Справа № 802/3918/14-а
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 грудня 2014 р.
Справа № 802/3918/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Віятик Наталії Володимирівни,

за участю:

секретаря судового засідання:
Жупанової Дар'ї Олександрівни

позивача:
Бесараб М.С.

відповідача:
Гнатюк М.А., Салтиков О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом: Агрономічної сільської
ради Вінницького району Вінницької
області

до: Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
Вінницької міжрайонної виконавчої
дирекції Вінницького обласного
відділення виконавчої дирекції

про: визнання дій та рішення
протиправними та зобов'язання вчинити
дії, -

ВСТАНОВИВ:

10.11.2014 року до Вінницького окружного
адміністративного суду звернулась з
адміністративним позовом Агрономічна
сільська рада Вінницького району
Вінницької області до Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності Вінницької
міжрайонної виконавчої дирекції
Вінницького обласного відділення
виконавчої дирекції про визнання дій
та рішення протиправними та
зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з
01.09.2014 року по 03.09.2014 року проводилась
планова перевірка Агрономічної
сільської ради Вінницького району
Вінницької області працівниками
відповідача по коштах Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності. На думку
позивача дана перевірка проводилась
без відповідного дозволу Кабінету
Міністрів України, необхідність
одержання якого визначена Законом
України "Про внесення змін до Закону
України "Про державний бюджет України
на 2014 рік" від 31.07.2014 №1622-VII, що стало
підставою звернення з даним позовом до
адміністративного суду.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала в
повному обсязі та просила суд їх
задовольнити з підстав викладених в
адміністративному позові.

Представники відповідача в судовому
засіданні заперечували щодо
задоволення позовних вимог з підстав
викладених у поданих письмових
запереченнях (а.с.33-37) та просили суд
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Заслухавши пояснення представника
позивача, пояснення представників
відповідача, повно, всебічно,
об'єктивно дослідивши надані у справу
докази, надавши їм юридичну оцінку, суд
прийшов до висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог з наступних
підстав.

Судом встановлено, що з метою
реалізації ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням" від
18.01.2001 №2240-ІІІ (далі - Закон №2240-ІІІ) та
згідно плану проведення перевірок
страхувальників спеціалістом
Вінницької міжрайонної виконавчої
дирекції Вінницького обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності в період з 01.09.2014 року по
03.09.2014 року була проведена перевірка по
коштах Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності в
Агрономічній сільській раді
Вінницького району Вінницької області.
Перевірка проводилась відповідно до
Інструкції про порядок проведення
перевірок страхувальників по коштах
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності,
прийняття рішень за їх результатами та
процедуру оскарження, затвердженої
постановою правління Фонду від 29.12.2010
року №29.

Про початок перевірки Агрономічної
сільської ради було повідомлено
страхувальника шляхом вручення
працівнику 22.08.2014 року повідомлення №74
від 21.08.2014 року, про що свідчить підпис
ОСОБА_4 про отримання повідомлення.

Допуск керівництвом Агрономічної
сільської ради до перевірки
спеціаліста Фонду підтверджується
копією направлення від №1-97 від 01.09.2014
року, яке вручене сільському голові
Постовому В.П., та його підпис на
направленні про отримання.

За результатами перевірки
відповідачем складено акт
правильності використання та
своєчасності повернення страхових
коштів Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності від
03.09.2014 року.

Відповідно до висновків акту було
встановлено порушення законодавства
із соціального страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності в
частині порядку використання коштів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням, а
саме порушення п.4.2 Порядку отримання
застрахованими особами і членами їх
сімей санаторно-курортного лікування,
що оплачується за рахунок коштів Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, затвердженого
постановою Правління Фонду від 25.02.2009
року №12; п.3.3, 3.4, 3.8 Порядку фінансування
оздоровлення дітей застрахованих осіб
у дитячих оздоровчих закладах за
рахунок коштів Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, затвердженого
постановою Правління Фонду від 05.02.2009
року №17; п.3-6, п.7, 9, 10, п.20 Порядку
обчислення середньої заробітної плати
(доходу, грошового забезпечення) для
розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26.09.2001 року №1266,
ст.35,37, ч.3 ст.50, ст.53 Закону України «Про
загальнообов'язкове соціальне
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими похованням», внаслідок
чого неправомірно використано кошти в
сумі 8018,01 грн.

Представники позивача від підписання
акту перевірки від 03.09.2014 року
відмовились, що підтверджується актом
про відмову від підпису акта перевірки
від 03.09.2014 року.

На підставі акту перевірки та
відповідно до ст.30 Закону №2240-ІІІ
директором Вінницької міжрайонної
виконавчої дирекції Вінницького
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності було прийнято
Рішення №68 від 22.09.2014 року про
повернення коштів Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, використаних
неправомірно у розмірі 2411,01 грн. та
неправомірно витраченої суми вартості
наданих соціальних послуг у розмірі 5607
грн. і застосовано фінансові санкції у
сумі 4009,01 грн. Загальна сума страхових
коштів, які в десятиденний термін від
дня отримання рішення підлягають
перерахуванню до Вінницької
міжрайонної виконавчої дирекції
Вінницького обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
становить 12027,02 грн.

Дане рішення було вручено
страхувальнику 24.09.2014 року.

