Справа № 2а-4800/10/0870
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2010-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2010 року о 10 год. 37 хв.
Справа № 2а-4800/10/0870

Запорізький окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Прасова О.О. при
секретарі Ісаєвій Н.С., за участі
представника позивача Коновалова В.М.,
представника відповідача Лабур М.Г.,
розглянувши у місті Запоріжжі у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Тико», м. Запоріжжя

до Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Запоріжжя

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Тико» (далі - позивач
або ТОВ «Тико») звернулося до суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м.Запоріжжя
(далі відповідач або ДПІ у
Шевченківському районі м.Запоріжжя), в
якому просить визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення №/0 від
04.02.2010, яким визначено податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість (далі - ПДВ) в сумі 62110 грн. 93
коп., у тому числі за основним платежем -
59153 грн. 27 коп. та за штрафними
(фінансовими) санкціями - 2957 грн. 66 коп.
Спірне податкове повідомлення -
рішення позивач вважає таким, що
суперечить діючому законодавству,
виходячи з наступного. Приписами
Закону України «Про податок на додану
вартість» визначений тільки один
випадок не включення до складу
податкового кредиту витрат зі сплати
ПДВ у ціні товару - відсутність
податкової накладної. Всі правочини з
ТОВ «Уютбудпостач» підтверджені
податковими накладними, які містять
всі реквізити, передбачені п.п.7.2.1 п.7.2
ст.7 Закону України «Про податок на
додану вартість». Контрагент позивача
на момент здійснення господарських
операцій знаходився на податковому
обліку як платник ПДВ, його свідоцтво
про державну реєстрацію платника ПДВ
не анульовано, правочини з цим
господарським суб'єктом, а також
первинні бухгалтерські та податкові
документи не визнані у встановленому
чинним законодавством України порядку
недійсними. ТОВ «Тико» отримало
належним чином оформлені податкові
накладні від ТОВ «Уютбудпостач», яке
було зареєстроване як платник ПДВ, тому
отримання податкового кредиту по
операціям, пов'язаним з отриманням
товару, є правомірним.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав вимоги з підстав,
зазначених у позові, наполягає на його
задоволенні та скасуванні
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення.

Відповідач позов не визнав. У письмових
запереченнях зазначив, що за
результатами невиїзної документальної
(камеральної) перевірки податкової
звітності з податку на додану вартість
ТОВ «Тико» встановлено, що в порушення
п.п.7.2.3 п.7.2 ст.7, п.п.7.2.4 п.7.2 та п.п.7.4.5 п.7.4
ст.7 Закону України «Про податок на
додану вартість» позивачем занижено
податок на додану вартість за період
квітень, травень, червень 2008 року на
суму 59153 грн. 27 коп. ТОВ «Тико» було
включено до податкового кредиту суму
59153 грн. 27 коп. по контрагенту ТОВ
«Уютбудпостач», який виключений з
реєстру платників податку на додану
вартість, що призвело до заниження суми
ПДВ. На підставі вищезазначеного,
відповідач просить відмовити в
задоволенні адміністративного позову
в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні із доводами позивача не
погоджується та вважає вимоги
необґрунтованими і такими, що не
підлягають задоволенню з підстав,
визначених у запереченнях.

Вислухавши пояснення представників
сторін, з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд приходить
до висновку, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом з'ясовано, що 25.01.2010 проведена
невиїзна документальна (камеральна)
перевірка податкової звітності з
податку на додану вартість ТОВ «Тико»,
про що складено Акт перевірки від 25.01.2010
№97/16/22159735.

