Справа № 2а-3412/12/1070
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Леонтович
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

06 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Бєлової Л.В.

Гром Л.М.

За участю секретаря:
Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Броварської
об'єднаної державної податкової
інспекції Київської області Державної
податкової служби на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 01 серпня 2012
року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фірма "Цеоліт" до
Броварської об'єднаної державної
податкової інспекції Київської
області Державної податкової служби
про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Фірма "Цеоліт"
звернувся до суду з позовом до
Броварської об'єднаної державної
податкової інспекції Київської
області Державної податкової служби
про скасування податкового
повідомлення-рішення від 12 липня 2012
року № .

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 01 серпня 2012
року адміністративний позов
задоволено.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач - Броварська об'єднана
державна податкова інспекція
Київської області Державної
податкової служби звернувся з
апеляційною скаргою, просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні адміністративного позову
відмовити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, у
період з 22 по 25 червня 2012 року
Броварською об'єднаною державною
податковою інспекцією Київської
області проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку ТОВ
Фірма «Цеоліт» з питань дотримання
вимог податкового законодавства при
здійсненні фінансово-господарських
операцій з ПП «Базис-Торг» за період з 01
січня 2009 року по 31 березня 2012 року.

За результатами перевірки
відповідачем складено Акт від 27 червня
2012 року № 402/22-2/19417174.

Перевіркою встановлено порушення п.п.
8.1.2 п. 8.1 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
п. 144.1 ст. 144 Податкового кодексу
України, в результаті чого занижено
податок на прибуток на 17 507,00 грн. та
завищено від'ємне значення об'єкту
оподаткування за І квартал 2012 року на 19
190 грн.; п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість», п. 198.1,
п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу України,
в результаті чого занижено податок на
додану вартість, що підлягає сплаті до
бюджету, всього у сумі 70 050, 00 грн.; п. 1
ст. 203, п. 1, п. 2 ст. 215, п. 1 ст. 216, ст. 228, ст.
626, ст. 629, ст. 650, ст. 662 Цивільного кодексу
України в частині недодержання вимог
зазначених статей в момент вчинення
правочинів, які не спрямовані на
реальне настання правових наслідків по
право чинах, укладених з ПП
«Базис-Торг» за липень 2010 року по
червень 2011 року.

На підставі встановлених порушень, 12
липня 2012 року Броварською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Київської області прийнято податкове
повідомлення-рішення № , яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання позивача з податку на
прибуток приватних підприємств на 17507,00
грн. та застосовано фінансову санкцію у
розмірі 1024 грн.

Не погоджуючись з вищевказаним
податковим повідомленням-рішенням та
вважаючи його протиправним, позивач
звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно п.п. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств», під терміном
"амортизація" основних фондів і
нематеріальних активів слід розуміти
поступове віднесення витрат на їх
придбання, виготовлення або
поліпшення, на зменшення скоригованого
прибутку платника податку у межах норм
амортизаційних відрахувань,
установлених цією статтею.

В силу п. 8.1.2 п. 8.1 ст. 8 вищевказаного
Закону, амортизації підлягають витрати
на: придбання основних фондів та
нематеріальних активів для власного
виробничого використання, включаючи
витрати на придбання племінної худоби
та придбання, закладення і вирощування
багаторічних насаджень до початку
плодоношення; самостійне виготовлення
основних фондів для власних виробничих
потреб, включаючи витрати на виплату
заробітної плати працівникам, які були
зайняті на виготовленні таких основних
фондів; проведення всіх видів ремонту,
реконструкції, модернізації та інших
видів поліпшення основних фондів;
капітальні поліпшення землі, не
пов'язані з будівництвом, а саме:
іригація, осушення, збагачення та інші
подібні капітальні поліпшення землі.

Відповідно до п. 144.1 ст. 144 Податкового
кодексу України, амортизації
підлягають, у тому числі, витрати на
придбання основних засобів,
нематеріальних активів та
довгострокових біологічних активів
для використання в господарській
діяльності.

Згідно п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України, податковий кредит - це
сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

В силу п. 198.3 статті 198 Податкового
кодексу України, податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 Податкового
кодексу України, витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, між
ТОВ Фірма «Цеоліт» та ПП «Базис-Торг»
укладено договори купівлі-продажу від
27 липня 2010 року № 117 та від 23 червня 2011
року № 147.

