Справа № 804/7490/13-а
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2014 рокусправа № 804/7490/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Ясенової Т.І.

суддів: Головко
О.В. Суховарова А.В.

секретар судового засідання:
Горшков В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства „Дніпродзержинська
теплоелектроцентраль" на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 25 жовтня 2013
року у справі №804/7490/13-а за позовом
прокурора Заводського району м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області в інтересах держави в особі
Дніпродзержинської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
Публічного акціонерного товариства
„Дніпродзержинська
теплоелектроцентраль" про стягнення
заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Заводського району м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області в інтересах держави в особі
Дніпродзержинської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області звернувся
до суду з позовом до Публічного
акціонерного товариства
„Дніпродзержинська
теплоелектроцентраль" про стягнення
заборгованості в розмірі 6042312,67 грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 25
жовтня 2013 року позовні вимоги
задоволено. Стягнуто з розрахункових
рахунків ПАТ „Дніпродзержинська
теплоелектроцентраль" на користь
бюджету податковий борг у розмірі 244656,97
грн. (двісті сорок чотири тисячі
шістсот п'ятдесят шість грн. 97 коп.) в
т.ч. 201204,86 грн. - борг з орендної плати за
землю за лютий - березень 2013 року, 43452,11
грн. - пеня, код платежу 13050200, одержувач
відділення Державного казначейства в
м.Дніпродзержинську, ,
банк УДК у Дніпропетровській області,
МФО 805012, р/р 0013.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування судом обставин справи, що
призвело до неправильного вирішення
справи, просить скасувати оскаржувану
постанову та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову.

В запереченнях на апеляційну скаргу
в.о. прокурора Заводського району
м.Дніпродзержинська та
Дніпродзержинська ОДПІ, посилаючись на
її безпідставність, просять залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду першої інстанції без
змін, як законну та обґрунтовану.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
прокурора та представника відповідача,
перевіривши рішення суду першої
інстанції, доводи апеляційної скарги
та заперечень на неї, правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що ПАТ
„Дніпродзержинська
теплоелектроцентраль" перебуває на
обліку в Дніпродзержинській ОДПІ як
платник податків і зборів з 01.10.1991 року
за № 69.

18.02.2013 ПАТ „Дніпродзержинська
теплоелектроцентраль" подано
податкову декларацію з плати за землю
(земельний податок та/або орендна плата
за земельні ділянки державної або
комунальної власності) № за 2013
рік. згідно якої сума податкового
зобов'язання по платежу "орендна плата
за земельні ділянки" до сплати в бюджет
за 2013 рік складає 1207229,10 грн. Щомісячний
платіж по вказаній декларації складає
з січня по грудень 2013 року в розмірі
100602,43грн.

Зазначені дії відповідача
узгоджуються з вимогами розділу ХІІІ
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року № 2755 - VI (далі - ПК України). Між тим,
відповідачем щомісячні платежі зі
сплати земельного податку та орендної
плати за земельні ділянки державної
або комунальної власності не
сплачувались внаслідок чого у
підприємства виникла сума податкового
боргу в розмірі 201204,86 грн., що
підтверджується карткою особового
рахунку платника податку, зворотній
бік якої приєднаний до матеріалів
справи.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, визначає
вичерпний перелік податків та зборів,
що справляються в Україні, та порядок
їх адміністрування, повноваження і
обов'язки посадових осіб під час
здійснення податкового контролю, а
також відповідальність за порушення
податкового законодавства,
врегульовані нормами Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року № 2755- VI.

Розділ ХІІІ Податкового кодексу
України регулює правовідносини щодо
плати за землю та орендної плати за
землі державної або комунальної
власності.

Відповідно п. 285.1. ст. 285 Податкового
кодексу України базовим податковим
(звітним) періодом для плати за землю є
календарний рік.

Пунктом 286.2 ст. 286 Податкового кодексу
України визначено, що платники плати за
землю (крім фізичних осіб) самостійно
обчислюють суму податку щороку станом
на 1 січня і до 1 лютого поточного року
подають відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. При
поданні першої декларації (фактичного
початку діяльності як платника плати
за землю) разом з нею подається довідка
(витяг) про розмір нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі.

Відповідно до п. 287.3 ст. 287 Податкового
кодексу України податкові
зобов'язання щодо сплати за землю,
визначених у податковій декларації
на поточний рік, сплачується рівними
частками власниками та
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за поточний рік, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця
протягом 30 календарних днів, що
наступають за останнім календарним
днем податкового (звітнього) місяця.

