формується на підставі
актів документальних перевірок, звітів
платника про нарахування єдиного
внеску та облікових даних з карток
особових рахунків платників за формою
згідно з додатком 4 до цієї Інструкції
(для платника - юридичної особи) або за
формою згідно з додатком 5 до цієї
Інструкції (для платника - фізичної
особи).

Відповідно до п.11 Розділу ІІ «Порядку
ведення органами Міністерства доходів
і зборів України оперативного обліку
податків, зборів, митних платежів,
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, інших
платежів, які сплачуються під час
митного оформлення товарів»,
затвердженого Наказом Міністерства
доходів і зборів України №765 від 05.12.2013,
зареєстрованого у Міністерстві
юстиції України 04.02.2014 за №217/24994, форми
інтегрованих карток платника мають
лицьовий та зворотний боки. Зворотний
бік інтегрованої картки відображає
стан розрахунків платника (суми
нарахованого та сплаченого платежів,
пені, штрафних (фінансових) санкцій,
процентів за користування
розстроченням (відстроченням) грошових
зобов'язань (податкового боргу), суми
податкового боргу, недоїмки із сплати
єдиного внеску, надміру та/або
помилково сплачені, заявлені до
відшкодування тощо) за податками,
зборами, єдиним внеском, митними
платежами, операції, що проводяться з
коштами передоплати. На лицьовому боці
інтегрованої картки відображається
додаткова інформація щодо стану
розрахунків платника за податками,
зборами, єдиним внеском, митними
платежами та передоплатою.

Судом досліджена надана відповідачем
Картка особового рахунку, інтегрована
картка ПрАТ «АМК» з якої вбачається, що
станом на 31.07.2014 позивач має
заборгованість по єдиному внеску у
загальній сумі 655536 грн. 15 коп., з яких
631505 грн. 84 коп. - недоїмка, а 24030 грн. 31
коп. - пеня. (а.с.44)

Отже, у даному випадку сума
заборгованості ПрАТ «АМЗ» зі сплати
єдиного внеску, зазначена відповідачем
у Вимозі №Ю-1 від 05.08.2014 станом на 31.07.2014,
не співпадає з сумою заборгованості,
яка обліковується за позивачем станом
на 31.07.2014 згідно його Картки особового
рахунку, інтегрованої картки.

Відповідачем не надано суду жодних
пояснень щодо наявності розбіжностей
між сумою заборгованості з єдиного
внеску, зазначеної у Картці особового
рахунку, інтегрованій картці позивача
станом на 31.07.2014, та сумою
заборгованості з єдиного внеску,
зазначеної у Вимозі №Ю-1 від 05.08.2014.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено,
що в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 3 ст.2 КАС України передбачено,
що у справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті
(вчинені) вони: 1) на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Як зазначено у ч. 1 ст. 11 КАС України,
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

З урахуванням з'ясованих обставин,
досліджених матеріалів справи суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача підлягають
задоволенню. Доводи відповідача не
приймаються судом до уваги виходячи з
вище викладеного.

Згідно з ч.1 ст.94 КАС України якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

З підстав наведеного, керуючись ст.ст.2,
11, 17, 71, 94, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити у
повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати
Вимогу Мангуської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області №Ю-1 від 05 серпня 2014 року про
сплату боргу (недоїмки) з єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у сумі 604969 грн. 03
коп. надіслану Приватному акціонерному
товариству «Азовський машинобудівний
завод» (ідентифікаційний код 32954671).

Присудити з Державного бюджету України
на користь Приватного акціонерного
товариства «Азовський машинобудівний
завод» (ідентифікаційний код 32954671)
судовий збір у сумі 487 (чотириста
вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили у строк та
порядок визначений ст.ст.167, 186, 254 КАС
України.

Постанова суду першої інстанції
оскаржується у строк та порядок
встановлений ст.ст.167, 186 КАС України.

Постанова виготовлена у повному обсязі
01.12.2014.

Суддя
О.О. Прасов