Перевіркою встановлено, що ТОВ «Тико» в
порушення п.п.7.2.3 п.7.2 ст.7 та п.п.7.2.4 п.7.2
ст.7 Закону України «Про податок на
додану вартість», якими визначено, що
податкова накладна складається у
момент виникнення податкових
зобов'язань продавця в двох
примірниках, а право на нарахування
податку та складання податкових
накладних надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку у
порядку, передбаченому ст.9 цього
Закону та в порушення п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7
Закону України «Про податок на додану
вартість», згідно якого, не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями,
безпідставно включено до податкового
кредиту суму 59153 грн. 27 коп. по
контрагенту ТОВ «Уютбудпостач», який
не є платником податку на додану
вартість. Рішенням Жовтневого
районного суду м.Запоріжжя від 03.02.2009 по
справі №2-763/09 ТОВ «Уютбудпостач»
визнано недійсними установчі
документи та державну реєстрацію з
дати перереєстрації, а саме з 30.01.2008 та
визнано недійсною реєстрацію ТОВ
«Уютбудпостач» як платника ПДВ з дати
перереєстрації - з 30.01.2008.

ТОВ «Тико» в податковій
декларації з ПДВ за квітень 2008 року
включено до податкового кредиту 10990
грн. 30 коп. по контрагенту ТОВ
«Уютбудпостач», що призвело до
заниження суми ПДВ, що підлягала
нарахуванню до сплати в бюджет на 10990
грн. 30 коп.

У податковій декларації з ПДВ за
травень 2008 року ТОВ «Тико» включено до
податкового кредиту 19405 грн. 00 коп. по
контрагенту ТОВ «Уютбудпостач», що
призвело до заниження суми ПДВ, що
підлягала нарахуванню до сплати в
бюджет на 19405 грн. 00 коп.

У податковій декларації з ПДВ за
червень 2008 року ТОВ «Тико» включено до
податкового кредиту 28758 грн. 00 коп. по
контрагенту ТОВ «Уютбудпостач», що
призвело до заниження суми ПДВ, що
підлягала нарахуванню до сплати в
бюджет на 28758 грн. 00 коп.

Відповідач в ході перевірки
прийшов до висновку, що ТОВ «Тико» було
включено до податкового кредиту суму
59153 грн. 27 коп. по контрагенту ТОВ
«Уютбудпостач», який виключений з
реєстру платників податку на додану
вартість, що призвело до заниження суми
ПДВ, що підлягає нарахуванню до сплати
в бюджет на 59153 грн. 27 коп.

На підставі акту перевірки від 25.01.2010
№97/16/22159735, 04.02.2010 ДПІ у Шевченківському
районі м.Запоріжжя винесла податкове
повідомлення-рішення №/0, яким
визначено позивачу податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 62110 грн. 93 коп., в тому
числі за основним платежем - 59153 грн. 27
коп. та за штрафними (фінансовими)
санкціями - 2957 грн. 66 коп.

Не погоджуючись із вищезазначеним
податковим повідомленням-рішенням ТОВ
«Тико», подало скаргу на дане податкове
повідомлення-рішення до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м.Запоріжжя (№2
від 15.02.2010 року).

При розгляді вказаної скарги
відповідачем була проведена
позопланова виїзна перевірка позивача
про що складено Акт про результати
позапланової виїзної перевірки з
питань дотримання вимог податкового
законодавства, з урахуванням доводів
скаржника, викладених у первинній
скарзі від 15.04.2010 №47. Даною перевіркою
були підтверджені порушення
податкового законодавства.

За результатами розгляду скарги ДПІ у
Шевченківському районі м.Запоріжжя
було прийнято рішення про результати
розгляду первинної скарги №7519/10/25-002
від 15.04.2010 згідно якого податкове
повідомлення-рішення №/0 від
04.02.2010 залишено без змін, а скаргу ТОВ
«Тико» без задоволення.

За результатами розгляду скарги
Державною податковою адміністрацією у
Запорізькій області було прийнято
рішення про результати розгляду
повторної скарги №2564/10/25-020 від 17.06.2010
згідно якого податкове
повідомлення-рішення №/0 від
04.02.2010 залишено без змін, а скаргу ТОВ
«Тико» без задоволення.

Не погоджуючись із вище
зазначеним визначенням відповідачем
суми податкового зобов'язання, ТОВ
«Тико» звернулося до суду.

Пунктом 1.7 ст.1 Закону України «Про
податок на додану вартість» визначено,
що податковий кредит - це сума, на яку
платник податку має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
періоду, що визначена згідно з цим
Законом.

Правила формування податкового
кредиту платниками податку на додану
вартість визначені ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість».

