Справа № П/811/3966/14
Суддя: Г.П. Нагібіна
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2014 року
Справа № П/811/3966/14

Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі
головуючої судді Нагібіної Г.П.
розглянув у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом приватного малого
підприємства науково-виробничої фірми
"КІТ" до Кіровоградської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області про визнання
протиправним та скасування рішення.

ВИКЛАД ОБСТАВИН:

Приватне мале підприємство
науково-виробнича фірма "КІТ"
звернулось до Кіровоградського
окружного адміністративного суду з
позовом до Кіровоградської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області, в якому
просить суд визнати протиправними та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Кіровоградської
ОДПІ від 09.10.2014 року №.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за
результатами проведеної
документальної позапланової невиїзної
перевірки підприємства відповідачем
винесено, як на думку позивача,
протиправне податкове повідомлення -
рішення, оскільки воно ґрунтується на
неправомірних висновках податкового
органу про відсутність об'єкту
оподаткування господарських операцій
позивача з приватним підприємством
"Рапан", оскільки висновок про
нікчемність правочинів податковим
органом здійснено на підставі фактів
викладених ним у акті перевірки а не на
підставі закону, як того вимагає чинне
законодавство.

Позивач зазначає, що з приватним
підприємством "Рапан" було укладено
письмові договори, який було реально
виконано, підприємство отримало
продукцію, яку використало у власному
виробництві, що підтверджується
відповідними первинними документами.

Відповідач у своїх запереченнях
просить у задоволенні позову
відмовити, посилаючись на реальність
порушень, встановлених висновками,
викладеними у Акті перевірки позивача
від 25.09.2014 року №190/11-23-22-02/13748444.

Представник позивача надав суду
клопотання, у якому просив проводити
розгляд справи у порядку письмового
провадження(т.1,а.с.222).

Представник відповідача повідомлений
належним чином про дату, час та місце
судового розгляду(т.1,а.с.166), просив
відкласти розгляд справи(т.1,а.с.170).

Відповідно до частини 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України від 06.07.2005 р. № 2747-ІУ (далі КАС
України), якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи, що представник позивача
просив розгляд справи проводити у
порядку письмового провадження, а
відповідач надав заперечення проти
позову, суд вирішив справу розглянути у
порядку письмового провадження.

Дослідивши подані сторонами документи
і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

Приватне мале підприємство
науково-виробнича фірма "КІТ"(далі -
позивач) зареєстровано виконавчим
комітетом Кіровоградської міської
ради 25.12.1991 року згідно свідоцтва серія
А00 №078710(т.1,а.с.33-34), довідки з
ЄДРПОУ(т.1,а.с.35).

25.12.1991 року ПМП НВФ "КІТ" взято на
податковий облік Кіровоградською
ОДПІ(т.1,а.с.37), є платником податку на
додану вартість згідно свідоцтва
№15252324 НБ№402209 від 03.05.2006 року(т.1,а.с.36).

Відповідно до пункту 1 частини другої
статті 17 КАС України, юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Кіровоградська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області (далі
відповідач) у розумінні статті 3 КАС
України є суб'єктом владних
повноважень, рішення якого оскаржено.

Посадовими особами Кіровоградської
об'єднаної податкової інспекції з
18.09.2014 року по 22.09.2014 року проведено
позапланову невиїзну документальну
перевірку позивача, про що складено акт
від 25.09.2014 року №190/11-23-22-02/13748444 "Про
результати документальної
позапланової невиїзної перевірки
приватного малого підприємства
науково-виробничої фірми "КІТ"(код за
ЄДРПОУ - 13748444) з питань дотримання вимог
податкового законодавства по
взаємовідносинах з ПП "Рапан" (код 25529701)
за період 01.01.2014 року по 31.01.2014 року та з
01.03.2014 року по 31.03.2014 року(далі - акт
перевірки, т.1,а.с.43-58).

