Справа № 826/18586/14
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 грудня 2014 року 15:40
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1до Київського
міського центру зайнятостіпро
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,-В С Т А Н
27 листопада 2014 року ОСОБА_1 (ОСОБА_1)
звернувся в суд з позовом до Київського
міського центру зайнятості (Київський
- визнання протиправними дій щодо
надання недостовірної публічної
інформації про те, що головний
спеціаліст відділу організації
працевлаштування населення
Святошинського районного центру
зайнятості (Святошинський РЦЗ) ОСОБА_2
(ОСОБА_2) 24 липня 2009 року діяла на
підставі посадової інструкції
головного спеціалісту відділу
організації працевлаштування
населення Святошинського РЦЗ,
затвердженої 22 березня 2002 року
директором Святошинського РЦЗ ОСОБА_3;
- визнання протиправними дій щодо
надання недостовірної публічної
інформації про те, що головний
спеціаліст відділу організації
працевлаштування населення
Святошинського РЦЗ ОСОБА_4 (ОСОБА_4) 17
серпня 2009 року діяла на підставі
посадової інструкції головного
спеціалісту відділу організації
працевлаштування населення
Святошинського РЦЗ, затвердженої 22
березня 2002 року директором
Святошинського РЦЗ ОСОБА_3;
- визнання протиправними дій щодо
надання на інформаційний запит від 15
липня 2014 року №Ч-40/ЗІ неповної
публічної інформації про призначення
на посаду 06 травня 2004 року головного
спеціаліста відділу організації
працевлаштування населення
Святошинського РЦЗ ОСОБА_2;
- зобов'язання надати на
інформаційний запит від 15 липня 2014 року
№Ч-40/ЗІ публічну інформацію про
призначення на посаду 06 травня 2004 року
головного спеціаліста відділу
організації працевлаштування
населення Святошинського РЦЗ ОСОБА_2 у
Зазначив, що у травні та червні
поточного року звертався до Київського
МЦЗ з інформаційними запитами, з
відповідей на які встановив, що ОСОБА_2
станом на 24 липня 2009 року, а ОСОБА_4
станом на 17 серпня 2009 року працювали на
посаді головного спеціаліста відділу
організації працевлаштування
населення Святошинського РЦЗ на
підставі посадової інструкції,
затвердженої 22 березня 2002 року
директором центру зайнятості ОСОБА_3
У відповідь на інформаційний запит від
15 липня 2014 року отримав належним чином
завірену копію витягу з наказу
Київського МЦЗ від 06 травня 2004 року
№98-к з якого вбачається призначення 06
травня 2004 року на посаду головного
спеціаліста відділу організації
працевлаштування населення
Святошинського РЦЗ ОСОБА_2
Посилаючись на те, що надана
відповідачем у травні та червні
інформація є недостовірною, оскільки
на зворотному аркуші останньої
сторінки посадової інструкції вказано
дату ознайомлення 22 березня 2002 року та
список прізвищ осіб з підписами, що не
відповідає послідовності й даті
ознайомлення з інструкцією ОСОБА_2 у 2004
році та ОСОБА_4 у 2006 році, а також те, що з
наданого витягу наказу неможливо
встановити орган та уповноважену
підписувати особу, що свідчить про
неповно надану розпорядником
інформацію, - ОСОБА_1 просив заявлені
вимоги задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 04 грудня 2014 року
відкрито провадження у справі та на
підставі частини першої статті 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України від 06 липня 2005 року №2747-ІV (КАС
України) призначено її до розгляду в
порядку скороченого провадження.
Відповідно до встановленого в ухвалі
суду до 22 грудня 2014 року строку
Київським МЦЗ через канцелярію суду за
Так, вказано, що на усі чотири запити
надано повну та достовірну інформацію.
Посилання позивача на те, що в списку
прізвищ, перелік яких міститься на
останній сторінці посадової
інструкції головного спеціаліста
відділу організації працевлаштування
населення, прізвище ОСОБА_4 міститься
над прізвищем ОСОБА_2 є хибним.
