Справа № 826/16891/14
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Гарник К.Ю.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовом Відкритого акціонерного
товариства "Либідь-1" до Державної
податкової інспекції в Оболонському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень
31 жовтня 2014 року (відповідно до
відмітки служби діловодства суду)
Відкрите акціонерне товариство
«Либідь-1» (далі по тексту - позивач)
звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції в Оболонському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві (далі по тексту -
відповідач) в якому просить визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення - рішення від 16 червня 2014
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 03 листопада 2014
року відкрито провадження в
закінчено підготовче провадження та
призначено до розгляду у судовому
засіданні на 12 листопада 2014 року, яке
відкладалось на 20 листопада 2014 року у
зв'язку з необхідністю отримання
додаткових доказів по справі.
У судовому засіданні 20 листопада
2014 року представник позивача підтримав
адміністративний позов, просив суд
задовольнити його. Представник
відповідача заперечив проти позовних
Керуючись приписами частини 4 статті 122
та частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, надавши можливість присутнім
учасникам судового розгляду у повній
мірі реалізувати свої процесуальні
права, та враховуючи відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта,
суд завершив розгляд справи в порядку
письмового провадження.
Після розгляду адміністративного
позову та доданих до нього матеріалів,
всебічного і повного встановлення всіх
фактичних обставин, на яких
ґрунтується позов, об'єктивної оцінки
доказів, що мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд зазначає наступне.
Матеріали справи свідчать, що 22
травня 2014 року проведена камеральна
перевірка своєчасності сплати
орендної плати за земельні ділянки
Відкритого акціонерного товариства
«Либідь-1» з питань своєчасності сплати
орендної плати за земельні ділянки з
лютого по жовтень 2013 року, за
результатом якої складено акт від 22
травня 2014 року № 45/15-03-12.
Як висновок проведеної перевірки
встановлено порушення пункту 57.1 статті
57 та статті 287 Податкового кодексу
України, а саме несвоєчасну сплату
узгодженого податкового зобов'язання
за лютий - жовтень 2013 року.
Загальна сума несвоєчасно
сплачених (із затримкою понад 30
календарних днів) задекларованих
грошових зобов'язань становить 200 068,06
Податковим повідомленням -
рішенням Державної податкової
інспекції в Оболонському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві від 16 червня 2014 року № на
підстав статті 126 Податкового кодексу
України Відкритому акціонерному
товариству «Либідь-1» нараховано штраф
у розмір 40013,61 грн.

За результатом адміністративного
оскарження, податкове повідомлення -
рішення від 16 червня 2014 року №
залишено без змін, скарги від
Відкритого акціонерного товариства
«Либідь-1» - без задоволення (копія
листа Головного управління Міндоходів
у місті Києві від 03 вересня 2014 року №
8217/10/26-15-10-09-25 та рішення Державної
фіскальної служби України від 29
вересня 2014 року № 4198/6/99-99-10-01-02-15
містяться в матеріалах справи).

Не погоджуючись із спірним
податковим повідомленням - рішенням
Державної податкової інспекції в
Оболонському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві від 16
червня 2014 року № , позивач
звернувся до суду й мотивує позицію
порушенням відповідачем строків
прийняття податкових повідомлень -
рішень за наслідком проведеної
перевірки. Також, скаржник посилається
на акт звірки № 4084-20 від 21 серпня 2013
року, згідно якого у позивача відсутній
борг станом на 21 серпня 2013 року, та на
адміністративну справу № 826/20334/14, в
межах якої з Відкритого акціонерного
товариства «Либідь-1» стягнуто
заборгованості з орендної плати за
землю з юридичних осіб у розмірі 80
866,12 грн.

Заперечення відповідача, співпадають з
висновками акта від 22 травня 2014 року
№ 45/15-03-12.

Окружний адміністративний суд міста
Києва, виходячи зі змісту заявлених
позовних вимог, звертає увагу на
наступне.

Відповідно до статті 287 Податкового
кодексу України власники землі та
землекористувачі сплачують плату за
землю з дня виникнення права власності
або права користування земельною
ділянкою.

У разі припинення права власності або
права користування земельною ділянкою
плата за землю сплачується за
фактичний період перебування землі у
власності або користуванні у поточному
році.

Облік фізичних осіб - платників податку
і нарахування відповідних сум
проводяться щороку до 1 травня.

Податкове зобов'язання щодо плати за
землю, визначене у податковій
декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця.

Податкове зобов'язання з плати за
землю, визначене у новій звітній
податковій декларації, у тому числі за
нововідведені земельні ділянки,
сплачується власниками та
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за податковий період, який
дорівнює календарному місяцю, щомісяця
протягом 30 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
податкового (звітного) місяця.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57
Податкового кодексу України
встановлено, що платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Аналіз вищезазначених норм права
свідчить, що платники податків та
податкові агенти повинні сплачувати
податкові зобов'язання у строки,
встановлені ПКУ. За порушення цього
обов'язку встановлено юридичну
відповідальність.

