Справа № 0670/7526/12
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

24 грудня 2014 року м. Київ
К/800/3075/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Сороки М.О.,Смоковича М.І.,Чумаченко Т.А.,

розглянувши відповідно до пункту 2
частини 1 статті 222 КАС України в
порядку письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Житомирського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності до
ТОВ «Сіма» про зобов'язання допустити
посадових осіб до здійснення планової
перевірки, за касаційною скаргою
Житомирського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності (далі
- Відділення Фонду) на ухвалу
Житомирського окружного
адміністративного суду від 8 листопада
2012 року і ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 18 грудня 2012 року, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2012 року Відділення Фонду
звернулося до суду з вказаним позовом,
у якому просило зобов'язати ТОВ «Сіма»
допустити уповноважених працівників
Фонду для продовження проведення
планової перевірки.

Ухвалою Житомирського окружного
адміністративного суду від 8 листопада
2012 року, залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 18 грудня 2012
року, у відкритті провадження у справі
відмовлено на підставі пункту 1 частини
1 статті 109 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС
України), оскільки заяву не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з прийнятими
рішеннями, Відділення Фонду звернулося
до Вищого адміністративного суду
України з касаційною скаргою, в якій
просить їх скасувати як такі, що
ухвалені з порушенням норм
процесуального права, справу направити
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
процесуального права, юридичної оцінки
обставин справи, доводи касаційної
скарги, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у
справі, суд першої інстанції, з
висновком якого погодився апеляційний
суд, виходив з того, що даний спір не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства. Вказав,
що Відділення Фонду не наділене
повноваженнями на пред'явлення
адміністративних позовів до
страхувальників, які не є суб'єктами
владних повноважень.

З таким висновком колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
погоджується виходячи з наступного.

Правові, організаційні та фінансові
основи загальнообов'язкового
державного соціального страхування
громадян на випадок тимчасової втрати
працездатності, у зв'язку з вагітністю
та пологами, у разі смерті, а також
надання послуг із санаторно-курортного
лікування та оздоровлення
застрахованим особам та членам їх
сімей визначаються нормами Закону
України від 18.01.2001 № 2240-ІІІ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
(далі - Закон № 2240-ІІІ).

Статтею 9 вказаного Закону визначено,
що Фонд соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності є
органом, який здійснює керівництво та
управління загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням, провадить
акумуляцію страхових внесків та інших
коштів, призначених для фінансування
матеріального забезпечення та
соціальних послуг, види яких
передбачені статтею 34 цього Закону, та
забезпечує їх надання, а також здійснює
контроль за використанням цих коштів.
Фонд належить до цільових
позабюджетних страхових фондів.

Згідно частини 2 статті 4 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті
17 КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема, спори
за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 50 КАС України
сторонами в адміністративному процесі
визначено позивача та відповідача.
Позивачем в адміністративній справі
можуть бути громадяни України,
іноземці чи особи без громадянства,
підприємства, установи, організації
(юридичні особи), суб'єкти владних
повноважень.

У відповідності до частини 3 статті 6
КАС України суб'єкти владних
повноважень мають право звернутися до
адміністративного суду у випадках,
передбачених Конституцією та законами
України.

У пункті 1 частини 1 статті 3 цього
Кодексу справу адміністративної
юрисдикції визначено як переданий на
вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

До змісту владної управлінської
функції відноситься діяльність
уповноваженого суб'єкта, що спрямована
на виконання законодавства і
безпосередньо не пов'язана зі
здійсненням правосуддя чи
прийняттям законів.

Головною ознакою публічно-правових
спорів є участь у них хоча б на одній зі
сторін суб'єкта владних повноважень.
Необхідною ознакою суб'єкта владних
повноважень є здійснення цим суб'єктом
владних управлінських функцій та
повноважень, при цьому ці функції та
повноваження повинні здійснюватись
суб'єктом саме у тих
правовідносинах, у яких виник спір.

Судами попередніх інстанції зазначено,
що згідно з вимогами Закону № 2240-ІІІ
Відділення Фонду не наділене
повноваженнями на пред'явлення
адміністративного позову до
страхувальнів, які не є суб'єктами
владних повноважень, про зобов'язання
вчинити певні дії, а саме - допущення
уповноважених працівників Фонду для
продовження проведення планової
перевірки.

З таким висновком погоджується колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України і доводи касаційної скарги
його не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд, -

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Житомирського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності залишити без
задоволення, а ухвалу Житомирського
окружного адміністративного суду від 8
листопада 2012 року і ухвалу
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 18 грудня 2012
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає.

Судді: