Справа № 2а-6607/10/0870
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2010-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2010 року /10 год. 42 хв./
Справа № 2а-6607/10/0870

м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Прасова
О.О. при секретарі Ісаєвій Н.С., за
участю позивача ОСОБА_1, представника
відповідача Школової Ю.В. розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м.Запоріжжя

до: Державної податкової
інспекції у Комунарському районі м.
Запоріжжя

про: скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі
- позивач або ФОП ОСОБА_1.) звернувся із
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Комунарському
районі м. Запоріжжя (далі - відповідач
або ДПІ у Комунарському районі м.
Запоріжжя) про визнання нечинними
податкових повідомлень-рішень
№/0, №/0 і №/0 від 27.01.2010
про зобов'язання сплатити штрафи.

У позові зазначено, що згідно Указу
Президента України №727/98 від 03.07.1998 «Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва» позивач є платником
єдиного податку, який сплачується не
пізніше 20 числа місяця, наступного за
тим, в якому здійснювалася попередня
сплата єдиного податку. Позивач
обґрунтовує позовні вимоги тим, що
податкові зобов'язання з єдиного
податку, на його думку, не підлягають
узгодженню у жодному зі способів,
передбачених Законом України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами». У
зв'язку з цим, положення п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17
даного Закону України не можуть
застосовуватись до відносин щодо
сплати єдиного податку, оскільки вони
застосовуються лише до тих податкових
зобов'язань, які підлягають узгодженню.
Однак, у оскаржуваних позивачем
податкових повідомленнях-рішенях
№/0, №/0 і №/0 від 27.01.2010
зазначені узгоджені суми податкового
зобов'язання, які перевищують 200 грн. 00
коп. - максимальну ставку податку з
фізичних осіб, тому такі податкові
зобов'язання не можуть, на думку
позивача, бути узгодженими. Також
позивач вважає, що оскільки Законом
України «Про систему оподаткування» не
передбачено єдиний податок,
запроваджений Указом Президента
України №727/98 від 03.07.1998 «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва», то порядок погашення
зобов'язань, встановлений Законом
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» не поширюється на порядок
погашення зобов'язань з єдиного
податку.

Позивач у судовому засіданні підтримав
позовні вимоги у повному обсязі, просив
їх задовольнити.

Відповідач надав до суду заперечення
на позовну заяву, у якому зазначив, що
відповідно до ч.2 ст.5 Указу Президента
України №727/98 від 03.07.1998 «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» суб'єкти малого
підприємництва несуть
відповідальність за правильність
обчислення, своєчасність подання
розрахунків та сплати сум єдиного
податку згідно із законодавством
України. Оскільки п.1.2 ст.1 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» визначено, що податкове
зобов'язання - це зобов'язання платника
податків сплатити до бюджетів або
державних цільових фондів відповідну
суму коштів у порядку та у терміни,
визначені цим Законом або іншими
законами України, то, на думку
відповідача, у разі затримки сплати
узгодженої суми податкового
зобов'язання застосовуються штрафні
санкції відповідно до п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами». Відповідач просить суд у
задоволені позову відмовити у повному
обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти заявленого позову
заперечував, просив у задоволенні
позову відмовити.

Вислухавши пояснення позивача,
заперечення відповідача, з'ясувавши
обставини справи та перевіривши їх
доказами, суд приходить до висновку про
можливість задоволення позовних вимог
з наступних підстав.

Відповідно до Свідоцтва про державну
реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної
особи позивач 10.07.2001 зареєстрований
відділом реєстрації та єдиного реєстру
Комунарської районної адміністрації
Запорізької міської ради як суб'єкт
підприємницької діяльності.

ФОП ОСОБА_1 18.12.2008 звернувся до ДПІ у
Комунарському районі м. Запоріжжя із
заявою про застосування спрощеної
системи оподаткування, обліку та
звітності, у якій просив перевести його
на спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності на 2009 рік, вид або
види діяльності: здійснення
підприємницької діяльності на всій
території України незалежно від її
видів.

18.12.2008 ДПІ у Комунарському районі м.
Запоріжжя видано ОСОБА_1 Свідоцтво про
сплату єдиного податку НОМЕР_1. Термін
дії Свідоцтва - 2009 рік. Вид або види
діяльності: здійснення
підприємницької діяльності на всій
території України незалежно від її
видів.

24.12.2009 ДПІ у Комунарському районі м.
Запоріжжя видано ОСОБА_1 Свідоцтво про
сплату єдиного податку НОМЕР_2. Термін
дії Свідоцтва - 2010 рік. Вид або види
діяльності: здійснення
підприємницької діяльності на всій
території України незалежно від її
видів.