Написання даних прізвищ в якомусь
певному порядку нічим не
регламентовано, тому на практиці
працівники, які ознайомлювались з
інструкцією записували свої прізвища в
будь-яких вільних місцях аркуша. Копія
ж витягу з наказу від 06 травня 2004 року
№98-к дійсно немає бланку Київського
МЦЗ, проте містить відбиток печатки
відділу кадрів установи та відповідає
повній інформації, наданій в листі,
яким цей документ надіслано.
Таким чином, Київським МЦЗ прав та
законних інтересів позивача при
розгляді інформаційних запитів не
допущено. Відтак, в задоволенні позову
висловлено прохання відмовити
В свою чергу суд, розглянувши позицію
позивача, заперечення відповідача,
дослідивши долучені до матеріалів
справи докази на підтвердження й
спростування заявлених вимог в цілому,
надавши їм юридичну оцінку, встановив
15 травня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Київського МЦЗ з інформаційним
запитом, зареєстрованим за вх. №Ч-20/ЗУ у
якому висловив прохання на підставі
статей 13, 19-21 Закону України «Про доступ
до публічної інформації» від 13 січня 2011
року №2939-VI надати інформацію про те,
яку посаду займала працівник
Святошинського РЦЗ ОСОБА_2 станом на 24
липня 2009 року, яку вона на цей час мала
освіту та надати її посадову
інструкцію (а.с. 7).
20 травня 2014 року за вих. №08-5395 ОСОБА_1
надано відповідь у якій повідомлено, що
відповідно до наказу Київського МЦЗ
від 06 травня 2004 року №98-к ОСОБА_2
головного спеціаліста Святошинського
РЦЗ призначено за переведенням з 06
травня 2004 року на посаду головного
спеціаліста відділу організації
працевлаштування населення
Святошинського РЦЗ. 25 червня 1999 року
ОСОБА_2 отримала диплом
кваліфікованого робітника ДБ КС №005243
за професією секретар - референт з
одержанням середньої освіти та
кваліфікацією секретар - референт.
ОСОБА_2 у 2009 році закінчила Інститут
підготовки кадрів державної служби
зайнятості України і отримала базову
вищу освіту за напрямом підготовки
«Психологія» та здобула кваліфікацію
бакалавра психології, згідно диплома
бакалавра КВ №37563073 від 25 грудня 2009
року. До відповіді центром зайнятості
надано також копію посадової
інструкції вказаного робітника (а.с. 8).
Не погоджуючись з такою відповіддю
Київського МЦЗ, позивач 04 червня 2014
року за вх. №Ч-24/ЗІ звернувся з
інформаційним запитом, де повторно
просив вказати яку саме посаду згідно з
штатним розписом станом на 24 липня 2009
року займала ОСОБА_2, з наданням копії
такого розпису, вказати, з урахуванням
постанови Кабінету Міністрів України
(КМ України) від 12 листопада 1997 року №1260
який рівень освіти відповідно до
Закону України «Про освіту» мала
ОСОБА_2В станом на 24 липня 2009 року та чим
це підтверджується, а також вказати з
урахуванням обов'язку працівника
ознайомитися з посадовою інструкцією,
інформацію про інструкцію ОСОБА_2 на
підставі якої вона діяла станом на 24
липня 2009 року (а.с. 9-10).
Відповідно, 10 червня 2014 року за вих.
№08-6056 Київським МЦЗ позивачу
повідомлено, що станом на 24 липня 2009
року ОСОБА_2 працювала на посаді
головного спеціаліста відділу
організації працевлаштування
населення Святошинського РЦЗ на
підставі наказу Київського МЦЗ від 06
травня 2004 року №98-к та штатного розпису
Святошинського РЦЗ на 2009 рік,
затвердженого 08 січня 2009 року
директором Київського МЦЗ Мельником
На цей час вказана особа мала освітній
рівень - професійно-технічна освіта і
освітньо-кваліфікаційний рівень -
кваліфікований робітник. Даний факт
підтверджується отриманим ОСОБА_2 25
червня 1999 року в Професійно-технічному
училищі №43 м. Києва дипломом
кваліфікованого робітника ДБ КС №005243 з
професії «Секретар-референт з
одержанням середньої освіти» та
кваліфікації «Секретар-референт».