Якщо платник податків самостійно
визначає суму податкового зобов'язання
у поданій ним податковій декларації, то
він зобов'язаний сплатити
задекларовану суму протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку для подання податкової
декларації, крім випадків,
передбачених ПКУ. Тобто, платник
податків може сплатити задекларовану
(а отже, узгоджену) суму податкового
зобов'язання у будь-який час з моменту
подання податкової декларації, але не
пізніше 10-го календарного дня,
наступного за останнім днем граничного
строку для подання податкової
декларації.

Матеріали справи свідчать, що
позивачем подано податку декларацію з
податку за землю № від 28 січня 2013
року, якою визначено суму податку
рівними частками на поточний рік, а
саме по 27234,11 грн.

Як встановлено під час камеральної
перевірки, на порушення пункту 57.1
статті 57 та статті 287 Податкового
кодексу України Відкритим акціонерним
товариством «Либідь-1» несвоєчасно
сплачено орендну плату за земельні
ділянки, задекларовані в звітній
податковій декларації № від 28
січня 2013 року, а саме:

- за лютий 2013 року при граничному
терміну сплати 30 березня 2013 року
грошового зобов'язання з орендної
плати з юридичних осіб, фактично
сплачено 20 вересня 2013 року у розмірі
7001,30 грн. (кількість днів затримки 173);

- за березень 2013 року при граничному
терміну сплати 30 квітня 2013 року
грошового зобов'язання з орендної
плати з юридичних осіб, фактично
сплачено 20 вересня 2013 року у розмірі
27234,11 грн. (кількість днів затримки 137);

- за квітень 2013 року при граничному
терміну сплати 30 травня 2013 року
грошового зобов'язання з орендної
плати з юридичних осіб, фактично
сплачено 20 вересня 2013 року, 23 вересня 2013
року та 30 вересня 2013 року у розмірі 15764,55
грн., 4468,20 грн. та 7001,30 грн. (кількість
днів затримки 113, 116, 123 відповідно);

- за травень 2013 року при граничному
терміну сплати 30 червня 2013 року
грошового зобов'язання з орендної
плати з юридичних осіб, фактично
сплачено 30 вересня 2013 року та 11
листопада 2013 року у розмірі 232,80 грн. та
27001,30 грн. (кількість днів затримки
92 та 134 відповідно);

- за червень 2013 року при граничному
терміну сплати 30 липня 2013 року
грошового зобов'язання з орендної
плати з юридичних осіб, фактично
сплачено 11 листопада 2013 року у розмірі
27234,10 грн. (кількість днів затримки 104);

- за липень 2013 року при граничному
терміну сплати 30 серпня 2013 року
грошового зобов'язання з орендної
плати з юридичних осіб, фактично
сплачено 11 листопада 2013 року та 02
грудня 2013 року у розмірі 1764,55 грн. та
25469,55 грн. (кількість днів затримки 71 та
92 відповідно);

- за серпень 2013 року при граничному
терміну сплати 30 вересня 2013 року
грошового зобов'язання з орендної
плати з юридичних осіб, фактично
сплачено 02 грудня 2013 року та 08 січня 2014
року у розмірі 2542,70 грн. та 24691,40 грн.
(кількість днів затримки 63 та 100
відповідно);

- за вересень 2013 року при граничному
терміну сплати 30 жовтня 2013 року
грошового зобов'язання з орендної
плати з юридичних осіб, фактично
сплачено 08 січня 2014 року та 31 січня 2014
року у розмірі 5308,60 грн. та 21925,55 грн.
(кількість днів затримки 70 та 93
відповідно);

- за жовтень 2013 року при граничному
терміну сплати 30 листопада 2013 року
грошового зобов'язання з орендної
плати з юридичних осіб, фактично
сплачено 31 січня 2014 року у
розмірі 2428,05 грн. (кількість днів
затримки 61).

Слід звернути увагу, що позивачем
не спростовано несвоєчасність сплати
земельного податку, доказів на
підтвердження зворотного не надано.

Позивач вказує, що в акті
камеральної перевірки враховані не всі
платіжні доручення, проте доказів на
спростування не надає. Матеріали
справи не містять копій платіжних
доручень або виписок з об особових
рахунків позивача, які свідчили про
своєчасність сплати податку за землю
та спростовували доводи контролюючого
органу.

Також, необґрунтованими є
посилання позивача на відсутність
заборгованості, про що вказано в акті
звірки № 4084-20 від 21 серпня 2013 року,
оскільки, податкове повідомлення -
рішення від 16 червня 2014 року №
прийнято за наслідком встановлення
порушень пункту 57.1 статті 57 та статті 287
Податкового кодексу України. Визначена
у спірному податковому повідомленні -
рішенні сума штрафу, нараховану у
зв'язка з несвоєчасністю сплати
земельного податку, а не, як помилково
стверджує позивач, на суму
заборгованості по сплаті земельного
податку.