Оскільки рішення №68 від 22.09.2014 року про
повернення коштів Фонду, використаних
неправомірно та застосування
фінансових санкцій, відповідачем не
було виконано, директором Вінницької
міжрайонної виконавчої дирекції
Вінницького обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності на
підставі довідки про застосування
фінансових санкцій за несвоєчасне
повернення коштів Фонду від 22.10.2014 року
№3 та відповідно до абз.2 ч.1 ст.30 Закону
№2240-ІІІ було прийнято рішення №3 від
22.10.2014 року про застосування фінансових
санкцій за несвоєчасне повернення або
повернення не в повному обсязі коштів
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, яким
Агрономічну сільську раду зобов'язано
повернути в повному обсязі суму
страхових коштів до бюджету Фонду в
розмірі 12027,02 грн., та сплатити суму
нарахованого штрафу (10% від
несвоєчасного повернутих страхових
коштів) в розмірі 1202,70 грн. та пеню в
сумі 216,49 грн.

Рішення від 22.10.2014 року №3 було вручено
страхувальнику 23.10.2014 року.

Таким чином загальна сума страхових
коштів, які підлягають перерахуванню
до Виконавчої дирекції Вінницького
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності складає 13446,21
грн.

Позивач не заперечував щодо факту
наявності порушень та правильності
визначення суми страхових коштів і
штрафу що підлягають сплаті, при цьому
вказує на відсутність у відповідача
правових підстав на проведення такої
перевірки та складання акту перевірки,
з посиланням на необхідність отримання
дозволу КМ України.

Надаючи правову оцінку спірних
правовідносинам, що виникли між
сторонами, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.31 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" від
16.01.2014 №719-VII (далі - Закон №719-VII)
установлено, що перевірки підприємств,
установ та організацій, фізичних осіб -
підприємців контролюючими органами
(крім Державної фіскальної служби
України) здійснюються протягом серпня -
грудня 2014 року виключно з дозволу
Кабінету Міністрів України або за
заявкою суб'єкта господарювання щодо
його перевірки.

Суд враховує, що перевірка проводилась
в період з 01.09.2014 року по 03.09.2014 року,
тобто в період чинності Закону №1622-VII.
Разом з тим, суд вважає за необхідне
зазначити, що постановою Кабінету
Міністрів України "Питання
запровадження обмежень на проведення
перевірок державними інспекціями та
іншими контролюючими органами" від
13.08.2014 №408 (набрала чинності 09.09.2014), у
зв'язку із запровадженням ст.31 Закону
№719-VII обмежень на проведення перевірок
державними інспекціями та іншими
контролюючими органами КМ України,
затверджено Перелік державних
інспекцій та інших контролюючих
органів, яким надаватиметься дозвіл КМ
України на проведення перевірок
підприємств, установ, організацій,
фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до зазначеного переліку,
Фонд соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
віднесено до контролюючих органів,
яким повинен надаватися дозвіл КМ
України на проведення перевірок. Таким
чином, обмеження на проведення
перевірок органами Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності введено із набуттям
чинності постановою КМ України №408.

Відтак, суд приходить до висновку, що на
момент проведення перевірки та
винесення оскаржуваної постанови,
відповідач не був обмежений
необхідністю отримання дозволу КМ
України.

Крім того, частиною 2 статті 161 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що при виборі правової
норми, що підлягає застосуванню до
спірних правовідносин, суд
зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 237 цього
Кодексу.

Відповідно до правової позиції
Верховного Суду України викладеної в
постанові від 24.12.2010 у справі за позовом
ТОВ «Foods and Goods L.T.D.» до Державної
податкової інспекції у Калінінському
районі міста Донецька, третя особа -
Державна податкова адміністрація в
Донецькій області, про скасування
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій, платник податків,
який вважає порушеним порядок та
підстави призначення податкової
перевірки щодо нього, має захищати свої
права шляхом не допуску посадових осіб
контролюючого органу до такої
перевірки. Якщо ж допуск до проведення
перевірки відбувся, в подальшому
предметом розгляду в суді має бути лише
суть виявлених порушень податкового та
іншого законодавства, дотримання якого
контролюється контролюючими органами.

Отже, згідно з правовою позицією
Верховного Суду України, саме на етапі
допуску до перевірки платник податків
може поставити питання про
необґрунтованість її призначення та
проведення, реалізувавши своє право на
захист від безпідставного та
необґрунтованого здійснення
податкового контролю щодо себе.
Водночас, допуск до перевірки нівелює
правові наслідки процедурних порушень,
допущених контролюючим органом при
призначенні податкової перевірки.

Отже, позивач не заперечує факту
наявності порушень та не використав
своє право не допуску посадових осіб до
проведення перевірки в разі незгоди з
підставами призначення такої
перевірки.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
посилання позивача на протиправність
дій та рішень №68 від 22.09.2014 року та №3
від 22.10.2014 року внаслідок відсутності
повноважень у відповідача на
проведення перевірки відповідно до
ст.31 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2014 рік"
необґрунтованим, а позов таким, що не
підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 71 кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Згідно статті 86 КАС України, суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Оскільки в задоволенні
адміністративного позову відмовлено, а
також за відсутності витрат, пов'язаних
із залученням свідків та проведенням
судових експертиз, судові витрати
стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, Вінницький
окружний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Віятик Наталія Володимирівна