Справа № 826/11437/14
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Данилишин В.М.
Суддя-доповідач: Грибан І.О.
У Х В А Л А

Іменем України

18 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючий-суддя
Грибан І.О.

судді
Беспалов О.О., Парінов А.Б.

за участі :

секретар с/з
Печенюк Р.В.

пр-к апелянта
Громовий О.В., Лук’янов О.Л.

пр-к відповідача
ОСОБА_5

пр-к третьої особи
Ярошенко Н.Ю.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу Компанії Phaethon
International Co.S.A. (Фаетон Інтернешнл Компані
С.А.) на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17 жовтня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Компанії
Phaethon International Co.S.A. (Фаетон Інтернешнл
Компані С.А.) до Державного
підприємства «Адміністрація морських
портів України», капітана морського
торговельного порту «Южний» ОСОБА_8,
третя особа: Міністерство
інфраструктури України визнання
протиправним та скасування п.1 наказу
№439 від 27.06.2014 року та зобов'язання
вчинити дії -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до
Державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України», капітана морського
торговельного порту «Южний» ОСОБА_8, в
якому просив:

- визнати протиправним та скасувати п. 1
наказу в.о. начальника адміністрації
морського порту «Южний» від 27 червня 2014
року № 439 «Про застосування знижок до
портових зборів при суднозаходах до
причалів № 5, 6, які знаходяться на
балансі ЮФ ДМ АМПУ» в частині «для
суден з осадкою, згідно обмірного
свідоцтва, від 17,6 м і вище - без
застосування знижок»;

- зобов'язати капітана морського
торговельного порту «Южний» ОСОБА_8
утриматись від дій щодо заборони
виходу з морського торговельного порту
«Южний» суден, які агентуються
товариством з обмеженою
відповідальністю «Метінвест-Шіппінг»,
з осадкою, згідно обмірного свідоцтва,
від 17,6 м і вище на підставі несплати
корабельного та канального зборів у
розмірі, визначеному п. 1 оскаржуваного
наказу.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17 жовтня 2014 року відмовлено повністю в
задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції позивач подав апеляційну
скаргу, в якій, вказуючи на неповне
з'ясування судом першої інстанції
обставин справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просив ухвалену
постанову скасувати та ухвалити нову,
якою задовольнити позовні вимоги в
частині зобов'язання капітана
морського торговельного порту
утриматись від вчинення певної дії, а в
частині вимог про визнання
протиправним та скасування наказу
закрити провадження за
невідповідністю провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, що з'явилися,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги та заперечень на
неї, колегія суддів дійшла до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
з матеріалів справи вбачається, що 27
червня 2014 року в.о. начальника
адміністрації морського порту «Южний»
видано наказ № 439 «Про застосування
знижок до портових зборів при
суднозаходах до причалів № 5, 6, які
знаходяться на балансі ЮФ ДМ АМПУ»,
яким, зокрема, для суден, які здійснюють
суднозахід у морський порт «Южний»
після 00 год. 00 хв. 01 липня 2014 року та у
подальшому, для виконання операцій з
навантаження-розвантаження
генеральних та навалювальних вантажів
на причалах №№ 5, 6, встановлено знижки
до корабельного та канального зборів в
залежності від осадки, зазначеної у
обмірному свідоцтві: для суден з
осадкою, згідно з обмірним свідоцтвом,
від 17,6 м і вище - без застосування
знижок.

Вважаючи зазначений наказ
протиправним та таким, що порушує його
права та законні інтереси, позивач
звернувся з даним позовом в суд.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що при
прийнятті оскаржуваного наказу
Державне підприємство «Адміністрація
морських портів України» діяло в межах
наданих йому повноважень.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи колегія суддів звертає увагу на
наступне.

Апелянт просить закрити провадження в
справі в частині позовних вимог щодо
визнання протиправним та скасування
наказу начальника адміністрації порту
з тих підстав, що спір в цій частині не
підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Разом з тим, відповідно до частини 1,
пункту 1 частини 2 статті 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають, зокрема, у зв'язку із
здійсненням суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій. Юрисдикція адміністративних
судів поширюється на публічно-правові
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Відповідно до положень ст.3 КАС України
справа адміністративної юрисдикції
(адміністративна справа) - це переданий
на вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Суб'єктом владних повноважень є орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень (пункт 7 частини 1 статті 3
КАС).

Апелянт стверджує, що в даному випадку
має місце спір між суб'єктами
господарювання щодо обґрунтованості
розміру плати за послуги (розміру
портових зборів, що оплачується
позивачем), які надаються на підставі
господарських договорів.

Разом з тим, з позовної заяви
вбачається, що предметом
адміністративного позову в цій частині
є правомірність наказу відповідача,
щодо встановлення пільг по сплаті
відповідачем зборів, встановлених
державою.

Отже, даний спір не є спором, що виник
між двома господарюючими суб'єктами з
відносин, врегульованих актами
цивільного і господарського
законодавства (наприклад,
правовідносинами щодо правильності
визначення (нарахування) відповідачем
вартості наданих послуг на підставі
господарського договору послуги або
невиконання відповідачем умов
договору пов'язаних з нарахуванням
портових зборів тощо).

Спірні правовідносини мають саме
публічно-правовий характер, оскільки
рішення цього суб'єкта в даному випадку
породжує правові наслідки, зокрема, у
вигляді надання пільг (знижок) при
справлянні портових зборів. Тобто, спір
пов'язаний з виконанням Відповідачем-1
делегованих повноважень.

За таких підстав, твердження апелянта,
що спір в частині скасування наказу в
даній справі виник у зв'язку з
господарськими, а не адміністративними
відносинами, є необґрунтованими.

Статтею 84 Кодексу торгового
мореплавства України встановлено, що у
морському порту справляються такі
цільові портові збори: корабельний,
причальний, якірний, канальний,
маяковий, вантажний, адміністративний
та санітарний. Інші види зборів можуть
встановлюватися законодавчими актами
України. Розмір портових зборів
установлюється Кабінетом Міністрів
України. Використання портових зборів
допускається виключно за їх цільовим
призначенням.

Аналогічні норми містить стаття 22
Закону України «Про морські порти
України». При цьому відповідно до ч. 2
зазначеної статті розміри ставок
портових зборів для кожного морського
порту встановлюються національною
комісією, що здійснює державне
регулювання у сфері транспорту,
відповідно до затвердженої нею
методики. Порядок справляння, обліку та
використання коштів від портових
зборів, крім використання коштів від
адміністративного збору, визначається
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну політику у сферах морського і
річкового транспорту.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону
України «Про морські порти України»
визначено, що адміністрація морських
портів України - державне підприємство,
утворене відповідно до законодавства,
що забезпечує функціонування морських
портів, утримання та використання
об'єктів портової інфраструктури
державної форми власності, виконання
інших покладених на нього завдань
безпосередньо і через свої філії, що
утворюються в кожному морському порту
(адміністрація морського порту).

Згідно з п. 13 ст. 15 Закону України «Про
морські порти України» Адміністрація
морського порту утворюється з метою
справляння та цільового використання
портових зборів.

Пунктом 4 Перехідних положень Закону
України «Про морські порти України»
встановлено, що до створення
національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
транспорту її функції та повноваження,
визначені цим Законом, виконує
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну політику у сферах морського і
річкового транспорту.

Відповідно до підпунктів 4.3.1, 4.3.3
підпункту 4.3 пункту 4 Положення про
Міністерство інфраструктури України,
затвердженого Указом Президента
України від 12 травня 2011 року № 581,
Міністерство інфраструктури України
затверджує порядок встановлення,
сплати та використання, зокрема: зборів
та плат за послуги, що надаються суднам
у морських торговельних портах
України; портових зборів; затверджує
розмір портових зборів.

Відповідно до п. 1.9. Порядку справляння
та розміри ставок портових зборів,
затвердженому наказом Міністерства
інфраструктури України від 27.05.2013 № 316,
для суден, що заходять у морський порт
Южний для виконання операцій з
навантаження-розвантаження
генеральних та навалювальних вантажів,
при справлянні портових зборів може
застосовуватися знижка зі ставок усіх
видів портових зборів у розмірі до 50
відсотків.

Таким чином, надання знижки не є
обов'язковим і може застосовуватися
безпосередньо при справлянні.

Відповідно до пунктів 1.1, 2.1. Статуту
державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України», затвердженого наказом
Міністерства інфраструктури України
від 24.03.2014 року № 149 підприємство є
державним унітарним підприємством, і
діє як державне комерційне
підприємство та утворено з метою
забезпечення функціонування морських
портів, організації та забезпечення
безпеки мореплавства, утримання та
ефективного використання державного
майна закріпленого за ним на праві
господарського відання та отримання
прибутку.

Оскільки, кошти від справляння
корабельного та канального зборів,
зараховуються на спеціальний рахунок
порту та мають цільове використання
портом, то вирішення питання
можливості застосування знижки зі
ставок цих видів портових зборів
належить до повноважень державного
підприємства «Адміністрація морських
портів України».