Відповідно до п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» податковий кредит звітного
періоду визначається із договірної
(контрактної) вартості товарів (послуг)
та складається із сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку протягом звітного періоду у
зв'язку з придбанням товарів (робіт,
послуг, основних фондів) для подальшого
використання у межах господарської
діяльності.

Відповідно до п.п.7.2.4 п.7.2 ст.7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» право на нарахування податку
та складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку у
порядку, передбаченому статтею 9 цього
Закону.

Статтею 9 Закону України «Про податок
на додану вартість» встановлено, що
особа, яка реєструється як платник
податку на додану вартість, подає до
органу державної податкової служби
заяву про таку реєстрацію, та отримує в
органі державної податкової служби
свідоцтво платника податку на додану
вартість.

Відповідно до п.2 «Порядку заповнення
податкової накладної», затвердженого
наказом Державної податкової
адміністрації України від 30.05.1997 №167,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 23.06.1997 за №233/2037 (далі -
«Порядок заповнення податкової
накладної»), податкову накладну
складає особа, яка зареєстрована як
платник податку в податковому органі і
якій присвоєно індивідуальний
податковий номер платника податку на
додану вартість.

У разі заповнення іншою особою, згідно
з абз.1 п.5 «Порядку заповнення
податкової накладної», така податкова
накладна вважається недійсною.

Крім того, п.18 «Порядку заповнення
податкової накладної» встановлено, що
всі складені примірники податкової
накладної підписуються особою,
уповноваженою платником податку
здійснювати поставку товарів (послуг»),
та скріплюються печаткою такого
платника податку - продавця. Податкова
накладна не підписується покупцем
товарів (послуг») і не скріплюється
його печаткою.

У п.п.7.2.3 п.7.2 ст.7 Закону України «Про
податок на додану вартість» зазначено,
що податкова накладна складається у
момент виникнення податкових
зобов'язань продавця у двох
примірниках. Оригінал податкової
накладної надається покупцю, копія
залишається у продавця товарів (робіт,
послуг). Податкова накладна є звітним
податковим документом і одночасно
розрахунковим документом. Податкова
накладна виписується на кожну повну
або часткову поставку товарів (робіт,
послуг).

Як зазначено у п.4 «Порядку заповнення
податкової накладної», сплачена
(нарахована) сума податку на додану
вартість у податковій накладній
повинна відповідати сумі податкових
зобов'язань з поставки товарів (послуг)
продавця у реєстрі отриманих та
виданих податкових накладних.

Згідно з п.7 «Порядку заповнення
податкової накладної» податкова
накладна видається платником податку,
який поставляє товари (послуги), на
вимогу їх отримувача. У будь-якому разі
видається товарний чек, інший
платіжний чи розрахунковий документ,
що підтверджує передачу товарів
(послуг) та (або) прийняття платежу із
зазначенням загальної суми такого
платежу, суми податку та податкового
номера постачальника.

У п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про
податок на додану вартість» зазначено,
що не підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями. У разі коли на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, попередньо включені до
складу податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим підпунктом
документами, платник податку несе
відповідальність у вигляді фінансових
санкцій, установлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, непідтверджену зазначеними
цим підпунктом документами.

Згідно з п.2.16 «Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 №88, зареєстрованого у
Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за
№168/704, забороняється приймати до
виконання первинні документи на
операції, що суперечать законодавчим
та нормативним актам, встановленому
порядку приймання, зберігання і
витрачання грошових коштів, товарно -
матеріальних цінностей та іншого
майна, які порушують договірну і
фінансову дисципліну, завдають шкоду
державі, власникам, іншим юридичним та
фізичним особам.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
бухгалтерській облік та фінансову
звітність в Україні» первинний
документ - це документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Згідно з ч.1 ст.9 Закону України «Про
бухгалтерській облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України
«Про бухгалтерській облік та фінансову
звітність в Україні» первинні та
зведені облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі обов'язкові
реквізити:

- назву документа (форми);

- дату і місце складання;

- назву підприємства, від імені
якого складено документ;

- зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції;

- посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення;

- особистий підпис або інші дані,
що дають змогу ідентифікувати особу,
яка брала участь у здійсненні
господарської операції.