Судом встановлено, що постановою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 жовтня 2014
року у справі № 826/20334/13 апеляційну
скаргу Відкритого акціонерного
товариства "Либідь-1" на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 10 квітня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Державної податкової інспекції у
Оболонському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві до
Відкритого акціонерного товариства
"Либідь-1" про стягнення заборгованості
в розмірі 80 866,12 грн. - задоволено.
Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 10 квітня 2014 року -
скасовано. Ухвалено нову постанову,
якою в задоволенні позовних вимог
Державної податкової інспекції у
Оболонському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві
відмовлено повністю.

Разом з тим, вищенаведене не спростовує
несвоєчасність сплати земельного
податку, оскільки відсутність
заборгованості у підприємства не
свідчить про своєчасність сплати
платником податків податкових
зобов'язань.

Суд наголошує, що в даному провадженні
предметом доказування є своєчасність
сплати позивачем податку за землю у
період лютий - жовтень 2013 року, відтак,
наявність чи відсутність
заборгованості по сплаті за землю не є
юридичною обставиною, яка впливає на
результат розгляду справи.

Також, необґрунтованими є
посилання відповідача на порушення
строків винесення податкових
повідомлень - рішень з огляду на
наступне.

Відповідно до пункту 86.8 статті 86
Податкового кодексу України податкове
повідомлення-рішення приймається
керівником контролюючого органу (його
заступником) протягом десяти робочих
днів з дня, наступного за днем вручення
платнику податків акта перевірки у
порядку, передбаченому статтею 58 цього
Кодексу, для надсилання (вручення)
податкових повідомлень-рішень (за
результатами фактичної перевірки - з
дня реєстрації (надходження) акта такої
перевірки до контролюючого органу за
основним місцем обліку платника
податків), а за наявності заперечень
посадових осіб платника податків до
акта перевірки приймається з
урахуванням висновку про результати
розгляду заперечень до акта перевірки -
протягом трьох робочих днів, наступних
за днем розгляду заперечень і надання
(надсилання) письмової відповіді
платнику податків.

Як свідчать матеріали справи, листом
Державної податкової інспекції в
Оболонському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві від 12
червня 2014 року № 12271/191 розглянуто
заперечення позивача від 02 червня 2014
року № 02/06 та залишено без змін
висновки акту перевірки від 22 травня 2014
року № 45/15-03-12.

Відтак, враховуючи розгляд заперечень
та надання відповіді здійснено 12
червня 2014 року, а податкове
повідомлення - рішення №
прийнято 16 червня 2014 року, суд дійшов
висновку про відсутність підстав
вважати порушеним строк, встановлений
пунктом 86.8 статті 86 Податкового
кодексу України.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного
суду міста Києва, відповідачем
доведена правомірність та
обґрунтованість прийняття спірних
податкових повідомлень-рішень з
урахуванням вимог встановлених
частиною другою статті 19 Конституції
України та частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, а тому, виходячи з системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, адміністративний
позов Відкритого акціонерного
товариства «Либідь-1» не підлягає
задоволенню.

Вирішуючи питання про судовий збір,
Окружний адміністративний суд міста
Києва зазначає наступне.

Законом України «Про судовий збір»
встановлено, що за подання до
адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру ставка судового збору
складає 2 відсотки розміру майнових
вимог, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Відповідно до статті 8 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік» встановлено у 2014 році мінімальну
заробітну плату у місячному розмірі з 01
січня - на рівні 1218,00 грн.

Враховуючи розмір майнових вимог,
позивачу, в даному випадку, за
звернення до адміністративного суду із
майновим позовом слід було сплатити
1827,00 грн.

Водночас, частиною 3 статті 4 Закону
України «Про судовий збір»
встановлено, що під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Позивачем сплачено судовий збір у
розмірі 182,70 грн., а тому, враховуючи,
результат розгляду адміністративної
справи та розмір сплаченого судового
збору, решта суми судового збору у
розмірі 1644,30 грн. підлягає стягненню з
позивача на користь Державного
бюджету.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.У задоволенні адміністративного
позову Відкритого акціонерного
товариства «Либідь-1» відмовити
повністю.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства «Либідь-1» ()
на користь Державного бюджету України
(отримувач коштів - УДКСУ у Печерському
районі м. Києва, код 38004897, банк
отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код
банку 820019, р/р 4007, код класифікації
22030001) судовий збір у розмірі 1644,30 грн.
(тисяча шістсот сорок чотири гривні
тридцять копійок).

Постанова набирає законної сили в
строки та порядку, встановленому
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
К.Ю. Гарник