Справа № 814/1872/14
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/1872/14

Категорія: 10.3.4 Головуючий в 1 інстанції:
Єнтіна А. П.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського
Ю.М.

суддів: Лук'янчук
О.В.,

Жук
С.І

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Миколаївського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 9 вересня
2014р. по справі за позовом
Миколаївського обласного відділення
Фонду соціального захисту до
Комунального підприємства
«Первомайський міськводоканал» про
стягнення заборгованості в сумі
88839,51грн.,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014р. Миколаївське обласне
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів (далі Фонд захисту інвалідів)
звернувся в суд із позовом до
Комунального підприємства
«Первомайський міськводоканал» (далі
Підприємство) про стягнення
заборгованості в сумі 88839,51грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що на протязі 2013р. зі
звітів, поданих відповідачем до центру
зайнятості вбачається існування
меншої кількості вакансій ніж потрібно
для працевлаштування інвалідів,
внаслідок чого застосована
адміністративно-господарська санкція,
за несвоєчасну сплату якої нарахована
пеня. Посилаючись на зазначені
обставини, позивач просить позов
задовольнити.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 9 вересня
2014р. у задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Фонд захисту
інвалідів просить постанову суду
скасувати та прийняти нову постанову,
якою задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на порушення норм права.

Судова колегія вважає, що у
відповідності до п.1 ч.1 ст.197КАС України,
апеляційну скаргу можливо розглянути в
порядку письмового провадження,
оскільки в матеріалах справи достатньо
доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла до висновку про
залишення скарги без задоволення,
постанови суду без змін, з наступних
підстав.

За правилами ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідно
до ЗУ «Про зайнятість населення» від
01.03.1991р. відповідач протягом 2013р.
подавав звітність про наявність
вакансій для працевлаштування
інвалідів та проводив ряд заходів
спрямованих на пошук працівників з
обмеженими фізичними можливостями.

Вирішуючи спір судова колегія вважає,
що суд першої інстанції повно та
об'єктивно дослідив обставини по
справі, надані докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що за даними
Миколаївського обласного центру
зайнятості відповідач надавав звіти
за 2013р. про наявність вакантних робочих
місць для інвалідів (а.с.38-71). Позивач,
склавши звіт про зайнятість і
працевлаштування інвалідів прийшов до
висновку про порушення вимог чинного
законодавства підприємством у формі
подання меншої кількості вакантних
місць, які повинні бути створені згідно
із ЗУ «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» (а.с.
9). На підставі вищезазначеного звіту до
підприємства, шляхом складеного
розрахунку, застосована
адміністративно-господарська санкція
за невчасну сплату якої нарахована
пеня. Загальна сума до сплати становить
згідно із вищезгаданим розрахунком
88839,51грн. (а.с.8).

Перевіряючи правомірність нарахованих
санкцій та пені, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідно ст.18 ЗУ
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» підприємства,
установи, організації, фізичні особи,
які використовують найману працю,
зобов'язані виділяти та створювати
робочі місця для працевлаштування
інвалідів, у тому числі спеціальні
робочі місця, створювати для них умови
праці з урахуванням індивідуальних
програм реабілітації і забезпечувати
інші соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до ст.50 ЗУ «Про зайнятість
населення» роботодавці зобов'язані:
своєчасно та в повному обсязі подавати
територіальним органам центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері зайнятості
населення та трудової міграції,
інформацію про попит на робочу силу
(вакансії).

Як вбачається з матеріалів справи,
підприємство відповідно до положень
діючого законодавства направляло
звітність оформлену належним чином
про наявність вакансій для
працевлаштування інвалідів, а саме:
слюсар-ремонтник, електромонтер,
електромонтер з ремонту та
обслуговування електроустаткування,
що підтверджується наданими
відповідачем копіями звітів за 2013р.

Також, питанням працевлаштування
інвалідів займався відділ кадрів
підприємства, який проводив ряд
заходів спрямованих на пошук
працівників.

Беручи до уваги посилання позивача на
те, що упродовж 8 місяців 2013р. (з лютого
по вересень включно) відповідач
подавав до органів зайнятості
інформацію лише про два вакантних
місця, суд зазначає, що згідно звітів,
які знаходяться у матеріалах справи
підприємство інформувало про те, що у
лютому необхідно було 6 вакантних
посад, у березні 7 вакантних посад, у
квітні 5 вакантних посад, у травні та
червні 6 вакантних посад. Також,
враховуючи, що в матеріалах справи
відсутні скарги центру зайнятості та
інвалідів щодо браку вакантних місць, а
підприємство в свою чергу вжило всі
необхідні заходи для працевлаштування
даної категорії осіб, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного та обґрунтованого
висновку про те, що відповідачем не
були порушені норми чинного
законодавства в сфері складання та
надання звітів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів.

В доводах апеляційної скарги апелянт
посилається на неправильне
застосування судом норм
процесуального права. На думку судової
колегії, викладені у скарзі доводи не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи по
суті.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що ухвала суду постановлена з
додержанням норм процесуального та
матеріального права, а тому не вбачає
підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.199,200,206КАС України, колегія
суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Миколаївського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів -
залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від 9
вересня 2014р.- залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які брали участь у справі,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого Адміністративного
Суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя
Градовський Ю.М.

Судді:
Лук'янчук О.В.

Жук С.І