Під час розгляду справи судом
позивачем надано до суду
рахунки-фактури:

- №СФ-0000005 від 25.04.2008 на суму з ПДВ
65941 грн. 61 коп., у тому числі ПДВ 10990 грн. 27
коп. (товар: реї Р-50 у кількості 7,130 т.);

- №СФ-0000006 від 23.05.2008 на суму з ПДВ
99910 грн. 18 коп., у тому числі ПДВ 16651 грн. 70
коп. (товар: щебінь фракція 40-70мм у
кількості 280,000 куб.м., реї Р-50 у
кількості 8,000 т.);

- №СФ-0000015 від 27.06.2008 на суму з ПДВ
172548 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 28758 грн.
00 коп. (товар: шпали дер. пропит. 288,000 шт.,
щебінь фракція 40-70мм 181.893 куб.м., реї Р-65
360,000 м.).

Згідно вказаних рахунків-фактур ТОВ
«Уютбудпостач» поставило, а ТОВ «Тико»
одержало будівельні матеріали.

Сума ПДВ по вказаним
рахункам-фактурам складає 56399 грн. 97
коп.

Також, позивачем надано до
суду рахунок фактуру:

- №СФ-0000009 від 30.05.2008 на суму з ПДВ
16519 грн. 82 коп., у тому числі ПДВ 2753 грн. 30
коп.

Згідно вказаного рахунку-фактури
ТОВ «Уютбудпостач» поставило, а ТОВ
«Тико» одержало транспортні послуги.

Загальна сума ПДВ по вказаним
рахункам-фактурам складає 59153 грн. 27
коп.

Позивачем надано до суду видаткові
накладні:

- №РН-0000006 від 26.05.2008 на суму з ПДВ
99910 грн. 18 коп., у тому числі ПДВ 16651 грн. 70
коп.;

- №РН-0000005 від 28.04.2008 на суму з ПДВ
65941 грн. 61 коп., у тому числі ПДВ 10990 грн. 27
коп.;

- №РН-0000015 від 27.06.2008 на суму з ПДВ
172548 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 28758 грн.
00 коп.

Згідно вказаних видаткових
накладних ТОВ «Уютбудпостач»
поставило, а ТОВ «Тико» одержало
будівельні матеріали.

Загальна сума ПДВ по вказаних
видаткових накладних складає 56399 грн. 97
коп.

Також, позивачем надано до суду
Акт №ОУ-0000001 здачі-прийняття робіт
(надання послуг) від 30.05.2008 про те, що ТОВ
«Уютбудпостач» надані транспортні
послуги на суму з ПДВ 16519 грн. 82 коп., у
тому числі ПДВ 2753 грн. 30 коп. та
відповідну податкову накладну від
30.05.2008 №17.

Будь-яких інших доказів які б
засвідчували факт виконання операції з
перевезення позивачем до суду не
надано.

Крім того, позивачем надані податкові
накладні, видані ТОВ «Уютбудпостач»:

- №14 від 26.05.2008 на суму з ПДВ 99910 грн.
18 коп., у тому числі ПДВ 16651 грн. 70 коп.
(будівельні матеріали);

- №8 від 25.04.2008 на суму з ПДВ 65941 грн.
61 коп., у тому числі ПДВ 10990 грн. 27 коп.
(будівельні матеріали);

- №23 від 27.06.2008 на суму з ПДВ 172548
грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 28758 грн. 00
коп. (будівельні матеріали);

- №17 від 30.05.2008 на суму з ПДВ 16519 грн.
82 коп., у тому числі ПДВ 2753 грн. 30 коп.
(транспортні послуги).

Загальна сума ПДВ по вказаних
видаткових накладних складає 59153 грн. 27
коп.

