Справа № 815/2246/13-а
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

03 грудня 2014 року м. Київ
В/800/5094/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії: Головчук С.В.
(суддя-доповідач), Черпака Ю.К., Швеця
В.В., Штульман І.В., Юрченка В.В.,
перевіривши заяву Південної митниці
Міндоходів про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від 14
жовтня 2014 року у справі за позовом
Центру зайнятості Суворовського
району м. Одеси до Південної митниці,
третя особа - ОСОБА_6, про стягнення
коштів,

в с т а н о в и в:

Південна митниця Міндоходів
звернулася до Верховного Суду України
через Вищий адміністративний суд
України з заявою про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 14
жовтня 2014 року, прийнятої за
результатами розгляду справи за
позовом Центру зайнятості
Суворовського району м. Одеси до
Південної митниці про стягнення
коштів.

У заяві про перегляд судових рішень
Верховним Судом України з підстави,
установленої пунктом 1 частини першої
статті 237 Кодексу адміністративного
судочинства України, Південна митниця
Міндоходів просить скасувати ухвалені
у справі судові рішення, посилаючись на
неоднакове застосування касаційним
судом частини 1 статті 48 Бюджетного
кодексу України у спорах щодо
стягнення з Південної митниці
Міндоходів коштів поза межами
бюджетних асигнувань, передбачених у
затвердженому кошторисі.

На обґрунтування заяви додано копії
ухвал Вищого адміністративного суду
України від 28 березня 2013 року (справа
№К/9991/63713/11) та від 19 березня 2014 року
(справа №К/9991/35529/12), в яких, на думку
заявника, по іншому застосовані норми
матеріального права.

Дослідивши надані матеріали, суд
вважає, що заява задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Згідно із статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів:
1) неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом;
3) порушення норм
матеріального чи процесуального права,
що призвело до ухвалення Вищим
адміністративним судом України
незаконного судового рішення з питань,
передбачених статтею 171-1 цього Кодексу.

Як видно зі змісту заяви Південна
митниця Міндоходів посилається на те,
що Вищим адміністративним судом
України у подібних правовідносинах в
одних випадках спір вирішувався із
застосовуванням частини 1 статті 48
Бюджетного кодексу України, а в інших
без застосування цієї норми закону.

Проте, з такими доводами колегія суддів
погодитись не може, оскільки
подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкту та предмету
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

З доданої до заяви копії судового
рішення суду касаційної інстанції, про
перегляд якого подана заява, видно, що
предметом спору у справі є стягнення
суми виплаченого забезпечення та
вартості наданих соціальних послуг
безробітному у разі поновлення його на
роботі за рішенням суду відповідно до
частини 4 статті 35 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття». При вирішенні спору суд
касаційної інстанції не застосовував
частину 1 статті 48 Бюджетного кодексу
України.

У справі № К/9991/35529/12 Вищий
адміністративний суд України ухвалою
від 19 березня 2014 року у спорі про
стягнення податкового боргу із
посиланням на статтю 48 Бюджетного
кодексу України залишив без змін
постанову суду апеляційної інстанції
про часткове задоволення позову.

У справі № К/9991/63713/11, за результатами
розгляду якої Вищим адміністративним
судом України прийнято ухвалу від 28
березня 2013 року, предметом спору були
вимоги Контрольно-ревізійного
управління у Вінницькій області до
Стрижавської виправної колонії № 81 про
зобов'язання виконати законну вимогу в
частині відшкодування вартості
гречаних круп в кількості 6360 кг на
загальну суму 27030,00 грн.

У цих судових рішеннях, на які
посилається заявник як на приклад
неоднакового застосування норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, суд касаційної
інстанції застосовував частину 1
статті 48 Бюджетного кодексу України.

З наведеного слідує, що різні за
змістом кінцеві судові рішення у
вказаних справах, стали можливими не
через неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а через різні
фактичні обставини у справах.

Таким чином, підстави для допуску
справи до провадження для перегляду
судових рішень Верховним Судом України
відсутні.

Керуючись статтями 236 - 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України,

у х в а л и в :

Відмовити у допуску до провадження у
Верховному Суді України справи за
позовом Центру зайнятості
Суворовського району м. Одеси до
Південної митниці, третя особа - ОСОБА_6,
про стягнення коштів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді
С.В. Головчук

Ю.К. Черпак

В.В. Швець

І.В. Штульман

В.В. Юрченко