Згідно Рішення Запорізької міської
ради від 16.04.2009 №30 «Про внесення змін до
рішення міської ради від 21.01.2009 №44 «Про
затвердження розмірів ставок податків
і зборів, які зараховуються до бюджету
міста»» розмір ставки єдиного податку
для фізичних осіб, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи, за видом
діяльності: здійснення
підприємницької діяльності, незалежно
від її видів, на всій території України
- складає 200 грн. 00.коп.

Відповідно до Рішення Запорізької
міської ради від 24.03.2010 №38 «Про
затвердження розмірів ставок податків
і зборів, які зараховуються до бюджету
міста»» розмір ставки єдиного податку
для фізичних осіб, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи, за видом
діяльності: здійснення
підприємницької діяльності, незалежно
від її видів, на всій території України
- складає 200 грн. 00.коп.

Позивачем надано до суду наступні
квітанції про сплату єдиного податку:

- №218/305 від 15.12.2008 сплачено 200 грн. 00
коп., з призначенням платежу (за
класифікатором 16050200) - єдиний податок
за січень 2009 року;

- №202/289 від 21.07.2009 сплачено 214 грн. 12
коп., з призначенням платежу (за
класифікатором 16050200) - єдиний податок
за лютий 2009 року;

- №25/37 від 02.09.2009 сплачено 213 грн. 78
коп., з призначенням платежу (за
класифікатором 16050200) - єдиний податок
за березень 2009 року;

- №26/39 від 02.09.2009 сплачено 211 грн. 94
коп., з призначенням платежу (за
класифікатором 16050200) - єдиний податок
за квітень 2009 року;

- №83 від 05.10.2009 сплачено 420 грн. 00
коп., з призначенням платежу (за
класифікатором 16050200) - єдиний податок
за травень-червень 2009;

- №132 від 06.10.2009 сплачено 420 грн. 00
коп., з призначенням платежу (за
класифікатором 16050200) - єдиний податок
за липень-серпень 2009;

- №К14/6/50 від 06.11.2009 сплачено 420 грн.
00 коп., з призначенням платежу (за
класифікатором 16050200) - єдиний податок
за жовтень 2009 року;

- №К14/3/42 від 03.12.2009 сплачено 210 грн.
00 коп., з призначенням платежу (за
класифікатором 16050200) - єдиний податок
за листопад 2009 року;

- №К14/3/43 від 03.12.2009 сплачено 210 грн.
00 коп., з призначенням платежу (за
класифікатором 16050200) - єдиний податок
за грудень 2009 року;

- №К14/3/44 від 03.12.2009 сплачено 200 грн.
00 коп., з призначенням платежу (за
класифікатором 16050200) - єдиний податок
за січень 2010 року;

- №К14/G/19 від 16.01.2010 сплачено 200 грн.
00 коп., з призначенням платежу (за
класифікатором 16050200) - єдиний податок
за лютий 2010 року;

- №К14/6/45 від 06.04.2010 сплачено 200 грн.
00 коп., з призначенням платежу (за
класифікатором 16050200) - єдиний податок
за травень 2010 року;

- №К18/А/292 від 10.03.2010 сплачено 200 грн.
00 коп., з призначенням платежу (за
класифікатором 16050200) - єдиний податок
за квітень 2010 року;

- №К14/І/50 від 18.06.2010 сплачено 200 грн.
00 коп., з призначенням платежу (за
класифікатором 16050200) - єдиний податок
за липень 2010 року;

- №К14/Е/75 від 14.05.2010 сплачено 200 грн.
00 коп., з призначенням платежу (за
класифікатором 16050200) - єдиний податок
за червень 2010 року;

- 08.07.2010 сплачено 200 грн. 00 коп., з
призначенням платежу (за
класифікатором 16050200) - єдиний податок
за серпень 2010 року;

- №К14/К/98 від 20.08.2010 сплачено 200 грн.
00 коп., з призначенням платежу (за
класифікатором 16050200) - єдиний податок
за вересень 2010 року;

- 01.09.2010 сплачено 200 грн. 00 коп., з
призначенням платежу (за
класифікатором 16050200) - єдиний податок
за жовтень 2010 року;

- №К14/5/108 від 05.10.2010 сплачено 200 грн.
00 коп., з призначенням платежу (за
класифікатором 16050200) - єдиний податок
за листопад 2010 року.

Наданий відповідачем зворотній бік
облікової картки платника ОСОБА_1,
скорочена форма, станом на 22.10.2010
підтверджує надходження вказаних сум
до Державного бюджету України.

Згідно з актом ДПІ у Комунарському
районі м.Запоріжжя №148/17-111 від 27.01.2010
позапланової невиїзної документальної
(камеральної) перевірки з питання
своєчасності сплати узгоджених
податкових зобов'язань відповідно до
вимог Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» за період з 21.09.2009 -
06.11.2009, встановлено несвоєчасну сплату
узгодженої суми податкового
зобов'язання по єдиному податку у сумі
222 грн. 80 коп.