Позивачем надані платіжні документи в
обґрунтування оплати товару згідно
яких:

- 09.07.2008 сплачено 1725 грн. 50 коп., у
тому числі ПДВ 287 грн. 58 коп., з
призначенням платежу за будівельні
матеріали згідно рахунку СФ-0000005 від
25.04.2008;

- 20.06.2008 сплачено 1164 грн. 30 коп., у
тому числі ПДВ 194 грн. 05 коп., з
призначенням платежу за будівельні
матеріали згідно рахунку СФ-0000005 від
25.04.2008;

- 26.05.2008 сплачено 100660 грн. 00 коп., у
тому числі ПДВ 16776 грн. 67 коп., з
призначенням платежу за будівельні
матеріали згідно рахунку СФ-0000005 від
25.04.2008;

- 05.05.2008 сплачено 2110 грн. 00 коп., у
тому числі ПДВ 351 грн. 67 коп., з
призначенням платежу за будівельні
матеріали згідно рахунку без номеру
від 05.05.2008.

Загальна сума ПДВ по вказаних
платіжних документах складає 17609 грн. 97
коп.

Позивач за рахунком СФ-0000005 від
25.04.2008, згідно вказаних платіжних
документів, сплатив ПДВ на суму 17258 грн.
30 коп., тобто сплатив більшу суму ніж
вказано у самому рахунку СФ-0000005 від
25.04.2008 (у рахунку вказано 10990 грн. 27 коп.).
Документального обґрунтування
необхідності такої оплати позивач до
суду не надав. У письмових поясненнях
на адресу суду від 24.11.2010 він лише
зазначив, що «… між ТОВ «Тико» та ТОВ
«Уютбудпостач» не існує будь-яких
інших відносин крім тих, що зазначені в
акті перевірки ДПІ у Шевченківському
районі м.Запоріжжя. Тому всі платежі,
які сплачувало ТОВ «Тико»,
сплачувалися в рахунок погашення
заборгованості за поставлені
будівельні матеріали та послуги. З
цього питання між ТОВ «Тико» та ТОВ
«Уютбудпостач» відсутній спір …».

Як повідомив представник
позивача у судовому засіданні позивач
в рахунок оплати за отримані товари та
послуги згідно вказаних податкових
накладних виконав підрядну роботу з
устрою підкранового шляху на суму з ПДВ
249621 грн. 60 коп., у тому числі ПДВ 41603 грн.
60 коп.

На підтвердження виконання
вказаної роботи позивам надано:

- рахунок-фактуру №СФ-0000016 від
17.07.2008 на суму з ПДВ 249621 грн. 60 коп., у
тому числі ПДВ 41603 грн. 60 коп.;

- Довідку про вартість виконаних
підрядних робіт за липень 2008 року
згідно якої замовник ТОВ
«Уютбудпостач», генпідрядник ТОВ
«Тико», вартість виконаної роботи з ПДВ
склала 249621 грн. 60 коп., у тому числі ПДВ
41603 грн. 60 коп.;

- Податкову накладну №13 від 17.07.2008
на суму з ПДВ 249621 грн. 60 коп., у тому
числі ПДВ 41603 грн. 60 коп. (устрій
підкранового шляху);

- Акт №1 приймання виконаних
підрядних робіт за липень 2008 року,
Кінцеву відомість, Розрахунок
загальновиробничих витрат.

У ст.601 Цивільного кодексу України
зазначено, що зобов'язання
припиняється зарахуванням зустрічних
однорідних вимог, строк виконання яких
настав, а також вимог, строк виконання
яких не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги.
Зарахування зустрічних вимог може
здійснюватися за заявою однієї із
сторін.

Позивачем не надано до суду
доказів припинення наведених
зобов'язань зарахуванням зустрічних
однорідних вимог, які б переконливо
засвідчували волевиявлення з цього
приводу ТОВ «Уютбудпостач». У
письмових поясненнях на адресу суду
від 24.11.2010 позивач лише зазначив, що «…
до цього часу між ТОВ «Тико» та ТОВ
«Уютбудпостач» протокол заліку
взаємних вимог не складався. На
сьогодні ТОВ «Тико» такий протокол
підготовлено та направлено ТОВ
«Уютбудпостач» …».

Представник позивача у судовому
засіданні зазначив, що таким чином
загальна сума ПДВ в оплату отриманих
товарів та послуги склала 59213 грн. 57 коп.
(17609 грн. 97 коп. + 41603 грн. 60 коп.).