Отже, посилання апелянта на
відсутність у Державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України» повноважень на прийняття
оскаржуваного наказу є помилковими.

Крім того, колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції, щодо
безпідставності доводів позивача про
порушення строків повідомлення
позивача про скасування знижок,
оскільки знижка може застосовуватись
під час справляння портових зборів.
Порядок справляння, встановлений
Міністерством інфраструктури України,
не містить будь-яких вказівок стосовно
строків повідомлення судновласника
про застосування або скасування
знижок, а лише зазначає, що знижка може
застосовуватися при справлянні, тобто
в момент справляння.

Щодо позовних вимог в частині
зобов'язання утриматися від дій щодо
заборони виходу з морського
торговельного порту «Южний» суден, які
агентуються товариством з обмеженою
відповідальністю «Метінвест-Шіппінг»,
то колегія суддів зазначає про
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КТМ України
начальник морського порту видає
обов'язкові постанови, що регулюють
питання безпеки руху, охорони вантажів,
майна порту і громадського порядку,
проведення санітарних і протипожежних
заходів у порту, охорони навколишнього
природного середовища, порядку заходу
суден у морські порти і виходу з них,
видає звід звичаїв порту, а також
розпорядження про затримку суден і
вантажів у випадках і у порядку,
передбачених статтею 80 цього Кодексу,
забезпечення безпечного руху в
портових водах, безпечної стоянки та
обробки суден.

Статтею 85 КТМ України встановлено, що
під час перебування в морському порту
будь-яке судно зобов'язане
дотримуватись чинних законів і правил
України, у тому числі тих, що стосуються
безпеки порту і судноплавства в порту,
митного, прикордонного, санітарного
(фітосанітарного) режимів,
лоцманського проведення, буксирування,
рятувальних і суднопіднімальних робіт,
якірної стоянки і надання місць біля
причалів, навантаження і вивантаження
вантажів, посадки і висадки людей,
послуг, пов'язаних з
навантажувально-розвантажувальними
роботами, і будь-яких інших портових
послуг, портових зборів, запобігання
забрудненню навколишнього природного
середовища.

Відповідно до ч.1 ст.91 Кодексу
торговельного мореплавства кожне
судно зобов'язане до виходу з морського
порту одержати на це дозвіл капітана
порту. Капітан морського порту повинен
відмовити у видачі дозволу на вихід з
порту, зокрема, в разі: несплати
встановлених зборів, штрафів та інших
платежів (ч.2 ст.91 КТМ).

Капітан морського порту може затримати
судно на підставах, зазначених у
частині другій цієї статті, до усунення
виявлених за результатами контролю
недоліків або до моменту сплати
належних зборів, штрафів чи інших
платежів.

Аналогічні норми містять п.3.2 Розділу
ІІІ Порядку оформлення приходу суден у
морський порт, надання дозволу на вихід
суден у море та оформлення виходу суден
із морського порту, затвердженого
наказом Міністерство інфраструктури
України від 27.06.2013 року № 430.

Виходячи з наведених вище норм
законодавства, які регулюють спірні
правовідносини, оформлення виходу
судна відноситься до виключних
повноважень відповідача.

Відповідно до вимог ст.ст.2, 3 КАС
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Суд не наділений повноваженнями
підміняти собою суб'єкта владних
повноважень, яким є відповідач, при
виконанні покладених на нього діючим
законодавством повноважень.

А відтак, у суду відсутні повноваження
на втручання в діяльність відповідача
та привласнення його функцій, зокрема,
у сфері оформлення виходу судна з
порту.

За таких підстав, вимоги позивача щодо
покладення на останнього у майбутньому
обов'язку утримуватися від таких дій є
безпідставними.

А тому, позовні вимоги в цій частині
також не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до переконання, що висновки
суду першої інстанції є
обґрунтованими, а доводи апеляційної
скарги відповідача не спростовують
висновки суду першої інстанції.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
на підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин в справі, підтверджених
доказами, а доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, то
колегія суддів апеляційної інстанції
підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Компанії Phaethon
International Co.S.A. (Фаетон Інтернешнл Компані
С.А.)- залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 17 жовтня 2014 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом 20 днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя
О.О.Беспалов

Суддя
А.Б.Парінов

Повний текст виготовлено - 22.12.14 р.

.

Головуючий суддя
Грибан І.О.

Судді:
Беспалов О.О.

Парінов А.Б.