Висновками перевірки є, як на думку
податкового органу, порушення
позивачем п.198.3, п.198.6 ст.198, Податкового
Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ
(із змінами та доповненнями) в
результаті чого занижено податок на
додану вартість на загальну суму - 319158
грн. в тому числі:

- за січень 2014 року - 150511 грн.;

- за березень 2014 року - 168647 грн.

На підставі акту перевірки
відповідачем винесено податкове
повідомлення - рішення № від
09.10.2014 року, яким збільшено розмір
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 478737,00 грн., в т.ч.
за основним платежем на 319158,00 грн., та
159579,00 грн. за штрафною санкцією(т.1,а.с.18).

Правомірність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення винесеного
Кіровоградського об'єднаною державною
податковою інспекцією ГУ Міндоходів у
Кіровоградській області є предметом
спору, який передано на вирішення суду.

Позивач оскаржував вказане рішення до
контролюючого органу вищого рівня,
проте, як вбачається із наданої копії
рішення про результати розгляду
повторної скарги від 04.11.2014 року
№332/10/11-28-10-01-08 оскаржуване рішення
залишено без змін, а скаргу - без
задоволення(т.1,а.с.64-73).

Під час перевірки відповідач дійшов
висновку про заниження податку на
додану вартість у сумі 319158,00 грн.

Такі висновки ґрунтуються на отриманій
відповідачем інформації від Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м.Дніпропетровська оформленої у
акті перевірки від 02.07.2014 року
№290/22-03/25529701, в якій зазначено, що
господарські операції ПП "Рапан" з ПМП
НВФ "КІТ" носили безтоварний характер.
Як наслідок відповідні первинні
документи, сформовані при здійсненні
господарських операцій з вказаними
контрагентами за змістом пункту 44.1
статті 44 ПК України не дозволяють
формувати дані податкового обліку
незалежно від спрямованості умислу
платників податку - учасників
відповідної операції.

Враховуючи висновки Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м.Дніпропетровська, відповідач
дійшов висновку про відсутність
об'єктів оподаткування ПП "Рапан" по
ланцюгу постачання.

Стосовно господарських операцій
позивача та ПП "Рапан" судом
встановлено наступне.

Як вбачається із наданого позивачу
свідоцтва про державну реєстрацію
серія А01№055535, приватне підприємство
"Рапан" зареєстровано 16.06.1998 року
виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради, згідно
свідоцтва №100246171 від 01.10.2009 - є
платником податку на додану
вартість(т.1,а.с.81-90).

Між ПП "Рапан" (Продавець) та ПМП НВФ
"КІТ" (Покупець) укладено договір
поставки №П-2 від 04.11.2013 року, згідно
якого продавець зобов'язується
поставити покупцю товар згідно
видаткових накладних, а покупець
прийняти та оплатити вказаний
товар(т.1,а.с.91-92).

21.01.2014 року ПП "Рапан" поставило
відповідачу товар згідно видаткової
накладної №328 від 21.01.2014 року та
рахунку-фактури №П-00000004 від 21.01.2014 року
на суму 903065,94 грн., в т.ч. 150510,99 грн. ПДВ,
ПП "Рапан" видано податкову накладну
№328 від 21.01.2014 року на суму 903065,94 грн., в
т.ч. 150510,99 грн. ПДВ (т.1,а.с.94-95). Податкову
накладну №328 від 21.01.2014 року позивачем
включено до реєстру отриманих
накладних за січень 2014 року, а суму ПДВ -
до податкової декларації з ПДВ за
січень 2014 року(т.1,а.с.121-142).

21.03.2014 року ПП "Рапан" поставило
відповідачу товар згідно видаткової
накладної №381 від 21.03.2014 року та
рахунку-фактури №П-00000381 від 20.03.2014 року
на суму 1011884,40 грн., в т.ч. 168647,40 грн. ПДВ,
ПП "Рапан" видано податкову накладну
№381 від 21.03.2014 року на суму 1011884,40 грн., в
т.ч. 168647,40 грн. ПДВ (т.1,а.с.96-98). Податкову
накладну №381 від 21.03.2014 року позивачем
включено до реєстру отриманих
накладних за березень 2014 року, а суму
ПДВ - до податкової декларації з ПДВ за
березень 2014 року(т.1,а.с.143-163).