Диплом кваліфікованого робітника
отримано нею до внесення змін до зразка
диплому, затвердженого постановою КМ
України від 09 серпня 2001 року №979 (а.с.
06 травня 2004 року в день призначення на
посаду ОСОБА_2 ознайомилась з посадовою
інструкцією головного спеціаліста
відділу організації працевлаштування
населення, затвердженою директором
Святошинського РЦЗ ОСОБА_3 22 березня 2002
року, про що свідчить її підпис на
звороті інструкції та підтверджений 06
червня 2014 року в службовій записці факт
(а.с. 13). При цьому, відповідачем
направлено належним чином завірену
копію штатного розпису та службової
27 червня 2014 року ОСОБА_1 знову за вх.
№Ч-35/ЗІ звернувся до Київського МЦЗ з
інформаційним запитом де просив на
підставі статей 13, 19-21 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»
надати інформацію про те, яку посаду
займала працівник Київського МЦЗ
ОСОБА_4 станом на 17 серпня 2009 року, який
освітній рівень відповідно до Закону
України «Про освіту» вона мала й чим це
підтверджується та надати її посадову
інструкцію (а.с. 14).
Київський МЦЗ листом від 02 липня 2014
року за вих. №08-6986 позивачу відповів, що
станом на 17 серпня 2009 року ОСОБА_4
працювала на посаді головного
спеціаліста відділу організації
працевлаштування населення
Святошинського РЦЗ на підставі наказу
Київського МЦЗ від 18 грудня 2006 року
№255-к. На цей час вказана особа
відповідно до Закону України «Про вищу
освіту» мала освітній рівень - неповна
вища освіта, що підтверджується
отриманим ОСОБА_4 21 квітня 1988 року в
Харківському механіко- технологічному
технікумі дипломом ИТ-І №049875 по
спеціальності «Трикотажне
виробництво» та кваліфікації
«Технік-технолог» (а.с. 15-16).
18 грудня 2006 року в день призначення на
посаду ОСОБА_4 ознайомилась з посадовою
інструкцією головного спеціаліста
відділу організації працевлаштування
населення, затвердженою директором
Святошинського РЦЗ ОСОБА_3 22 березня 2002
року, про що свідчить її підпис на
звороті інструкції та підтверджений 01
липня 2014 року в службовій записці факт
(а.с. 17-24). При цьому, відповідачем
направлено належним чином завірену
копію посадової інструкції та
пояснювальної записки.
В подальшому, 15 липня 2014 року за вх.
№Ч-40/ЗІ ОСОБА_1 звертається до
Київського МЦЗ з інформаційним
запитом, в якому на підставі статей 13,
19-21 Закону України «Про доступ до
публічної інформації» просить надати
копії документів про призначення
ОСОБА_2 у період з 06 травня 2004 року по 24
липня 2009 року та ОСОБА_4 у період з 18
грудня 2006 року по 17 серпня 2009 року на
посаду головного спеціаліста відділу
організації працевлаштування
населення Святошинського РЦЗ
державного службовця 6 або 7 категорії
та присвоєного певного рангу (а.с. 25).
Листом від 18 липня 2014 року №08-7636
Київський МЦЗ повідомив позивача, що
наказом центру зайнятості від 06 травня
2004 року №98-к призначено за
переведенням ОСОБА_2, головного
спеціаліста Святошинського РЦЗ з 06
травня 2004 року на посаду головного
спеціаліста відділу організації
працевлаштування населення цього ж
центру, з посадовим окладом 158 грн на
місяць, із збереженням їй 15 рангу
державного службовця та раніше
встановлених надбавок. Наказом
Київського МЦЗ від 13 березня 2006 року
№53-к їй присвоєно з 11 березня 2006 року
черговий 14 ранг державного службовця.
