Справа № 804/14344/14
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 р. Справа № 804/14344/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Царікової О.В.,
розглянувши у письмовому провадженні у
місті Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
Східно-Дніпровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості в сумі 1364,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

11 вересня 2014 року до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов
Східно-Дніпровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості по єдиному податку з
фізичних осіб в сумі 1364,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідач перебуває на
податковому обліку в
Східно-Дніпровській об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області та на момент
звернення до суду має заборгованість
по єдиному податку з фізичних осіб в
сумі 1364,00 грн., що стало підставою для
звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 15 вересня
2014 року відкрито провадження у справі
№ 804/14344/14 та призначено її до розгляду.
Останнє судове засідання було
призначено на 20.10.2014.

Позивач, належним чином повідомлений
судом про розгляд справи, що
підтверджується телефонограмою, яка
міститься в матеріалах справи, у судове
засідання 20.10.2014 не з'явився. Позивач
16.10.2014 засобами електронного зв'язку
надав до суду клопотання, в якому
просив розглядати справу без участі
представника позивача та винести
рішення у відповідності до норм
чинного законодавства.

Відповідач у судове засідання 20.10.2014
теж не з'явився. Ухвала
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 15.09.2014 у
справі № 804/14344/14 та судові повістки
надіслані відповідачеві
рекомендованим поштовим відправленням
на адресу, вказану в адміністративному
позові та у Витязі з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців, який міститься в
матеріалах справи. Проте, на адресу
суду повернулися конверти із
відмітками відділення поштового
зв'язку про повернення, у зв'язку зі
закінченням терміну зберігання.

Відповідно до частини 11 статті 35
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України), у разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином. Таким чином, відповідач
вважається таким, що належним чином
повідомлений судом про дату, час та
місце розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 122 КАС
України, особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 6 статті 128 КАС України, якщо
немає перешкод для розгляду справи в
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи за відсутності сторін у порядку
письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується адміністративний
позов, оцінивши докази, які мають
значення для розгляду і вирішення
справи по суті, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування норм матеріального та
процесуального права, вважає позовні
вимоги такими, що підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та
підтверджується наявними матеріалами
справи, ОСОБА_2 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1) є фізичною особою - підприємцем,
дата реєстрації 11.04.2013, номер запису про
включення відомостей до ЄДР №
0051165, що підтверджується витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
станом на 12.07.2014 року, який міститься в
матеріалах справи. Відповідач
перебуває на податковому обліку у
Східно-Дніпровській об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.

11 квітня 2013 року відповідач звернулася
до Східно-Дніпровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області із заявою
про застосування спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності №230
за видом діяльності: «13.92 Виробництво
готових текстильних виробів, крім
одягу. 41.10 Організація будівництва
будівель». Обрана ставка єдиного
податку при переході на спрощену
систему оподаткування 20 відсотків до
розміру мінімальної заробітної плати
на обрана II група платника єдиного
податку.

19.04.2013 відповідачем отримано свідоцтво
платника єдиного податку серії А № 690840,
копія корінця міститься в матеріалах
справи.

Відповідно до п. 293.2 ст. 293 Податкового
кодексу України (далі - ПК України)
фіксовані ставки єдиного податку
встановлюються сільськими, селищними
та міськими радами для фізичних осіб -
підприємців, які здійснюють
господарську діяльність, залежно від
виду господарської діяльності, з
розрахунку на календарний місяць: 1) для
першої групи платників єдиного податку
- у межах від 1 до 10 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати; 2) для
другої групи платників єдиного податку
- у межах від 2 до 20 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати.

Як встановлено судом, згідно з рішенням
Першотравенської міської ради від
30.11.2012 №244-29/VI для виду діяльності,
зазначеного у заяві відповідача, на
право застосування спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності,
ставка єдиного податку затверджена на
рівні 20 % від мінімальної заробітної
плати за місяць, яка станом на 01 січня
2013 року становила 1141,00 грн.

Згідно з п. 295.1 ст. 295 ПК України платники
єдиного податку першої і другої груп
сплачують єдиний податок шляхом
здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця.

Такі платники єдиного податку можуть
здійснити сплату єдиного податку
авансовим внеском за весь податковий
(звітний) період (квартал, рік), але не
більш як до кінця поточного звітного
року.