Згідно зі ст. 288 ПК України підставою
для нарахування орендної плати за
земельну ділянку є договір оренди
такої земельної ділянки, . Платником
орендної плати є орендар земельної
ділянки. Об'єктом оподаткування є
земельна ділянка, надана в оренду.
Розмір та умови внесення орендної
плати встановлюються у договорі оренди
між орендодавцем (власником) і
орендарем. Податковий період, порядок
обчислення орендної плати, строк
сплати та порядок її зарахування до
бюджетів застосовується відповідно
до вимог ст. 285-287 цього розділу.

В ході розгляду справи було
встановлено, що відповідачем у
встановлені ст. 287 ПК України строки
самостійно нараховані суми податкових
зобов'язань з орендної плати за
земельні ділянки державної та/або
комунальної власності по декларації №
від 18.02.2013 року за лютий та
березень 2013 року у розмірі 201204,86 грн.,
відповідно 100602,43 грн. щомісяця, що
призвело до виникнення податкового
боргу в розмірі 201204,86 грн.

У відповідності до п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129
Податкового кодексу України - після
закінчення встановлених цим Кодексом
строків погашення узгодженого
грошового зобов'язання на суму
податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається: а) при
самостійному нарахуванні суми
грошового зобов'язання платником
податків - від першого робочого дня,
наступного за останнім днем граничного
строку сплати грошового зобов'язання,
визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового
зобов'язання контролюючими органами -
від першого робочого дня, наступного за
останнім днем граничного строку сплати
грошового зобов'язання, визначеного у
податковому повідомленні - рішенні
згідно із цим Кодексом.

Згідно до п.п.129.1.2., 129.1.3 п. 129.1 ст. 129 ПК
України пеня нараховується у день
настання строку погашення податкового
зобов'язання, нарахованого
контролюючим органом або платником
податків у разі виявлення його
заниження на суму такого заниження та
за весь період заниження (в тому числі
за період адміністративного та/або
судового оскарження), а також у день
настання строку погашення податкового
зобов'язання, визначеного податковим
агентом при виплаті (нарахуванні)
доходів на користь платників податків -
фізичних осіб, та/або контролюючим
органом під час перевірки такого
податкового агента.

В ході розгляду справи було
встановлено, що у зв'язку з
несвоєчасною сплатою узгодженого
податкового зобов'язання позивачем
була нарахована пеня в розмірі 43452,11
грн., що не притилежить вимогам ст.129
Податкового кодексу України.

У відповідності до п. 54.1 ст. 54
Податкового кодексу України
встановлено, що крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом.
Відповідно до п.54.2 ст. 54 Податкового
кодексу України грошове зобов'язання
щодо суми податкових зобов'язань з
податку, що підлягає утриманню та
сплаті (перерахуванню) до бюджету в
разі нарахування/виплати доходу на
користь платника податку - фізичної
особи, вважається узгодженим
податковим агентом або платником
податку, який отримує доходи не від
податкового агента, в момент
виникнення податкового зобов'язання,
який визначається за календарною
датою, встановленою розділом IV цього
Кодексу для граничного строку сплати
податку до відповідного бюджету.

Згідно з п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України податковим боргом
визнається сума грошового зобов'язання
(з урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгодженого
платником податків або узгодженого в
порядку оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового
кодексу України у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Податковий борг підприємства виник у
2001 році, податкові вимоги направлені
відповідачу на підставі ЗУ „Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами" від
20.12.2000 року № 2181-ІІІ (чинного на момент
виникнення спірних правовідносин),
перша податкова вимога № 1/3 від 10.10.2001
року на суму 56611,25 грн., яка отримана
відповідачем 10.10.2001 року, що
підтверджується особистим підписом
заступника директора ДДТЕЦ Дзвоник Т.І.
(а.с. 20) друга податкова вимога № 2/61ід
15.11.2001 року на суму 129426,61 грн., яка
вручена уповноваженій особі
відповідача 01.12.2001 року.

Судом встановлено, що за формою та
підставами винесення вона
узгоджується з компетенцію органів
державної податкової служби України,
встановленою Законом України № 2181-ІІІ
та Порядком направлення органами
державної податкової служби України
податкових вимог платникам податків,
затвердженого Наказом ДПА України від
03.07.2001 року (чинним на момент їх
винесення, втратив чинність 14.01.11
року).