Відповідно до акту ДПІ у Комунарському
районі м.Запоріжжя №149/17-111 від 27.01.2010
позапланової невиїзної документальної
(камеральної) перевірки з питання
своєчасності сплати узгоджених
податкових зобов'язань відповідно до
вимог Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» за період з 20.06.2009 -
06.10.2009, встановлено несвоєчасну сплату
узгодженої суми податкового
зобов'язання по єдиному податку у сумі
565 грн. 10 коп.

В акті ДПІ у Комунарському районі
м.Запоріжжя №150/17-111 від 27.01.2010
позапланової невиїзної документальної
(камеральної) перевірки з питання
своєчасності сплати узгоджених
податкових зобов'язань відповідно до
вимог Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» за період з 20.05.2009 -
05.10.2009, встановлено несвоєчасну сплату
узгодженої суми податкового
зобов'язання по єдиному податку у сумі
288 грн. 28 коп.

Також позивачем надано до суду
податкове повідомлення-рішення
№/0 від 27.01.2010, складене на
підставі акту перевірки №148/1701 від
27.01.2010, згідно якого на підставі п.п.17.1.7
п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» за затримку на 17
календарних днів граничного строку
сплати узгодженої суми податкового
зобов'язання в розмірі 222 грн. 80 коп.
ОСОБА_1 зобов'язано сплатити штраф у
розмірі 10% у сумі 22 грн. 28 коп.

Відповідачем не надано до суду акт з
№148/1701 від 27.01.2010, який зазначений у
податковому повідомленні-рішенні
№/0 від 27.01.2010.

Згідно наданого до суду податкового
повідомлення-рішення №/0 від
27.01.2010, складеного на підставі акту
перевірки №149/170/ від 27.01.2010, згідно
якого на підставі п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» за затримку на 77 календарних
днів граничного строку сплати
узгодженої суми податкового
зобов'язання в розмірі 565 грн. 10 коп.
ОСОБА_1 зобов'язано сплатити штраф у
розмірі 20% у сумі 113 грн. 02 коп.

Відповідачем не надано до суду акт з №
149/170/ від 27.01.2010, який зазначений у
податковому повідомленні-рішенні №
/0 від 27.01.2010.

За наданим до суду податковим
повідомленням-рішенням №/0 від
27.01.2010, складеного на підставі акту
перевірки №1501701 від 27.01.2010, згідно якого
на підставі п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» за затримку на 135 календарних
днів граничного строку сплати
узгодженої суми податкового
зобов'язання в розмірі 288 грн. 28 коп.
ОСОБА_1 зобов'язано сплатити штраф у
розмірі 50% у сумі 144 грн. 14 коп.

Відповідачем не надано до суду акт з
№1501701 від 27.01.2010, який зазначений у
податковому повідомленні-рішенні
№/0 від 27.01.2010.

Податкові повідомлення-рішення
№/0, №/0 і №/0 від 27.01.2010
мають бути скасовані виходячи з нижче
зазначеного.

Відповідно до ст.2 Указу Президента
України №727/98 від 03.07.1998 «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» суб'єкти малого
підприємництва-фізичні особи мають
право самостійно обрати спосіб
оподаткування доходів за єдиним
податком шляхом отримання свідоцтва
про сплату єдиного податку. Ставка
єдиного податку для суб'єктів малого
підприємництва - фізичних осіб
встановлюється місцевими радами за
місцем їх державної реєстрації залежно
від виду діяльності і не може становити
менше 20 гривень та більше 200 гривень на
місяць.

Суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особа сплачує єдиний податок
щомісяця не пізніше 20 числа наступного
місяця на окремий рахунок відділень
Державного казначейства України (ст.2
Указу Президента України №727/98 від
03.07.1998 «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва»).

Пунктом 7.7 ст.7 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
визначений принцип рівності бюджетних
інтересів. Установлено, що податковий
борг погашається попередньо погашенню
податкових зобов'язань, які не є
податковим боргом, у порядку
календарної черговості його
виникнення, а в разі одночасного його
виникнення за різними податками,
зборами (обов'язковими платежами) - у
рівних пропорціях.

Як визначено п.п.7.1.1 п.7.1 ст.7 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», джерелами самостійної сплати
податкових зобов'язань або податкового
боргу платника податку є будь-які
власні кошти такого платника податку.
Отже, грошовий платіж є єдиною формою
сплати податкових зобов'язань і
погашення податкового боргу.

Згідно з п.6 ст.7 Закону України «Про
Національний банк України»
Національний банк України визначає
систему, порядок і форми платежів.