Відповідачем в добровільному порядку
не було сплачено єдиний податок з
фізичних осіб, нарахований відповідно
до заяви про право застосування
спрощеної системи оподаткування
обліку та звітності по строку 20.09.2013
року - у розмірі 229,40 грн., по строку
20.10.2013 року - у розмірі 229,40 грн., по
строку 20.11.2013 року - у розмірі 229,40 грн.,
по строку 20.12.2013 року - у розмірі 229,40 грн.
Таким чином, у фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 виник
податковий борг з єдиного податку з
юридичних осіб у розмірі 905,20 грн.

Окрім того, на підставі ст.122 ПК України
до відповідача було застосовано штраф
у розмірі 50 % грошового зобов'язання,
погашеного з затримкою на суму 458,80 грн.,
про що винесено податкове
повідомлення-рішення (форми «Ш») №000241411
від 06.06.2014. Зазначене податкове
повідомлення-рішення було отримано
особисто відповідачем 06.06.2014 року, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи корінцем. В добровільному
порядку штрафні санкції сплачені не
були, докази їх сплати чи оскарження в
матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК
України, платник податків зобов'язаний
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом
та законами з питань митної справи.

Відповідно до вимог ст. 36 ПК України,
податковим обов'язком визнається
обов'язок платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені Податковим Кодексом України,
законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 56.11 статті 56 ПК України,
не підлягає оскарженню податкове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків.

Згідно із пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України,
податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

В контексті вищенаведених норм,
грошове зобов'язання відповідача з
єдиного податку у сумі 1364, 00 грн., з яких
основний платіж - 905,20 грн. та штрафні
санкції - 458,80 грн., вважається
податковим боргом.

У відповідності до п. 59.1 ст. 59 ПК
України, у разі коли платник податків
не сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

17.04.2014 позивачем, з метою вжиття заходів
погашення податкового боргу
відповідно до ст. 59 ПК України,
відповідачу було направлено поштою
податкову вимогу (форми «Ф») від 17.04.2014
№ 314-04, проте на адресу позивача
повернувся конверт з позначкою
поштового відділення про причину
невручення адресату «за закінченням
терміну зберігання», що
підтверджується конвертом, копія якого
міститься в матеріалах справи.

У разі якщо після направлення
(вручення) податкової вимоги сума
податкового боргу змінилася, але
податковий борг не був погашений в
повному обсязі, податкова вимога
додатково не надсилається (не
вручається).

На час подання адміністративного
позову кошти на погашення податкового
боргу відповідачем не сплачені,
скасування податкового боргу не
відбулося.

З наведеного вбачається, що позивачем
вжиті усі заходи для забезпечення
сплати відповідачем податкових
зобов'язань, однак добровільного
погашення останнім податкового боргу
не відбулося.

Відповідно до п 87.1, п. 87.2 статті 87 ПК
України, джерелами самостійної сплати
грошових зобов'язань або погашення
податкового боргу платника податків є
будь-які власні кошти, у тому числі ті,
що отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів.

Сплата грошових зобов'язань або
погашення податкового боргу платника
податків з відповідного платежу може
бути здійснена також за рахунок
надміру сплачених сум такого платежу
(без заяви платника) або за рахунок
помилково та/або надміру сплачених сум
з інших платежів (на підставі
відповідної заяви платника) до
відповідних бюджетів. Джерелами
погашення податкового боргу платника
податків є будь-яке майно такого
платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПК України,
орган стягнення вертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Враховуючи наведене та беручи до уваги,
що відповідач заперечень проти позову
та доказів про сплату податкового
боргу з єдиного податку в розмірі 1364,00
грн. не надав, суд дійшов висновку, що
вимога позивача про стягнення з
відповідача податкового боргу в сумі
1364,00 грн. є обґрунтованою, відповідає
дійсним обставинам та матеріалам
справи, внаслідок чого підлягає
задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 94 КАС
України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 122, 128, 158-163, 167, 186, 254
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
Східно-Дніпровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до Фізичної
особи -підприємця ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості в сумі 1364,00 грн.
задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1;
52800, АДРЕСА_1) на користь держави суму
податкового боргу по єдиному податку з
фізичних осіб у розмірі 1364 (одна тисяча
триста шістдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подання апеляційної скарги
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна,
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя О.В.
Царікова