Доказів оскарження вимоги позивача
відповідачем до суду не надано, а судом
в порядку ст. 11 КАС України, не
встановлено.

Згідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового
кодексу України у разі коли у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується, погашенню підлягає
вся сума податкового боргу такого
платника податку, що виник після
надіслання (вручення) податкової
вимоги.

Згідно до п.87.1 ст. 87 Податкового
кодексу України джерелами самостійної
сплати грошових зобов'язань або
погашення податкового боргу платника
податків є будь-які власні кошти, у
тому числі ті, що отримані від продажу
товарів (робіт, послуг), майна, випуску
цінних паперів, зокрема
корпоративних прав, отримані як
позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів.

В разі невиконання податкової вимоги
орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу, зокрема шляхом
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків. Стягнення
здійснюється за рішенням суду, яке
направляється до виконання органам
державної податкової служби, у розмірі
суми податкового боргу або його
частини (пп. 95.1, 95.3 ст. 95 Податкового
кодексу України).

В силу пп. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 Податкового
кодексу України органи державної
податкової служби мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника, на суму
податкового боргу або його частини.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги (пп. 95.2 cт. 95
Податкового кодексу України).

Судом встановлено, що податковий борг
не погашений, що підтверджується
обліковою карткою платника податків,
зворотній бік якої приєднаний до
матеріалів справи.

Судом обґрунтовано не прийнято до
уваги заперечення відповідача щодо
безпідставного нарахування пені в
розмірі 43452,11 грн., у зв'язку з наступним.

Згідно до п.п. 129.3.1 п. 129.3 ст. 129
Податкового кодексуУкраїни,
нарахування пені закінчується у день
зарахування коштів на відповідний
рахунок органу, що здійснює
казначейське обслуговування бюджетних
коштів, та/або в інших випадках
погаиіення податкового боргу та/або
грошових зобов'язань;

У відповідності до п. 129.4 ст. 129
Податкового кодексу України, пеня,
визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1
цієї статті, нараховується на суму
податкового боргу (включаючи суму
штрафних санкцій за їх наявності та без
урахування суми пені) із розрахунку 120
відсотків річних облікової ставки
Національного банку України, діючої на
день виникнення такого податкового
боргу або на день його (його частини)
погашення, залежно від того, яка з
величин таких ставок є більшою, за
кожний календарний день прострочення у
його сплаті.

Відповідно до п. 131.2 ст. 133 Податкового
кодексу України, при погашенні суми
податкового боргу (його частини) кошти,
що сплачує такий платник податків, у
першу чергу зараховуються в рахунок
податкового зобов'язання. У разі
повного погашення суми податкового
боргу кошти, що сплачує такий платник
податків, в наступну чергу
зараховуються у рахунок погашення
штрафів, в останню чергу зараховуються
в рахунок пені. Якщо платник податків
не виконує встановленої цим пунктом
черговості платежів або не визначає її
у платіжному документі (чи визначає з
порушенням зазначеного порядку), орган
державної податкової служби
самостійно здійснює такий розподіл
такої суми у порядку, визначеному цим
пунктом.

Відповідно до п. 87.9 ст. 87 Податкового
кодексу України, у разі наявності у
платника податків податкового боргу
органи державної податкової служби
зобов'язані зарахувати кошти, що
сплачує такий платник податків, в
рахунок погашення податкового боргу
згідно з черговістю його виникнення
незалежно від напряму сплати,
визначеного платником податків. У
такому ж порядку відбувається
зарахування коштів, що надійдуть у
рахунок погашення податкового боргу
платника податків відповідно до статті
95 цього Кодексу або за рішенням суду у
випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків
на погашення грошового зобов'язання
перед погашенням податкового боргу
забороняється, крім випадків
спрямування цих коштів на виплату
заробітної плати та єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Враховуючи, що під час судового
розгляду справи відповідачем не
погашена заборгованість, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що
пеня в розмірі 43452,11 грн. нарахована
правомірно та підлягає стягненню з
відповідача.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції вірно встановлено обставини
справи та правильно застосовано до
спірних правовідносин норми
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують. Підстави для скасування
рішення суду першої інстанції
відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
„Дніпродзержинська
теплоелектроцентраль" - залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 25
жовтня 2013 року у справі №804/7490/13-а -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання у повному
обсязі шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
Т.І. Ясенова

Суддя:
О.В. Головко

Суддя:
А.В. Суховаров