Справа № 2а-35/11
Суддя: Весельська Т.Ф.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" листопада 2014 р. м. Київ
К/9991/44212/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Весельської
Т.Ф.,

Бутенка В.І.,

Олексієнка М.М.,

провівши у порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи

за позовом ОСОБА_4 до інспектора ВО
МДТП Солом'янського відділу Державної
автомобільної інспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в місті Києві старшого
лейтенанта міліції Козенюка Романа
Геннадійовича (далі - інспектор ДАІ
Козенюк Р.Г.), третя особа: ОСОБА_6, про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,

провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Оболонського районного суду міста
Києва від 2 червня 2011 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 12 червня 2012
року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2010 року ОСОБА_4 пред'явив у
суді позов до інспектора ДАІ Козенюка
Р.Г., третя особа: ОСОБА_6, в якому, з
урахуванням уточнень, просив визнати
протиправними дії відповідача та
недійсним складений ним протокол про
адміністративне правопорушення від 14
жовтня 2010 року серії АА1 № 233126 відносно
нього.

В обґрунтування позову ОСОБА_4
зазначив, що 14 жовтня 2010 року о 14 годині
20 хвилин на вулиці В. Гетьмана, 34 в місті
Києві сталася дорожньо-транспортна
пригода (далі - ДТП) за участю
автомобілів «Міцубіші Грандіс»
держномер НОМЕР_1, під його керуванням
та "Шкоди Фабіа" держномер НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_6, внаслідок чого були
пошкоджені ці транспортні засоби.
Інспектор ДАІ Козенюк Р.Г., вважаючи
його винним у порушені пунктів 10.1, 13.1
Правил дорожнього руху, склав протокол
про адміністративне правопорушення,
передбачене статтею 124 Кодексу України
про адміністративні правопорушення
(далі - КУпАП).

З таким висновком позивач не
погодився, вважає його помилковим, а
протокол таким, що оформлений з
порушеннями вимог статті 256 КУпАП:
внесено неповні дані про пошкодження
та сліди контакту між автомобілями; не
опитані на місці ДТП очевидці пригоди;
схема ДТП підписана не ним, як
учасником ДТП, а іншою особою; невірно
зазначено адресу місця ДТП.

Постановою Оболонського районного
суду міста Києва від 2 червня 2011 року
позов ОСОБА_4 задоволенно.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 12
червня 2012 року постанову суду першої
інстанції скасовано, провадження у
справі закрито.

Не погоджуючись із рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
позивач оскаржив їх в касаційному
порядку. У касаційній скарзі,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить змінити рішення суду першої
інстанції, скасувавши рішення суду
апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи та рішення, що
приймалися під час її розгляду, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
огляду на таке.

Судами встановлено, що 14 жовтня 2010 року
інспектором ДАІ Козенюком Р.Г. складено
протокол про адміністративне
правопорушення, передбачене статтею 124
КУпАП, серії АА1 № 233126 відносно ОСОБА_4,
яким зафіксовано, що о 14 годині 20 хвилин
він, керуючи автомобілем “Міцубіші
Грандіс” держномер НОМЕР_1, по вулиці В.
Гетьмана, 34 в місті Києві під час зміни
напрямку руху не дотримався безпечного
бокового інтервалу, внаслідок чого
відбулося зіткнення з автомобілем
"Шкода Фабіа" держномер НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_6, чим порушив вимоги
пунктів 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху.

Вважаючи протокол та інші матеріали
ДТП такими, що складені з порушеннями
вимог статті 256 КУпАП, позивач просив
визнати протиправними дії інспектора
ДАІ Козенюка Р.Г., який їх склав.

Відповідно до статті 256 КУпАП в
протоколі про адміністративне
правопорушення зазначаються: дата і
місце його складення, посада, прізвище,
ім'я, по батькові особи, яка склала
протокол; відомості про особу, яка
притягається до адміністративної
відповідальності (у разі її виявлення);
місце, час вчинення і суть
адміністративного правопорушення;
нормативний акт, який передбачає
відповідальність за дане
правопорушення; прізвища, адреси
свідків і потерпілих, якщо вони є;
пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
інші відомості, необхідні для
вирішення справи. Якщо правопорушенням
заподіяно матеріальну шкоду, про це
також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його
склала, і особою, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
при наявності свідків і потерпілих
протокол може бути підписано також і
цими особами.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов ОСОБА_4 виходив з того, що дії
інспектора ДАІ Козенюка Р.Г. при
оформленні ДТП були протиправними,
оскільки протокол про адміністративне
правопорушення ним дійсно складено з
порушеннями вимог статті 256
КУпАП, як щодо його оформлення, так і
визначення винним в ДТП ОСОБА_4

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та, закриваючи провадження у
справі, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що спір щодо
правомірності дій інспектора ДАІ
Козенюка Р.Г. під час складання
протоколу про адміністративне
правопорушення не є публічно-правовим,
а тому не підлягає вирішенню в порядку
адміністративного судочинства.

Наведений висновок не можна визнати
обґрунтованим, а ухвалу апеляційного
суду - законною, з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 55
Конституції України кожному
гарантується право на оскарження в
суді рішень, дій чи бездіяльності
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, посадових і
службових осіб.

Згідно з частиною другою статті 4
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.

Відповідно до частини першої статті 2
КАС України, завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Пунктом 1 частини другої статті 17 КАС
України визначено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності. Вжитий у цій
процесуальній нормі термін «суб'єкт
владних повноважень», відповідно до
пункту 7 частини першої статті
3 цього ж Кодексу, означає орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхню посадову чи
службову особу, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, у тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

За перевіркою матеріалів справи,
предметом оскарження у ній є
протиправна діяльність відповідача
щодо оформлення матеріалів ДТП.

Тож, оскільки інспектор ДАІ Козенюк Р.Г.
при оформленні протоколу про
адміністративне правопорушення та
інших матеріалів ДТП, діяв саме як
посадова особа суб'єкту владних
повноважень, на якого відповідно до
чинного законодавства покладено
обов'язок по здійсненню владних
управлінських функцій, зокрема, таких
як контроль за дорожнім рухом, то даний
спір є публічно-правовим та підлягає
розгляду в порядку адміністративного
судочинства.

Проте, апеляційний суд дійшов
протилежного висновку, та закрив
провадження у справі. Ним також не
взято до уваги те, що, оскільки
предметом спору в даній справі є
перевірка правомірності дій посадової
особи суб'єкта владних повноважень
щодо притягнення особи до
адміністративної відповідальності, то
рішення суду, в такій категорії справ, є
остаточним і подальшому оскарженню не
підлягає. Натомість, він відкрив
провадження та скасував рішення першої
інстанції з зазначених вище підстав.

Відповідно до частини першої статті 220
КАС України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Враховуючи, що суд апеляційної
інстанції під час розгляду справи
порушив норми процесуального права, що
призвело до постановлення незаконної
ухвали, яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі, колегія суддів
приходить до висновку про необхідність
скасувати цю ухвалу, а справу направити
до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 220-1, 227, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 12 червня 2012
року скасувати.

Справу направити до суду апеляційної
інстанції для вирішення питання про
закриття апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Судді
Т.Ф. Весельська

В.І. Бутенко

М.М. Олексієнко