Позивачем надано до суду:

- Реєстр отриманих та виданих
податкових накладних з 1 квітня по 30
квітня 2008 року, згідно якого: 25.04.2008
отримано податкову накладну без номеру
від ТОВ «Уютбудпостач» на суму з ПДВ 65941
грн. 61 коп., у тому числі ПДВ 10990 грн. 27
коп.;

- Реєстр отриманих та виданих
податкових накладних з 1 травня по 31
травня 2008 року, згідно якого: 26.05.2008
отримано податкову накладну №14 від ТОВ
«Уютбудпостач» на суму з ПДВ 99910 грн. 18
коп., у тому числі ПДВ 16651 грн. 70 коп.;
30.05.2008 отримано податкову накладну №17
від ТОВ «Уютбудпостач» на суму з ПДВ 16519
грн. 82 коп., у тому числі ПДВ 2753 грн. 30
коп.

- Реєстр отриманих та виданих
податкових накладних з 1 червня по 30
червня 2008 року, згідно якого: 27.06.2008
отримано податкову накладну без номеру
від ТОВ «Уютбудпостач» на суму з ПДВ
172548 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 28758 грн.
00 коп.

- Реєстр отриманих та виданих
податкових накладних з 1 липня по 31
липня 2008 року, згідно якого у липні 2008
року податкові накладні від ТОВ
«Уютбудпостач» не отримувались.

Також, позивачем надано до суду:
податкові декларації з податку на
додану вартість за квітень, травень,
червень, липень 2008 року.

У підтвердження використання у
подальшій господарській діяльності
товару отриманого від ТОВ
«Уютбудпостач» позивачем надано до
суду:

- Договір субпідряду №209 від 29.05.2008,
укладений між ТОВ «Олександрівська
будівельна корпорація» (Генпідрядник)
та ТОВ «Тико» (Субпідрядник), згідно
якого Генпідрядник доручає, а
Субпідрядник приймає на себе
зобов'язання на власний ризик власними
або залученими силами та засобами
виконати будівельно-монтажні роботи за
об'єктом: «Житловий будинок по вул.
Історична/Алмазна, 73а/25, м.Запоріжжя» -
із здаванням по акту
здавання-приймання виконаних робіт
Генпідряднику.

- Довідку про вартість виконаних
підрядних робіт за червень 2008 року;

- Акт без номеру приймання
виконаних підрядних робіт за червень
2008 року;

- Звіт про виконання будівельних
робіт за січень-квітень 2008 року;

- Звіт про виконання будівельних
робіт за січень-травень 2008 року;

- Звіт про виконання будівельних
робіт за січень-червень 2008 року;

- Звіт про виконання будівельних
робіт за січень-липень 2008 року;

- Звіт про виконання будівельних
робіт за січень-жовтень 2008 року;

- Ліцензію Серії АВ №083105 видану
ТОВ «Тико» на будівельну діяльність;

- Відомість руху матеріалів
верхньої будівлі шляху ТОВ «Тико» за 2008
рік;

- Акт №1 приймання виконаних
підрядних робіт за вересень-жовтень 2008
року, Кінцеву відомість.

Крім того, позивачем надано до
суду пояснення з приводу отримання та
використання у подальшій
господарській діяльності будівельних
матеріалів.

Однак, позивачем документально не
підтверджено, зокрема, що: в 1м. реї Р-50
50,93кг.; 1 секція рей Р-50 складає 7,5м.; 37,5м.
секцій рей Р-50 дорівнюють 1,91т., а 360м. -
18,6т.; ТОВ «Тико» були одержані реї Р-65
саме із сталі марки М76, були одержані
шпали хвойні (не з ялівця); баласт
щебеневий складається саме з щебеню
фракції 40-70мм.

Відповідачем надано до суду Акт
№555/35183302 про анулювання реєстрації
платника податку на додану вартість
ТОВ «Уютбудпостач» від 16.03.2009.

