Справа № 823/3768/14
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2014-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року
справа № 823/3768/14

м. Черкаси

16 год. 10 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді:
Паламар П.Г.,

при секретарі:
Овсієнко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом державної податкової
інспекції у м.Черкасах Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення податкового
боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м.
Черкасах Головного управління
Міндоходів у Черкаській області (далі -
позивач) звернулася до Черкаського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (далі -
відповідач), в якому просить стягнути
кошти з відповідача з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на користь бюджету через державну
податкову інспекцію у м. Черкасах
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області податковий борг у
сумі 10 077 грн. 25 коп.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що відповідач, як фізична
особа-підприємець відповідно до норм
Податкового кодексу України
зобов'язаний вчасно та в повному обсязі
сплачувати податки та збори, зокрема,
єдиний податок, платником якого він є.
Відповідач свій обов'язок не виконував
належним чином, внаслідок чого за ним
рахується податковий борг зі сплати
єдиного податку на загальну суму 10 077
грн. 25 коп. (з врахуванням часткової
переплати).

Представник позивача в судове з'явився,
проте надав суду письмове клопотання, в
якому просив суд провести розгялд
справи за своєї відсутності.

Відповідач повідомлений про дату, час
та місце судового розгляду справи за
адресою, визначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, в судове
засідання не з'явився, про причину
своєї неявки не повідомив, заперечення
на позов не надав, а тому суд вирішив
провести розгляд справи за його
відсутності на підставі наявних
матеріалів справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

За таких обставин, суд вирішив провести
розгляд справи за відсутності сторін
на підставі наявних матеріалів справи.

Частиною 1 ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Розглянувши подані документи і
матеріали, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 зареєстрована, як фізична
особа-підприємець 19.10.2011,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1.

Податковий борг виник згідно поданих
відповідачем до ДПІ у м. Черкасах
податкових декларацій:

- № від 12.01.2014 зі строком сплати до
19.02.2014 на суму 8528, 16 грн;

- № від 11.05.2014 зі строком сплати до
20.05.2014 на суму 2212, 32 грн;

- № від 22.08.2014 зі строком сплати до
22.08.2014 на суму 60, 00 грн;

У зв'язку з несплатою податкового
зобов'язання, ДПІ у м. Черкасах на
адресу відповідача рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
була направлена податкова вимога форми
«Ф» від 17.03.2014 № 2001-17 на суму 7804, 93 грн.
Зазначена вимога отримана
відповідачем 10.05.2014.

Оскільки, у встановлені законом строки
відповідач вимогу не оскаржив, а
податковий борг в розмірі 10077, 25 грн не
сплатив, позивач звернувся до суду для
його стягнення в судовому порядку.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначення вичерпного переліку
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулює
Податковий кодекс України.

Згідно зі ст. 41 Податкового кодексу
України контролюючими органами є
органи доходів і зборів - центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування єдиної державної
податкової, державної митної політики
в частині адміністрування податків і
зборів, митних платежів та реалізує
державну податкову, державну митну
політику, забезпечує формування та
реалізацію державної політики з
адміністрування єдиного внеску,
забезпечує формування та реалізацію
державної політики у сфері боротьби з
правопорушеннями при застосуванні
податкового та митного законодавства,
а також законодавства з питань сплати
єдиного внеску (далі - центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику), його
територіальні органи..

У відповідності до п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК
України, платник податків зобов'язаний
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом
та законами з питань митної справи.

Згідно п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України,
контролюючі органи мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках, що
обслуговують такого платника податків,
на суму податкового боргу або його
частини.

Відповідно до п.п.14.1.175 п. 14.1 ст. 4 ПК
України податковим боргом визнається
сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Платник податків зобов'язаний за
кожний встановлений цим Кодексом
звітний період подавати податкові
декларації щодо кожного окремого
податку, платником якого він є,
відповідно до цього Кодексу незалежно
від того, чи провадив такий платник
податку господарську діяльність у
звітному періоді (п.49.2 ст.49 ПК України).

Пунктом 46.1 ст.46 ПК України визначено, що
податкова декларація, розрахунок (далі
- податкова декларація) - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку.

Податкова декларація подається за
звітний період в установлені цим
Кодексом строки контролюючому органу,
в якому перебуває на обліку платник
податків (п.49.1. ст.49 ПК України).

Згідно п.54.1 ст.54 ПК України крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Пунктом 57.1 ст. 57 ПК України визначено,
що платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у
разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Згідно п.59.3 вказаної статті податкова
вимога надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання. Податкова
вимога повинна містити відомості про
факт виникнення грошового зобов'язання
та права податкової застави, розмір
податкового боргу, який забезпечується
податковою заставою, обов'язок
погасити податковий борг та можливі
наслідки його непогашення в
установлений строк, попередження про
опис активів, які відповідно до
законодавства можуть бути предметом
податкової застави, а також про можливі
дату та час проведення публічних
торгів з їх продажу.

Оскільки, податкове зобов'язання в сумі
10077, 25 не було сплачене відповідачем у
встановлені строки, таке зобов'язання
визнається податковим боргом, який
підлягає сплаті.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Беручи до уваги, що фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 у встановлені
законодавством строки не сплатила суму
податкового боргу в розмірі 10077, 25 грн,
суд приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог
позивача та вважає їх такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 159 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (18031, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер - НОМЕР_1) з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника, на
користь бюджету через державну
податкову інспекцію у м. Черкасах
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул.
Хрещатик, 235, ідентифікаційний код -
38715755) податковий борг по єдиному
податку на загальну суму 10077 (десять
тисяч сімдесят сім) грн. 25 коп.

Постанова набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Черкаський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів в порядку і строки, передбачені
ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України

Суддя
П.Г. Паламар