Справа № 814/2155/14
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/2155/14

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Гордієнко Т. О.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого:
- Яковлєва О.В.,

суддів:
- Бойка А.В., Танасогло
Т.М.,

при секретарі:
- Іленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Спеціалізованої Державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Одесі Міжрегіонального
головного управління Міндоходів на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 25 вересня
2014 року, у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства "ЮГцемент" до
Спеціалізованої Державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Одесі Міжрегіонального
головного управління Міндоходів про
визнання протиправними та скасування
рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 25 вересня
2014 року, позов Публічного акціонерного
товариства "ЮГцемент" до
Спеціалізованої Державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Одесі Міжрегіонального
головного управління Міндоходів
задоволено, визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення від 04 квітня 2014
року № , в частині нарахування
позивачу грошового зобов'язання з
податку на додану вартість, в сумі 88 000
грн, та штрафних санкцій, в сумі 22 000 грн.

Не погоджуючись з вказаним судовим
рішенням відповідачем подано
апеляційну скаргу з якої вбачається
про порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, а тому просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою відмовити у задоволені
позову.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовано тим, що судом першої
інстанції неповно встановлено
обставини справи та зроблено
необґрунтований висновок щодо
скасування оскаржуваного рішення, так
як підприємством, окрім податкових
накладних, не надано жодних первинних
документів, які б підтвердили факт
отримання управлінських послуг від ТОВ
з ІІ «Дікергофф/Україна/» та їхнього
подальшого використання у своїй
господарській діяльності.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду, а також правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права та правової
оцінки обставин у справі, судова
колегія приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а судове рішення - без
змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
податковим органом проведено
позапланову виїзну документальну
перевірку позивача з питань
достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за грудень 2010 року, за
наслідком якої складений акт
№27/15-510/37679873 від 10 квітня 2014 року, в ході
якої встановлено порушення пп.7.4.5,п.7.4,
пп.7.7.1,пп.7.7.2,п.7.7 ст.7 Закону України «Про
податок на додану вартість», так як
позивачем безпідставно включено до
складу податкового кредиту з податку
на додану вартість за листопад 2010 року
суми податку на додану вартість по
консультаційним послугам ТОВ з ІІ
«Дікергофф/Україна/», які
документально не підтверджені
наданими підприємством первинними
документами та не підтверджено
фактичне використання вказаних послуг
в господарській діяльності ПАТ
«ЮГцемент», в результаті чого завищено
податковий кредит за листопад 2010 року,
в сумі 88 000 грн.

В результаті перевірки податковим
органом прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 04
квітня 2011 року, яким збільшено суму
грошового зобов'язання зі сплати
податку на додану вартість за основним
платежем, у розмірі 88 000 грн., та за
штрафними (фінансовими) санкціями, у
розмірі 22 000 грн.

За наслідком встановлених обставин
судом першої інстанції, з яким
погоджується судова колегія, зроблено
висновок щодо правомірності
формування податкового кредиту, так як
господарська операція носить реальний
характер, що підтверджується
первинними документами, з наступних
підстав.

Згідно п.п. 7.4.1, 7.4.4 п. 7.4 ст. 7 ЗУ "Про
податок на додану вартість", в редакції
чинній на час виникнення спірних
правовідносин, податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку. Якщо платник податку
придбаває (виготовляє) матеріальні та
нематеріальні активи(послуги), які не
призначаються для їх використання в
господарській діяльності такого
платника, то сума податку, сплаченого у
зв'язку з таким придбанням
(виготовленням), не включається до
складу податкового кредиту.

У відповідності до п.п. 7.4.5 п. 7.4. ст. 7
даного Закону, не підлягають включенню
до складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Платник податку несе відповідальність
лише в разі не підтвердження сум
податку зазначеними цим пунктом
документами на момент проведення
перевірки податковим органом.

Складання первинних документів за
наслідком господарських операцій
визначена п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995 р. № 88,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України від 05.06.1995 р. за № 168/704,
первинні документи - це письмові
свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.

Згідно ст. 9 ЗУ "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", вимоги до первинних
документів, які є підставою для
бухгалтерського та податкового обліку.
Згідно з даною нормою, підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Такі первинні документи повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Судовою колегією встановлено, що на
формування податку на додану вартість
вплинули господарські операції
позивача з ТОВ з ІІ
«Дікергофф/Україна/», згідно договору
про надання управлінських послуг № 8-70
від 10 квітня 2008 року, предметом якого є
надання управлінських послуг, в оплату
якого позивач щомісячно сплачує
платіж, в сумі 528 000 грн., у т.ч. ПДВ 88 000
грн.

З вищезазначеного договору вбачається,
що метою надання послуг є сприяння
діяльності ПАТ «ЮГцемент», шляхом
підвищення його ефективності та
прибутковості.

Надання послуг, згідно з п. 1.4 договору,
здійснюється шляхом надання усних чи
письмових консультації, порад,
рекомендації та/або безпосередня
участь представників ТОВ з ІІ
«Дікергофф/Україна/» в нарадах,
засіданнях, обговореннях, тощо.

На підтвердження факту реальності
надання управлінських послуг судом
зібрано наступні докази: акти
здачі-приймання робіт, звіти про
надання управлінських послуг, накази
на відрядження та посвідчення про
відрядження працівників ТОВ з ІІ
«Дікергофф/Україна/» на підприємство
ПАТ «ЮГцемент», за період з 01 жовтня 2010
року по 31 жовтня 2010 року, з метою
надання управлінських послуг.

Судовою колегією досліджено дані
документи та зроблено висновок щодо
реальності надання управлінських
послуг, а саме розкрито їхню сутність,
зміст, та порядок отримання послуг, у
відповідності до укладеного договору.

Таким чином, факт отримання послуг
підтверджується первинними
бухгалтерськими документами та іншими
доказами, які складено у відповідності
до вимог законодавства, та вказують на
реальність проведеної операції, а саме
реальність надання третьою особою
управлінських послуг, які узгоджується
з метою діяльності підприємства.

З огляду на вищевикладене колегія
суддів приходить до висновку, що
оскільки позивачем підтверджено
розмір ПДВ за вищевказаними операціями
- оскаржуване рішення податкового
органу є необґрунтованим та правомірно
скасовано судом першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, що є підставою для
залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої
Державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Одесі Міжрегіонального головного
управління Міндоходів залишити без
задоволення, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 25 вересня
2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів
після складання ухвали у повному
обсязі, згідно ст. 160 КАС України.

Повний текст рішення складено 19 грудня
2014 року.

Головуючий:
О.В. Яковлєв

Судді:
А.В. Бойко

Т.М. Танасогло