На підтвердження проведення оплати
вказаних господарських операцій
позивач надав копії платіжних доручень
№1035 від 17.03.2014 року на суму 547800,00 грн.,
№1124 від 05.05.2014 року на суму 539944,94 грн.,
№1191 від 04.06.2014 року на суму 595000,00 грн.,
№1244 від 24.06.2014 року на суму 468410,40 грн.,
№230 від 14.07.2014 року на суму 57453,00 грн.,
№1297 від 16.07.2014 року на суму 80423,50
грн.(т.1,а.с.99-104).

Перевезення вантажу здійснювалось ТОВ
"Юніті гранд" згідно договору на
отримання послуг з перевезення №ПОС-3
від 26.11.2013 укладеного між ПП "Юніті
гранд" та ПМП НВФ "КІТ"(т.1,а.с.105-106) та
договору на отримання послуг з
перевезення №ПОС-8 від 24.02.2014
укладеного між ПП "Юніті гранд" та ПМП
НВФ "КІТ"(т.1,а.с.113-114).

За фактом перевезення складено
товарно-транспортні накладні №32 від
21.01.2014 року та №247 від 21.03.2014
року(т.1,а.с.110,118), акти здачі-прийняття
робіт №32 від 21.01.2014 року та №247 від
21.03.2014 року(т.1,а.с.108,116). ПМП НВФ "КІТ" за
результатами вказаних господарських
операцій складено податкові накладні
№32 від 21.01.2014 року та №8 від 21.03.2014
року(т.1,а.с.109,117).

На підтвердження проведення оплати
послуг перевезення позивач надав
платіжні доручення від 31.01.2014 року №43
на суму 2415,00 грн., та №1061 від 08.04.2014 року
на суму 2415,00 грн.(т.1,а.с.112,120).

На підтвердження реальності отримання
товарів від ПП "Рапан" відповідач надає
копії накладних на внутрішнє
переміщення товарів та акти
списання(т.1, а.с.214-221, 230-240).

Використання у власній господарській
діяльності придбаних у ПП "Рапан"
товарів здійснювалось на виробничих
потужностях підприємства розташованих
у нежитловому приміщенні за адресою:
вул. Генерала Родимцева, буд.89а,
м.Кіровоград, належне ПМП НВ "КІТ"
згідно договору купівлі-продажу від
14.08.2013 року(т.1,а.с.223-229).

Подальшу реалізацію товарів позивачем
здійснено згідно договорів укладених
між ПМП НВФ "КІТ" та ТОВ "Марс
Україна"(т.2,а.с.1-11), ТОВ "Проктер енд
Гембл Трейдінг Україна"(т.2,а.с.12-18), ТОВ
"Ріглі Україна"(т.2,а.с.19-26), ТОВ
"Асистент"(т.2,а.с.27-32), ТОВ "Нестле
Україна"(т.2,а.с.33-43). Позивач надає копії
первинних документів складених за
фактом здійснення господарських
операцій з ТОВ "Нестле Україна", ТОВ
"Марс Україна", ТОВ "Проктер енд Гембл
Трейдінг Україна", ТОВ "Ріглі Україна",
ТОВ "Асистент", а саме - копії видаткових
та товарно-транспортних
накладних(т.2,а.с.46-86).

Також позивач надав суду копії виписок
з рахунку ПМП НВФ "КІТ" за січень-липень
2014 року(т.2,а.с.93-179).

Підпунктом "а, в" пункту 198.1 статті 198 ПК
України, визначено, що право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з: придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Згідно з абзацом шостим пункту 198.2
статті 198 ПК України датою виникнення
права замовника на віднесення сум до
податкового кредиту з договорів
(контрактів), визначених
довгостроковими відповідно до пункту
187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата
фактичного отримання замовником
результатів робіт (оформлених актами
виконаних робіт) за такими договорами
(контрактами).