Наказом Київського МЦЗ від 18 грудня 2006
року №255-к призначено ОСОБА_4 з 18 грудня
2006 року на посаду головного
спеціаліста відділу організації
працевлаштування населення
Святошинського РЦЗ з посадовим окладом
560 грн на місяць як таку, що пройшла
конкурсний відбір та присвоєно їй 15
ранг державного службовця. Відповідно
до наказу Київського МЦЗ від 22 грудня
2008 року №239-к присвоєно ОСОБА_4 з 18
грудня 2008 року черговий 14 ранг
державного службовця (а.с. 26-27). При
цьому, направлено ОСОБА_1 належним
чином завірені копії витягів із усіх
вказаних вище наказів Київського МЦЗ
Таким чином, отримавши дану відповідь
та вважаючи, що при розгляді
інформаційних запитів від 15 травня, 04
червня, 27 червня 2014 року відповідачем
надано недостовірну інформацію, а при
розгляді інформаційного запиту від 15
липня 2014 року - неповну, - ОСОБА_1 в межах
передбаченого частиною другою статті 99
КАС України строку звернувся до суду.
Визначаючись щодо заявлених вимог по
суті, суд виходить з того, що предметом
спору у даній справі є право
громадянина на доступ до публічної
інформації та захист права у випадку
ненадання достовірної та повної
Так, відповідно до частини другої
статті 34 Конституції України від 26
червня 1996 року №254к/96-ВР кожен має право
вільно збирати, зберігати,
використовувати і поширювати
інформацію усно, письмово або в інший
спосіб - на свій вибір.
Спеціальний закон, що регулює питання
практичної реалізації громадянами
України наданого їм Конституцією
України права, тобто регулює порядок
здійснення та забезпечення права
кожного на доступ до інформації, є
Закон України «Про доступ до публічної
Положення вказаного закону визначають
права й обов'язки громадянина при
розгляді його запиту та відповідно,
суб'єкта, який їх розглядає. Зокрема,
відповідно до пункту 2 частини п'ятої
статті 19 розглядуваного Закону запит
на інформацію має містити загальний
опис інформації або вид, назву,
реквізити чи зміст документа, щодо
якого зроблено запит, якщо запитувачу
це відомо. В свою чергу, згідно пункту 6
частини першої статті 14 Закону
розпорядники інформації зобов'язані
надавати достовірну, точну та повну
Надаючи оцінку виконанню відповідачем
при розгляді запитів від 15 травня, 04
червня, 27 червня 2014 року свого
обов'язку, суд враховує, що ОСОБА_1
вважає, що надана йому публічна
інформація про те, що посадові особи
Київського МЦЗ ОСОБА_2, ОСОБА_4 станом на
24 липня 2009 року й 17 серпня 2009 року
відповідно, діяли на підставі
посадової інструкції головного
спеціаліста відділу організації
працевлаштування населення
Святошинського РЦЗ, затвердженої 22
березня 2002 року директором
Святошинського РЦЗ ОСОБА_3 - є
недостовірною, оскільки на звороті
останнього аркушу посадової
інструкції є список на початку якого
вказано про ознайомлення 22 березня 2002
року і розміщено прізвище ОСОБА_4 у 27
порядку, а прізвище ОСОБА_2 у 30. Тобто, ні
що не вказує на те, що посадові особи
ознайомилися з посадовою інструкцією у
2004 або у 2006 роках, як вони зазначають у
службовій та пояснювальній записках.
Одразу, на думку суду, слід уточнити, що
в запитах ОСОБА_1 чітко формулював
вимоги надати інформацію про посадову
інструкцію службової особи Київського
МЦЗ ОСОБА_2 на підставі якої вона діяла
станом на 24 липня 2009 року та надати
копію посадової інструкції службової
особи Київського МЦЗ ОСОБА_4 на
підставі якої вона діяла станом на 17
серпня 2009 року. Тобто, по-перше, мова
йшла про посадову інструкцію на
підставі якої діяли працівники, а не
про дату ознайомлення з нею, а по-друге,
діяли станом на липень та серпень 2009
року, а не знову ж таки на час
переведення чи призначення їх на
Відповідно, суд вважає, що ОСОБА_1 у
позовній заяві сформовано
обґрунтування про недостовірність
інформації про ознайомлення
працівників з їх посадовою
інструкцією, які не відповідають
фактичним вимогам його запитів, що були
предметом розгляду розпорядком
інформації, та як наслідок, не можуть
свідчити про будь-які порушення з боку
Проте, з метою повного та всебічного
розгляду справи суд вважає за
необхідне надати оцінку і тому, що
дійсно на останньому аркуші копії
посадової інструкції головного
спеціаліста відділу організації
працевлаштування населення,
затвердженої директором
Святошинського РЦЗ ОСОБА_3 22 березня 2002
року є запис про ознайомлення з
посадовою інструкцією 22 березня 2002
року. Під цим записом міститься перелік
працівників, які з цією інструкцією
ознайомлювались. Оскільки ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 призначені на посади головних
спеціалістів відділу організації
працевлаштування населення відповідно
06 травня 2004 року та 18 грудня 2006 року,
тобто після 22 березня 2002 року, то
Київським МЦЗ перед наданням відповіді
позивачу, додатково вжито заходів та
встановлено дату ознайомлення
вказаних осіб з посадовою інструкцією.