Однак, суд не приймає даний Акт №555/35183302
про анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість ТОВ
«Уютбудпостач» від 16.03.2009 до уваги,
оскільки господарські операції
відбувались у 2008 році, а акт складено у
2009 році.

Також, відповідачем надано до суду
рішення Жовтневого районного суду
м.Запоріжжя від 03.02.2009 у справі №2-763/09
(на яке є посилання в Акті перевірки
№40/23-023/31792555 від 29.01.2010), яким задоволено
позов ОСОБА_3 до ТОВ «Уютбудпостач» про
визнання недійсними установчих
документів, державної реєстрації цього
товариства з дати перереєстрації - з
30.01.2008. Як треті особи до участі у справі
були залучені Державна податкова
інспекція у Жовтневому районі
м.Запоріжжя, державний реєстратор
виконавчого комітету Запорізької
міської ради.

Водночас, судом з'ясовано, що
рішення Жовтневого районного суду
м.Запоріжжя від 03.02.2009 у справі №2-763/09
скасоване ухвалою апеляційного суду
Запорізької області від 20.01.2010.

Ухвалою Верховного Суду України
від 03.06.2010 відмовлено Державній
податковій інспекції у Жовтневому
районі м.Запоріжжя у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_3 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Уютбудпостач», треті особи: Державна
податкова інспекція у Жовтневому
районі м.Запоріжжя, Державний
реєстратор виконавчого комітету
Запорізької міської ради про визнання
недійсними установчих документів та
державної реєстрації.

За вказаних обставин, суд вважає, що
надані позивачем до суду податкові
накладні ТОВ «Уютбудпостач» та інші
документи не підтверджують реальності
операцій між ТОВ «Тико» та ТОВ
«Уютбудпостач».

Суд дійшов висновку, що сплачена
(нарахована) сума податку на додану
вартість у податковій накладній не
відповідає сумі податкових зобов'язань
з поставки товарів (послуг) продавця -
ТОВ «Уютбудпостач».

Таким чином, ТОВ «Тико» порушені вимоги
п.п.7.2.3 п.7.2 ст.7, п.п.7.2.4 п.7.2 та п.п.7.4.5 п.7.4
ст.7 Закону України «Про податок на
додану вартість» що призвело до
заниження суми податку на додану
вартість, яка підлягає сплаті до
бюджету, у розмірі 59153 грн. 27 коп., в т.ч.
по періодах: квітень 2008 року - 10990 грн. 27
коп.; травень 2008 року - 19405 грн. 00 коп.;
червень 2008 року - 28758 грн. 00 коп.

Частиною 3 ст.2 КАС України передбачено,
що у справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті
(вчинені) вони: на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; з використанням повноваження
з метою, з якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Виходячи з наведеного, суд приходить до
висновку, що податкове
повідомлення-рішення №/0 від
04.02.2010 яким ТОВ «Тико» визначено
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 62110 грн. 93 коп., в
тому числі за основним платежем - 59153
грн. 27 коп. та за штрафними (фінансовими)
санкціями - 2957 грн. 66 коп., винесене
згідно із діючим законодавством, а
відповідно позов про його скасування
не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 17, 71, 94, 160, 163 КАС України; ст.ст. 1,
7, 9 Закону України «Про податок на
додану вартість»; ст.ст. 1, 9 Закону
України «Про бухгалтерській облік та
фінансову звітність в Україні»; п. 2, 4, 5.
7, 18 «Порядку заповнення податкової
накладної», затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 30.05.1997 №167, зареєстрованого
в Міністерстві юстиції України 23.06.1997
за №233/2037; п.2.16 «Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 №88, зареєстрованого у
Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за
№168/704, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю «Тико» до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Запоріжжя
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № /0 від
04.02.2010 яким Товариству з обмеженою
відповідальністю «Тико» визначено
суму податкового зобов'язання з
податку на додану вартість у розмірі
62110 грн. 93 коп. - відмовити у повному
обсязі.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне
оскарження, встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку заяву не було подано.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя /підпис/
О.О. Прасов

Постанова виготовлена у повному обсязі
26.11.2010.

Постанова не набрала законної сили.

Суддя
О.О. Прасов