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України
встановлено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК
України, платник податку зобов'язаний
надати покупцю (отримувачу) на його
вимогу підписану уповноваженою
платником особою та скріплену печаткою
(за наявності) податкову накладну, у
якій зазначаються в окремих рядках
такі обов'язкові реквізити: а)
порядковий номер податкової накладної;
б) дата виписування податкової
накладної; в) повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; д) повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; е) опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; є) ціна постачання без
урахування податку; ж) ставка податку
та відповідна сума податку в цифровому
значенні; з) загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку; и) вид цивільно-правового
договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД
(для підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Відповідно до частини першої статті 9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
від 16.07.1999 року N 996-XIV, підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Частиною другою статті 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" визначено, що
первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Оглянувши первинні документи щодо
господарських відносин позивача з ПП
"Рапан" суд дійшов висновку, що останні
мають силу первинних документів,
оскільки жодних недоліків, неточностей
вони не містять і мають усі необхідні
реквізити.

Реальне виконання договорів між
позивачем та ПП "Рапан" підтверджується
належним чином оформленими первинними
документами, описаними
вище(договорами, видатковими,
податковими накладними, актами
виконаних робіт, товарно-транспортними
накладними).

Враховуючи зазначене, суд дійшов
висновку, що характер укладених між
позивачем та ПП "Рапан" правочинів мав
як реальний так і економічний зміст,
тому позивачем правомірно визначено
суму податку на додану вартість за
січень 2014 року у сумі 150510,99 грн. та за
березень 2014 року у сумі 168647,40 грн. по
господарським операціям з ПП "Рапан".

Частиною другою статті 8 КАС України
визначено, що суд застосовує принцип
верховенства права з урахуванням
судової практики Європейського Суду з
прав людини.

У відповідності до положень статті 17
Закону України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
Суду з прав людини" практика
Європейського суду з прав людини є
джерелом права.

У Рішенні Європейського Суду від 09.01.2007
року у справі "Інтерсплав проти
України" визначено, що коли державні
органи мають інформацію про
зловживання в системі оподаткування
конкретною компанією, вони повинні
застосовувати відповідні заходи саме
до цього суб'єкта, а не розповсюджувати
негативні наслідки на інших осіб.

Враховуючи висновки суду щодо
правомірності формування позивачем
податкового кредиту, суд дійшов
висновку про задоволення
адміністративного позову в повному
обсязі.

Оскільки у ході судового розгляду
висновки контролюючого органу про
заниження податку на додану вартість
на загальну суму 319158,00 грн. не знайшли
підтвердження, нарахування позивачу
штрафних санкцій також є
неправомірним.

У відповідності до частини 1 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Позивач при звернення до суду сплатив
судовий збір у розмірі 487,20 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№1569 від 06.11.2014(а.с.2), а отже він підлягає
поверненню з Державного бюджету
України.

Керуючись статтями 2, 17, 94, 158 - 163 КАС
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов приватного
малого підприємства
науково-виробничої фірми "КІТ" до
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області про визнання
протиправним та скасування рішення
задовольнити повністю.

Скасувати податкове повідомлення -
рішення Кіровоградської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області від 09.10.2014 року
№, яким приватному малому
підприємству науково-виробничій фірмі
"КІТ" збільшено розмір грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на суму 478737,00 грн., в т.ч. за
основним платежем на 319158,00 грн., та 159579,00
грн. за штрафною санкцією.

Присудити приватному малому
підприємству науково-виробничій фірмі
"КІТ" судовий збір в розмірі
487(чотириста вісімдесят сім)гривень 20
коп. з Державного бюджету України.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку, передбаченому статтею 254 КАС
України.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі,
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови суду,
апеляційної скарги через
Кіровоградській окружний
адміністративний суд, з одночасним
надсиланням копії апеляційної скарги
до суду апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду
Г.П.
Нагібіна