Справа № 161/16261/14-а,6-а/161/72/14
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року
Справа № 876/11164/14

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Кушнерика М.П.

суддів
Мікули О.І., Старунського Д.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу Головного управління
Пенсійного фонду України у Волинській
області на ухвалу Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 30.10.2014р. про зміну способу
та порядку виконання рішення за заявою
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Волинській області по справі
№161/16261/14-а, 6-а/161/72/14 за позовом ОСОБА_1 до
Головного управління Пенсійного фонду
України у Волинській області про
зобов"язання провести нарахування та
виплату пенсії, -

В С Т А Н О В
И Л А:

Ухвалою Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 30.10.2014р.
задоволено заяву головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління ДВС
Головного управління юстиції у
Волинській області про зміну способу і
порядку виконання рішення у справі за
позовом ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України у Волинській
області про зобов"язання провести
нарахування і виплату пенсії на
стягнення з Головного управління
Пенсійного фонду України у Волинській
області на користь позивача
нараховану, але не виплачену суму
державної пенсії в розмірі 20 647,86 грн.

Головне управління Пенсійного фонду
України у Волинській області не
погоджуючись з даною ухвалою з підстав
порушення норм матеріального та
процесуального права, подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати ухвалу
суду першої інстанції та винести нову,
якою заяву задоволити.

В обґрунтування вимог посилаються на
те, що управлінням проведено позивачу
нарахування пенсії.

Норма ст.263 КАС України передбачає
зміну та встановлення способу
виконання саме резолютивної частини
рішення, яка містить висновки по суті
позовних вимог, що призведе до
фактичної зміни змісту резолютивної
частини судового рішення.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1
ст.197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 30.10.2012 року
змінено постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 16.05.2011р. у справі №2а-4180/11,
частково задоволено позов ОСОБА_1 до
Головного управління Пенсійного фонду
України у Волинській області та
зобов'язано пенсійний орган нарахувати
і виплатити позивачу підвищення до
пенсії у розмірі 2 мінімальних
заробітних плат та додаткову пенсію за
шкоду заподіяну здоров»ю в розмірі 25%
мінімальної пенсії за віком, згідно
ст.39, 51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 10.09.2010р. з врахуванням
виплачених сум.

26.04.2013р. видано виконавчий лист.

На виконання постанови державного
виконавця боржником - Головним
управлінням Пенсійного фонду України у
Волинській області проведено позивачу
нарахування пенсії. Виконавчий лист в
частині зобов'язання провести виплату
суми пенсії не виконаний.

Головний державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Волинській області звернувся
до суду із заявою про зміну способу
виконання постанови суду, замінивши
виплату на стягнення з Головного
управління Пенсійного фонду України у
Волинській області нарахованої суми
20647,86грн.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції, про
зміну способу і порядку виконання
рішення, оскільки поняття способів
захисту прав, свобод та інтересів особи
в адміністративному судочинстві
охоплюється визначеним законом
механізмом матеріально-правових
засобів здійснення охорони цих прав,
свобод та інтересів, що приводиться в
дію за рішенням суду у разі їх
порушення чи реальної небезпеки такого
порушення. Стаття 263 КАС України
містить не тільки механізм
процесуальної процедури розгляду
питань зміни чи встановлення способу і
порядку виконання судового рішення, а й
підстави для розгляду цих питань.
Оскільки ці підстави є
матеріально-правовими, то їх слід
розглядати у сукупності з положеннями
статей 105 та 162 КАС України, які
визначають зміст способів захисту
порушеного права в адміністративному
судочинстві.

Згідно з ч.4 ст.105 КАС України
адміністративний позов може містити як
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії, так і
стягнення з відповідача - суб'єкта
владних повноважень коштів на
відшкодування шкоди, завданої його
незаконним рішенням, дією або
бездіяльністю.

За правилами ч.1, 2 ст.162 КАС України у
разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про:
1) визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень, про поворот виконання
цього рішення чи окремих його положень
із зазначенням способу його
здійснення; 2) зобов'язання відповідача
вчинити певні дії; 3) зобов'язання
відповідача утриматися від вчинення
певних дій; 4) стягнення з відповідача
коштів; 5) тимчасову заборону
(зупинення) окремих видів або всієї
діяльності об'єднання громадян; 6)
примусовий розпуск (ліквідацію)
об'єднання громадян; 7) примусове
видворення іноземця чи особи без
громадянства за межі України; 8)
визнання наявності чи відсутності
компетенції (повноважень) суб'єкта
владних повноважень. Суд може прийняти
іншу постанову, яка б гарантувала
дотримання і захист прав, свобод,
інтересів людини і громадянина, інших
суб'єктів у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку суб'єктів
владних повноважень.

Ст.124 Конституції України та стаття 14
КАС України встановлюють, що судові
рішення, зокрема постанови та ухвали
суду в адміністративних справах, що
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Ст.263 КАС України передбачено, що за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти прийняття судом
нових заходів для реалізації рішення у
разі неможливості його виконання у
встановленими раніше порядку і
способом. Змінюючи спосіб і порядок
виконання судового рішення, суд не може
змінювати останнє по суті.

Встановлені колегією суддів обставини
не дають підстав для висновку про
неможливість виконання судового
рішення, що відповідно до статті 263 КАС
України було б підставою для зміни
способу і порядку його виконання, адже
виплата нарахованих сум пенсії буде
здійснена управлінням ПФУ після
надходження відповідних сум із
державного бюджету.

Змінивши спосіб виконання такої
постанови із зобов'язання виплатити
пенсію на стягнення конкретної суми
цієї пенсії, суд першої інстанції
змінив постанову по суті, вийшовши при
цьому за межі позовних вимог та
вирішивши питання, що не були предметом
дослідження судами при розгляді
справи.

З врахуванням вищевикладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що зміна на
підставі ст.263 КАС України способу і
порядку виконання судового рішення не
передбачає зміни обраного судом
відповідно до ст.162 КАС України при
ухваленні рішення способу відновлення
порушеного права. Отже, зміна способу і
порядку виконання рішення суду про
зобов'язання органу ПФУ здійснити
виплату із зобов'язання на стягнення
такої виплати є незаконною.

Керуючись ст.160, 195 - 197, п.6 ч.1 ст.199, п.4
ст.202, 205, 206, 254 КАС України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України у
Волинській області - задоволити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 30.10.2014р. про
зміну способу та порядку виконання
рішення по справі №161/16261/14-а, 6-а/161/72/14 -
скасувати та постановити нову, якою
відмовити в задоволенні заяви.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя:
М.П.Кушнерик

Судді:
О.І.Мікула

Д.М.Старунський