Пунктом 1.7 «Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті», затвердженої
постановою Правління Національного
банку України від 21.01.2004 № 22,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 29.03.2004 за № 377/89/76 (далі -
«Інструкція про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті»), кошти з рахунків клієнтів
банки списують лише за дорученнями
власників цих рахунків (включаючи
договірне списання коштів згідно з
главою 6 цієї Інструкції) або на
підставі платіжних вимог стягувачів у
разі примусового списання коштів
згідно з главою 5 цієї Інструкції. При
цьому згідно з пунктом 3.8 зазначеної
Інструкції реквізит «Призначення
платежу» платіжного доручення
заповнюється платником так, щоб
надавати повну інформацію про платіж
та документи, на підставі яких
здійснюється перерахування коштів
отримувачу. Повноту інформації
визначає платник з урахуванням вимог
законодавства України. Платник
відповідає за дані, що зазначені в
реквізиті платіжного доручення
«Призначення платежу». Банк перевіряє
заповнення цього реквізиту на
відповідність установленим вимогам
лише за зовнішніми ознаками.

Як зазначено у п.п.16.5.2 п.16.5 ст.16 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», днем подання до установ
банків платіжного доручення за всіма
видами податкових платежів вважається
день його реєстрації у цих установах.

Із наведеного випливає, що право
визначати призначення платежу
відповідно до чинного законодавства
України належить виключно платнику.
Тому суми податкових зобов'язань або
податкового боргу з урахуванням
підпункту 16.5.2 пункту 16.5 статті 16 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» слід вважати сплаченими у
день реєстрації банківською установою
платіжного документа із зазначеним у
ньому призначенням платежу на сплату
відповідних податкових зобов'язань або
податкового боргу, визначених
платником податків.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Законом України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», який є спеціальним законом з
питань оподаткування і установлює
порядок погашення зобов'язань
юридичних або фізичних осіб перед
бюджетами та державними цільовими
фондами з податків і зборів
(обов'язкових платежів), нарахування і
сплати пені та штрафних санкцій, що
застосовуються до платників податків,
визначено вичерпний перелік заходів,
які вживаються контролюючим органом з
метою погашення платниками податків
податкового боргу. Серед таких заходів
немає зміни призначення платежу,
самостійно визначеного платником
податків.

Таким чином, у разі недотримання
платником податків порядку погашення
податкового боргу та виконання
податкових зобов'язань, передбаченого
п.7.7 ст.7 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами», податковий орган
не наділений правом чи обов'язком
змінювати призначення платежу,
визначене платником податків.

За таких обставин самостійне
зарахування податковим органом
сплачених платником податку сум у
рахунок податкового боргу або тих
податкових зобов'язань, які не вказані
в призначенні платежу під час
перерахування платником податків
коштів до бюджету, є неправомірним.

З розрахунків штрафних санкцій по
податковим повідомленням-рішенням
№/0, №/0 і №/0 від 27.01.2010,
що надані представником відповідача до
суду, вбачається, що відповідач
самостійно зараховував сплачені
позивачем суми у рахунок податкових
зобов'язань, які не вказані в
призначенні платежу під час
перерахування позивачем коштів до
бюджету, що є неправомірним.

Крім того, згідно платіжних документів
та зворотного боку облікової картки
платника за 2009-2010 роки позивач не
сплачував такі суми як: 222 грн. 80 коп., 565
грн. 10 коп., 288 грн. 28 коп.

Наведені обставини вказують на
необґрунтованість розрахунків
відповідачем штрафних санкцій по
податковим повідомленням-рішенням
№/0, №/0 і №/0 від 27.01.2010.

За вказаних обставин суд дійшов
висновку, що позов ФОП ОСОБА_1 є
обґрунтованим.

Суд, з урахуванням норм ч.2 ст.11 КАС
України, вважає, що для повного захисту
прав, свобод та інтересів позивача
податкові повідомлення-рішення
№/0, №/0 і №/0 від 27.01.2010
мають бути скасовані, а не визнані
нечинними.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 17, 71, 160, 163 КАС України; ст.19
Конституції України; ст.ст. 7, 16 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами»; ст.7 Закону України «Про
Національний банк України»; ст. 2 Указу
Президента України №727/98 від 03.07.1998 «Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва», п.1.7, п.3.8 «Інструкції
про безготівкові розрахунки в Україні
в національній валюті», затвердженої
постановою Правління Національного
банку України від 21.01.2004 № 22,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 29.03.2004 за №377/89/76, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у Комунарському
районі м.Запоріжжя про скасування
податкових повідомлень-рішень -
задовольнити.

Скасувати податкові
повідомлення-рішення №/0,
№/0, №/0 прийняті Державною
податковою інспекцією у Комунарському
районі м.Запоріжжя 27 січня 2010 року.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне
оскарження, встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку заяву не було подано.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя (підпис)
О.О. Прасов

Постанова виготовлена у повному обсязі
12.11.2010.

Постанова не набрала законної сили

Суддя
О.О. Прасов