Так, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 склали записки в
яких повідомили про дату ознайомлення
з посадовою інструкцією, відомості
щодо чого не спростовані позивачем.
Відповідь розпорядника інформації
сформована на підставі інструкції та
Законодавство України не містить
визначення недостовірної інформації і
не окреслює фактичних ознак, які
вказують на недостовірність
інформації. Встановлюються тільки
ознаки недостовірності, які можуть
бути спростовані. Відповідно,
недостовірну інформацію можна
визначити як інформацію, що належить до
однієї з двох категорій. У першу
категорію інформація потрапляє
відповідно до юридичної презумпції, а
це означає, що далеко не вся інформація
в цьому масиві фактично є
недостовірною і її достовірність
потенційно може бути доведена. Друга
категорія інформації перевірена судом
на предмет її достовірності та
недостовірність такої інформації є
Як вбачається із матеріалів справи
юридичного факту недостовірної
інформації судовим рішенням не
встановлено, як і доводами позивача в
межах заявленого позову не доведено.
Тобто, само по собі розміщення підписів
ОСОБА_2 й ОСОБА_4 на звороті останнього
аркушу посадової інструкції може
виступати предметом доказування в
іншому спорі та можливо свідчити про
дату ознайомлення осіб з інструкцією. У
даному ж випадку мова йде про надання
Київським МЦЗ позивачу запитуваної ним
інформації на підставі записок ОСОБА_2
та ОСОБА_4 При цьому, будь-яких доказів,
які б спростовували повідомлену у
записках інформацію чи законних
підстав для взяття під сумнів такої
інформації у центру зайнятості не було.
Інформація достовірна, якщо вона
відповідає реальному стану речей і
подій. Відповідно, суд вважає, що
Київським МЦЗ надано ОСОБА_1 відповідь
згідно наявних у них документів та
фактичних даних, чим жодних порушень
Закону України «Про доступ до
публічної інформації» не допущено.
Наступне, що стосується надання
неповної інформації, то в запиті від 15
липня 2014 року позивач просив надати
копію документа про призначення на
посаду головного спеціаліста відділу
організації працевлаштування
населення Святошинського РЦЗ
державного службовця 6 або 7 категорії
ОСОБА_2 та присвоєння їй у період з 06
травня 2004 року по 24 липня 2009 року
певного рангу (11-15).
Тобто, відповідно до пункту 2 частини
п'ятої статті 19 Закону України «Про
доступ до публічної інформації» запит
на інформацію ОСОБА_1 містив загальний
опис інформації та зміст документа,
щодо якого зроблено запит. У відповідь,
Київський МЦЗ надіслав копію витягу з
наказу від 06 травня 2004 року №98-к
пунктом 1.2 якого передбачено
призначити за переведенням ОСОБА_2,
головного спеціаліста Святошинського
РЦЗ з 06 травня 2004 року на посаду
головного спеціаліста відділу
організації працевлаштування
населення цього ж центру, з визначеним
посадовим окладом на місяць, із
збереженням їй 15 рангу державного
службовця та раніше встановлених
надбавок. На витязі дійсно, як
посилається ОСОБА_1, відсутній бланк
відповідача і міститься відбиток
печатки відділу кадрів Київського МЦЗ
та підпис начальника відділу Силенко
Однак, по-перше слід зазначити, що витяг
з наказу - це саме засвідчена копія і
лише частини потрібного тексту наказу.
