Справа № 804/20707/14
Суддя: Власенко Денис Олександрович
Дата ухвалення: 2014-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2014 р. Справа № 804/20707/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Власенка Д.О.

при секретарі судового засідання
Пасічнику Т.В.

без участі представників сторін

розглянувши у письмовому провадженні у
місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Приватного
підприємства "Транс Квінс" до
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «ТРАНС КВІНС»
(далі - ПП «ТРАНС КВІНС») звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Лівобережної об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області, в якій просить визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення форми «Р» №
від 10.12.2014.

Позовні вимоги позивач обґрунтував
тим, що вважає безпідставним винесення
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення, висновки
перевірки, на підставі якої воно
винесене вважає хибними, такими, що не
ґрунтуються на дійсних фактичних
обставинах та зроблені у зв'язку з
невірним застосуванням норм
податкового законодавства.

Представник позивача подав до суду
клопотання про розгляд справи без його
участі в порядку письмового
провадження.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечував, зазначивши, що
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення прийнято в межах
повноважень та у спосіб, передбачений
законодавством України.

Суд, встановивши, що немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених статтею 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, та
враховуючи відсутність потреби
заслухати свідка чи експерта, ухвалив
розглядати справу у письмовому
провадженні відповідно до ч. 6 ст. 128
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Дослідивши матеріали, з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтуються вимоги позову, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив наступні обставини
справи.

Як вбачається з наявних матеріалів
справи, Лівобережною об'єднаною
державною податковою інспекцією м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області на підставі наказу № 1183 від
25.11.2014 про здійснення документальної
позапланової невиїзної перевірки ПП
«ТРАНС КВІНС» () згідно з
підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та
відповідно до пункту 79.2 статті 79
Податкового Кодексу України було
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку позивача.

За результатами перевірки ПП «ТРАНС
КВІНС» відповідачем складено акт №
4506/2203/33517256 від 26.11.2014 «Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки фінансово-господарської
діяльності з питань дотримання вимог
податкового законодавства України з
податку на додану вартість ПП «Транс
Квінс» () під час
здійснення взаємовідносин з ТОВ «Койл
Трейд» () за період
жовтень, грудень 2013 року, ТОВ «O-Транс»
() за січень 2014 року, ТОВ
«Мет-Імпорт-Пром» () за
квітень 2014 року, ТОВ «Мідо-Метал-Груп»
() за квітень 2014 року, ТОВ
«Торг-Трейд-Сервіс» () за
квітень 2014 року, ТОВ «УЦП» () за період травень, червень 2014
року, ТОВ «Догмат Плюс» () за травень 2014 року, ТОВ «Гранд
Крістал» () за серпень 2014
року».

Документальною позаплановою невиїзною
перевіркою встановлено нереальність
здійснення господарських відносин ПП
«ТРАНС КВІНС», а саме встановлено
відсутність об'єктів оподаткування та
неможливість реального здійснення ПП
«ТРАНС КВІНС» операцій по ланцюгу з ТОВ
«Койл Трейд» () за період
жовтень, грудень 2013 року на загальну
суму ПДВ 585 238,00 грн., ТОВ «O-Транс» () за січень 2014 року на суму
ПДВ 1 467,00 грн., ТОВ «Мет-Імпорт-Пром» () за квітень 2014 року на суму
ПДВ 140 972,00 грн., ТОВ «Мідо-Метал-Груп»
() за квітень 2014 року на
суму ПДВ 180 910,00 грн., ТОВ
«Торг-Трейд-Сервіс» () за
квітень 2014 року на суму ПДВ 112 543,00 грн.,
ТОВ «УЦП» () за період
травень, червень 2014 року на загальну
суму 465 800,00 грн., ТОВ «Догмат Плюс» () за травень 2014 року на суму
ПДВ 144 408,00 грн., ТОВ «Гранд Крістал» () за серпень 2014 року на суму
ПДВ 258 692,00 грн.

Також даною перевіркою встановлено
порушення ПП «ТРАНС КВІНС» п.198.1, п. 198.2,
п.198.3. п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового
кодексу України, в результаті чого
занижено податок на додану вартість на
загальну суму 1 890 030,00 грн., в т.ч.: у січні
2014 року на суму 1 467,00 грн.; у квітні 2014
року на суму 434 425,00 грн.; у травні 2014 року
на суму 521 616,00 грн.; у червні 2014 року на
суму 88 592,00 грн.; у серпні 2014 року на суму
35 500,00 грн.; у жовтні 2014 року на суму 223
192,00 грн.; у листопаді 2014 року на суму 585
238,00 грн.