Згідно умов даних договорів, Продавець
(ПП «Базис-Торг») зобов'язується
передати у власність Покупця (ТОВ Фірма
«Цеоліт») товар, відповідно до
накладної, а Покупець зобов'язується
прийняти товар та оплатити його
вартість. Товар поставляється
Покупцеві (ТОВ Фірма «Цеоліт») засобами
та за рахунок Продавця (ПП
«Базис-Торг»).

Так, на виконання умов договорів
купівлі-продажу, ПП «Базис-Торг»
передано ТОВ Фірма «Цеоліт» резервуари
стальні вертикальні об'ємом 25 куб. м. у
кількості 4 штук, резервуари стальні
вертикальні об'ємом 20 куб. м. у
кількості 4 штук, що підтверджується
рахунками-фактурами від 27 липня 2010 року
№ 691, від 23 червня 2011 року № 393;
видатковими накладними від 27 липня 2010
року № 1014, від 24 червня 2011 року № 516,
реєстрами довіреностей на отримання
товарно-матеріальних цінностей.

Матеріали справи свідчать, що дані
резервуари було прийнято позивачем за
адресою: вулиця Леніна 32, с. Гоголів,
Броварський район, Київська область, що
відповідно до витягу з реєстру прав
власності на нерухоме майно від 20
травня 2008 року № 18871878 є адресою
розміщення виробничих об'єктів ТОВ
Фірма «Цеоліт».

ТОВ Фірма «Цеоліт» перерахувало на
користь ПП «Базис-Торг» грошові кошти у
сумі 420300,00 грн., в т.ч. ПДВ 70050,00 грн., в
якості оплати за товар, що
підтверджується виписками по
банківському рахунку.

Судом встановлено, що ТОВ Фірма
«Цеоліт» отримано від ПП «Базис-Торг»
податкові накладні від 27 липня 2010 року
№ 1014 на загальну суму 201300,00 грн., в т. ч.
ПДВ 33550,00 грн., та від 24 червня 2012 року №
79 на загальну суму 219000,00 грн., в т. ч. ПДВ
36500,00 грн.

Як вбачається з Довідки з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України № 139602, одним з
основних видів економічної діяльності
ТОВ Фірма «Цеоліт» є виробництво
добрив та азотних сполук.

Крім того, факт використання придбаних
у ПП «Базис-Торг» резервуарів у
господарській діяльності позивача
підтверджується наказами про введення
в експлуатацію основних засобів від 30
липня 2010 року № 28-П, від 30 червня 2011 року
№ 31-П, наказом про призначення
матеріально відповідальних осіб від 05
січня 2009 року № 24-П, актами
приймання-передачі (внутрішнього
переміщення) основних засобів від 30
липня 2010 року, від 30 червня 2011 року.

Так, про необхідність використання
придбаних у ПП «Базис-Торг»
резервуарів при виготовленні
мінеральних добрив ТОВ Фірма «Цеоліт»
свідчить специфікація обладнання
реконструкції майнового комплексу під
цех по виготовленню добрив ТОВ Фірма
«Цеоліт» в селі Гоголів Броварського
району Київської області.

Таким чином, колегія суддів вважає
вірним висновок суду першої інстанції
про те, що укладені між ТОВ Фірма
«Цеоліт» та ПП «Базис-Торг» правочини
відповідають вимогам чинного
податкового законодавства України,
мають своїм наслідком зміну у
майновому стані учасників правочину, а
факт виконання господарських
зобов'язань сторін підтверджується
первинними документами бухгалтерської
та податкової звітності.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів вважає вірним висновок суду
першої інстанції про те, що висновки
відповідача про порушення ТОВ Фірма
«Цеоліт» вимог податкового
законодавства за господарськими
операціями з ПП «Базис-Торг» є
безпідставними, а тому податкове
повідомлення-рішення Броварської
об'єднаної державної податкової
інспекції Київської області Державної
податкової служби від 12 липня 2012 року №
правомірно скасовано судом.

Аналізуючи обставини справи та норми
чинного законодавства, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про обґрунтованість
позовних вимог Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фірма "Цеоліт" та їх
задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не знайшли свого
належного підтвердження в суді
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Броварської
об'єднаної державної податкової
інспекції Київської області Державної
податкової служби - залишити без
задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 01 серпня 2012
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Гром Л.М.

Головуючий суддя
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Гром Л.М.