Відповідно, витяг може бути оформлений
на загальному чи спеціальному бланку
або на чистому аркуші паперу формату А4
з відтворенням обов'язкових реквізитів
згідно із Національним стандартом
України «Державна уніфікована система
документації. Уніфікована система
організаційно розпорядчої
документації. Вимоги до оформлювання
документів» (ДСТУ 4163- 2003). Сам керівник
установи особисто підписувати витяг із
наказу не повинен. Відмітка про
засвідчення витягу з наказу є
обов'язковим реквізитом цього
документа, саме вона надає йому
юридичної сили і підпис особи, яка
оформила таку відмітку має бути
засвідчений відбитком простої круглої
печатки підприємства (як правило,
печатки служби діловодства, служби
кадрів або іншого структурного
підрозділу, в якому працює відповідна
По-друге, особливість оформлення
витягів з наказів полягає у точному
відтворенні частини тексту. Як
вбачається із матеріалів справи,
позивачу наданий документ, який точно
відображає назву його виду, дату
прийняття та номер, заголовок до тексту
та сам текст. Даний документ повною
мірою, на думку суду, відповідає запиту
ОСОБА_1 щодо отримання інформації про
призначення на посаду головного
спеціаліста відділу організації
працевлаштування населення
Святошинського РЦЗ державного
службовця 6 або 7 категорії ОСОБА_2 та
присвоєння їй у період з 06 травня 2004
року по 24 липня 2009 року певного рангу
(11-15). Більше того, копія документу
супроводжена Київським МЦЗ листом від
18 липня 2014 року у якому додатково
вказано зміст наказу центру
У випадку необхідності доступу до
конкретної інформації маючи вихідні
дані громадянин відповідно до пункту 2
частини п'ятої статті 19 Закону України
«Про доступ до інформації» має право
звернутися з окремим запитом вказавши
вид, назву, реквізити чи зміст
документа. Тобто, після повідомлених
даних та за відсутності встановлених
законодавством обмежень, позивач не
позбавлений права за бажанням отримати
копію саме наказу від 06 травня 2004 року
№98-к, а не його витягу.
Також, слід зазначити, що 16 грудня 2014
заяву у якій вказано, що ним не
оскаржується бездіяльність Київського
МЦЗ щодо розгляду його запиту на
інформацію, а отже в суду відсутні
підстави розглядати дану справу в
порядку скороченого провадження.
Однак, на думку суду, формулюючи вимоги
про визнання протиправними дій
Київського МЦЗ щодо надання неповної
інформації, ОСОБА_1 фактично
обґрунтовує їх доводами про
бездіяльність відповідача, яка власне
і є предметом розгляду у справі.
Бездіяльність взагалі слід розглядати
в широкому сенсі, у тому числі у
невчиненні дій, ненаданні повної та
достовірної інформації, що відповідає
предмету позову у даній справі, а
відповідно і не обмежує суд у праві
розглянути її в порядку, передбаченому
статтею 183-2 КАС України.
Відповідно до статей 11, 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно
статті 86 цього Кодексу, оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.
Таким чином, встановивши, що дії
Київського МЦЗ відповідають вимогам до
дій суб'єктів владних повноважень,
встановленим частиною третьою статті 2
КАС України, жодної бездіяльності по
наведеній правовій нормі вказаного
суб'єкта не встановлено, не встановлено
і необхідності зобов'язання
відповідача вчинити певні дії, на думку
суду, необхідність захисту прав
позивача в судовому порядку відсутня.
Оскільки в задоволенні позовних вимог
позивача, звільненого від сплати
судових витрат відмовлено, а також за
відсутності витрат відповідача,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) стягненню не
На підставі викладеного та керуючись
вимогами статей 69-71, 94, 158-163, 167, 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні позову відмовити у
Постанова набирає законної сили в
строк і порядку, передбачені статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
за правилами, встановленими ст. ст. 185-187
КАС України.

Суддя
О.А. Кармазін