Так, у акті № 4506/2203/33517256 від 26.11.2014
відповідачем визначено, що ПП «ТРАНС
КВІНС» безпідставно віднесено до
складу податкового кредиту у січні,
квітні, травні, червні, серпні, жовтні,
листопаді 2014 року ПДВ в сумі 1 890 030,00
грн., згідно з актами виконаних робіт,
які оформлені неналежним чином, а саме:
згідно пред'явлених до перевірки
паперових носіїв (актів виконаних
робіт), в яких відсутні конкретний
зміст та обсяги господарської операції
(не вказано детально, які саме послуги
були надано, окрім загального опису
послуг), також відсутні П.І.Б. та посади
Виконавця та Замовника, що не дає змоги
ідентифікувати осіб, які підписували
документи. На підставі цього податкова
інспекція приходить до висновку, що
операції з поставки по ланцюгу ТОВ
«Койл Трейд», ТОВ «O-Транс», ТОВ
«Мет-Імпорт-Пром», ТОВ
«Мідо-Метал-Груп», ТОВ
«Торг-Трейд-Сервіс», ТОВ «УЦП», ТОВ
«Догмат Плюс», ТОВ «Гранд Крістал» - ПП
«ТРАНС КВІНС» не містять у суті своїй
розумних економічних або інших причин
(ділової мети) систематичного (протягом
місяця) придбання та продажу товарів та
не спричиняють реального настання
правових наслідків.

На підставі акту № 4506/2203/33517256 від 26.11.2014
Лівобережною об'єднаною державною
податковою інспекцією м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області винесено відносно ПП «ТРАНС
КВІНС» податкове повідомлення-рішення
форми «Р» № від 10.12.2014, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на додану вартість
із вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) на 2 835 045,00 грн., з яких: за
основним платежем в сумі 1 890 030,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) 945 015,00 грн.

Позивач не погоджується з такими
висновками відповідача та прийнятим на
їх підставі податковим
повідомленням-рішенням, у зв'язку з чим
оскаржив їх у судовому порядку.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, суд вважає за
необхідне зазначити наступне.

Судом встановлено, що для проведення
перевірки по господарських відносинах
ПП «ТРАНС КВІНС» () з ТОВ
«Койл Трейд» () за період
жовтень, грудень 2013 року, ТОВ «O-Транс»
() за січень 2014 року, ТОВ
«Мет-Імпорт-Пром» () за
квітень 2014 року, ТОВ
«Мідо-Метал-Груп»() за
квітень 2014 року, ТОВ
«Торг-Трейд-Сервіс» () за
квітень 2І014 року, ТОВ «УЦП» () за період травень, червень 2014
року, ТОВ «Догмат Плюс» () за травень 2014 року, ТОВ «Гранд
Крістал» () за серпень 2014
року були використані матеріали
перевірок отримані Лівобережною ОДПІ
м. Дніпропетровська:

- акт № 2061/04-66-15-00/39126164 від 28.07.2014 про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Торг-Трейд-Сервіс» () з питань дотримання вимог
податкового законодавства в частині
правильності формування податкового
кредиту та податкових зобов'язань за
квітень 2014 року;

- акт № 2067/04-66-22-04-06/38835427 від 28.07.2014 про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Мет-Імпорт-Пром» () під час здійснення
господарських відносин за квітень 2014
року;

- акт № 2058/04-66-15-00/38888809 від 28.07.2014 про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Мідо-Метал-Груп» () з питань дотримання вимог
податкового законодавства в частині
правильності формування податкового
кредиту та податкових зобов'язань за
квітень 2014 року;

- акт № 4251/26-58-22-03-17/34914295 від 19.09.2014 про
результати невиїзної документальної
перевірки товариства з обмеженою
відповідальністю «Український центр
послуг» () з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при взаємовідносинах із
постачальниками і покупцями за період
з 01.01.2014 по 31.07.2014;

- акт № 484/26-56-22-01-05/38910577 від 12.09.2014 про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Догмат Плюс» (код за ) щодо підтвердження господарських
відносин із платниками податків за
період з 01.05.2014 по 31.08.2014.

Колегія суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України при винесенні постанови
від 10 вересня 2013 року у справі № 21-237а13,
яка відповідно до вимог ст. 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
є обов'язковою для всіх судів України,
дійшла висновку, що акт перевірки є
носієм доказової інформації про
виявлені контролюючим органом
порушення вимог податкового, валютного
та іншого законодавства суб'єктами
господарювання, документом, на
підставі якого приймається відповідне
рішення контролюючого органу, а тому
оцінка акта, в тому числі й оцінка дій
службових осіб контролюючого органу
щодо його складання, викладення у ньому
висновків перевірки, може бути надана
судом при вирішенні спору щодо
оскарження рішення, прийнятого на
підставі такого акта.

Отже, суд приходить до висновку, що акти
перевірки контрагентів ПП «ТРАНС
КВІНС», що вплинули на висновки
відповідача, з урахуванням ст.83
Податкового кодексу України, не є
єдиним та обов'язковим доказом при
врахуванні висновків, сформованих по
факту проведеної перевірки позивача в
межах даної справи.

