Справа № 296/7808/14-а
Суддя: Одемчук Є.В.
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Одемчук Є.В.
УХВАЛА

іменем України

"24" грудня 2014 р.
Справа № 296/7808/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Одемчука Є.В.

суддів:
Бучик А.Ю.

Майора Г.І.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Корольовської районної ради м.
Житомира на постанову Корольовського
районного суду м. Житомира від "27"
жовтня 2014 р. у справі за позовом ОСОБА_3
до Управління праці та соціального
захисту населення Корольовської
районної ради м. Житомира про
визнання незаконної відмови щодо
виплати коштів ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Корольовського районного
суду м. Житомира від 27 жовтня 2014 року
позовну заяву задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Корольовської районної у м. Житомирі
ради щодо нарахування та виплати
ОСОБА_3 щорічної допомоги на
оздоровлення за 2014 рік у інших
розмірах, ніж передбаченому ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Корольовської районної ради у м.
Житомирі здійснити ОСОБА_3 нарахування
та виплату щорічної допомоги на
оздоровлення за 2014 рік у розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат,
відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», з
урахуванням раніше проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління праці
та соціального захисту населення
Корольовської районної ради м.
Житомира посилається на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи та
просить скасувати постанову суду
першої інстанції із ухваленням нової
про відмову в задоволенні позову.

Апеляційний розгляд справи
проводиться в порядку письмового
провадження за правилами,
встановленими ст. 197 КАС України.

Розглянувши справу в межах, визначених
ст.195 КАС України, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи
ОСОБА_3 є учасником ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС 2-ї категорії,
що підтверджується копією посвідчення
серії НОМЕР_1 виданого 01.04.2014 року.

З довідки №173 від 26.06.2014 року
вбачається, що щорічна допомога на
оздоровлення як учаснику ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС 2-ї категорії
ОСОБА_3 за 2014 рік була нарахована
Управлінням праці та соціального
захисту населення Корольовської
районної ради у місті Житомирі та
виплачена в березні 2014 року в розмірі 100
грн. 00 коп., відповідно до ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та Постанови Кабінету Міністрів від 12
липня 2005 року № 562 «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» .

Між сторонами виник спір щодо
законності дій Управління праці та
соціального захисту населення
Корольовської районної ради м.
Житомира при виплаті одноразової
допомоги на оздоровлення у розмірі 100,00
грн., встановленому КМ України, а не
відповідно ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Приписами ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», в редакції
з урахуванням рішення Конституційного
Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008,
щорічна допомога на оздоровлення
інвалідам ЧАЕС II групи складає 5
мінімальних заробітних плат.

Згідно п. 17 ч. 1 с. 87 Бюджетного кодексу
України до видатків, що здійснюються з
Державного бюджету України (з
урахуванням особливостей, визначених
пунктом 5 частини другої статті 67-1
цього Кодексу), належать видатки на
державні програми з ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи,
охорони навколишнього природного
середовища та ядерної безпеки,
запобігання виникненню та ліквідації
надзвичайних ситуацій та наслідків
стихійного лиха.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про
статусі і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
передбачено, що фінансування витрат,
пов'язаних з реалізацією цього Закону,
здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету, коштів, які
враховуються при визначенні
міжбюджетних трансфертів, та інших
джерел, не заборонених законодавством.

Починаючи з 01.01.2014, Закон України «Про
державний бюджет України на 2014 рік» від
16.01.2014 не містить жодної норми, яка б
обмежувала у 2014 році пряме
застосування Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», зокрема
ст. 48 вказаного Закону, яким визначено
щорічну допомогу на оздоровлення. Такі
обмеження були внесенні згідно Закону
України "Про внесення змін до Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2014 рік" від 31.07.2014р. №1622. який набрав
чинності 16.08.2014р., тобто, після
проведення виплати та відповідного
звернення до відповідача відносно
розміру виплат, що оскаржується
позивачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Виходячи з викладеного, правильним є і
висновок суду, що при визначенні
розміру щорічної допомоги на
оздоровлення позивачу з 01 січня 2014 року
застосуванню підлягає норма ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а не постанова Кабінету
Міністрів України «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 12.07.2005
№ 562.

Колегія суддів Житомирського
апеляційного адміністративного суду
вважає, що доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом
першої інстанції винесено законне та
обґрунтоване рішення, яке постановлене
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права і підстав для
його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Корольовської районної ради м.
Житомира залишити без задоволення, а
постанову Корольовського районного
суду м. Житомира від "27" жовтня 2014 р. без
змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
постановлення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя (підпис)
Є.В.Одемчук

судді: (підпис)
А.Ю.Бучик

(підпис)
Г.І. Майор

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3
АДРЕСА_1,10000

3- відповідачу/відповідачам:
Управління праці та соціального
захисту населення Корольовської
районної ради м. Житомира пл.
Польова,8,м.Житомир,10009

4-третій особі: - ,