Положення ст.83 Податкового кодексу
України встановлюють перелік даних,
які можуть використовуватися
податковим органом під час здійснення
перевірки та надання висновків, але він
не є вичерпним та при здійсненні
перевірки повинні враховуватися усі
документи які відносяться до предмету
перевірки.

Врахування та дослідження усіх наявних
документів при здійсненні перевірки
податковим органом є дотримання
принципу обґрунтованості такого
рішення суб'єкта владних повноважень,
що є обов'язком такого органу.

Суд вважає за необхідне наголосити, що
якщо контрагент не виконав свого
зобов'язання по сплаті податку до
бюджету, то це тягне відповідальність
та негативні наслідки саме щодо цієї
особи. Зазначена обставина не є
підставою для позбавлення платника
податку права на віднесення витрат до
валових витрат та формування
податкового кредиту, якщо останній
виконав усі передбачені законом умови
щодо цього та має всі документальні
підтвердження розміру своїх витрат.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV
визначено, що первинний документ - це
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Згідно пункту 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.95 р. № 88, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.95 р. за
№ 168/704 первинні документи (на паперових
і машинозчитуваних носіях інформації)
для надання їм юридичної сили і
доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити; назва
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

Визначальною ознакою господарської
операції є те, що вона повинна
спричиняти реальні зміни майнового
стану платника податків.

Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Таким чином, господарські операції для
цілей визначення податкового кредиту з
податку на додану вартість мають бути
фактично здійснені і підтверджені
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Отже, проаналізувавши надану позивачем
первісну документацію, суд приходить
до висновку, що відповідачем не надано
жодних доказів нереальності отримання
послуг ПП «ТРАНС КВІНС» від
контрагентів за наступними договорами
та рахунками:

- Агентський Договір про надання
рекламних послуг у мережі Інтернет № 275
від 28.09.2013 з ТОВ «Койл Трейд» (1);

- Договір про надання послуг № 0514
від 30.04.2014 з ТОВ «Український Центр
Послуг» ();

- Агентський Договір про надання
рекламних послуг у мережі Інтернет № 507
від 28.07.2014 з ТОВ «Гранд Крістал» ();

- Договір про надання
консультаційних послуг № 0214 від 31.01.2014
з ТОВ «Мідо-Метал-Груп» ();

- Рахунок на оплату № 2 від 06.01.2014
від ТОВ «O-Транс» ();

- Договір про надання послуг № 1213
від 28.12.2013 з ТОВ «Мет-Імпорт-Пром» ();

- Договір про надання послуг № 0314-1
від 03.03.2014 з ТОВ «ТОРГ-ТРЄЙД-СЄРВІС» (КОД
);

- Договір про надання
консультаційних послуг № 104 від 30.04.2014 з
ТОВ «Догмат Плюс» ().

Судом встановлено, що в акті перевірки
відповідач також посилається, що у
період діяльності позивача, коли були
надані дані послуги, прибуток ПП «ТРАНС
КВІНС» зменшився порівняно з періодом,
коли підприємство даних послуг не
отримувало.

Суд вважає, що даний факт не може
впливати на відсутність реальності
надання послуг. Зменшення прибутку у ПП
«ТРАНС КВІНС» в перевіряємому періоді
було спричинено фактом збільшення
витрат. Суд приймає до уваги твердження
позивача про те, що позитивний вплив
отриманих послуг планується у
майбутньому, оскільки усі дії
підприємства спрямовані на рекламні
акції та підвищення власного іміджу
серед конкурентів.

Суд звертає увагу, що частиною 2 статті
19 Конституції України визначено, що
органи державної влади (до яких
належать органи державної податкової
служби) та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно п.1 ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, а частиною 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України зазначено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Разом з тим, відповідно до частини 2
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Заперечуючи проти позову, відповідач,
який за визначенням Кодексу
адміністративного судочинства України
є суб'єктом владних повноважень,
правомірність прийнятого рішення
належним чином не довів, а тому суд
вважає позовні вимоги обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно частини 1 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Оскільки в матеріалах справи містяться
докази понесених позивачем судових
витрат у розмірі 487,20 грн. сплаченого
судового збору, суд вважає за необхідне
стягнути зазначену суму з Державного
бюджету України на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Приватного
підприємства «ТРАНС КВІНС» до
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення форми
«Р» № від 10.12.2014, яким Приватному
підприємству «ТРАНС КВІНС» збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем податок на додану вартість із
вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) на 2 835 045,00 грн., з яких: за
основним платежем в сумі 1 890 030,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) 945 015,00 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Приватного підприємства
«ТРАНС КВІНС» ()
сплачений позивачем судовий збір у
розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят
сім гривень 20 копійок).

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова суду, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя Д.О.
Власенко