Справа № 816/3459/14
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 р.Справа № 816/3459/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Подобайло З.Г. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання
Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Шишацькому районі
Полтавської області на постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 15.09.2014р. по
справі № 816/3459/14

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в Шишацькому районі
Полтавської області

до Відділу примусового виконання
рішень Управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області третя особа ОСОБА_1

про скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

01 вересня 2014 року Управління
Пенсійного фонду України в Шишацькому
районі Полтавської області звернувся
до Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області, третя особа -
ОСОБА_1, в якому просить скасувати
постанову державного виконавця
Відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області від 12 серпня 2014
року про накладення штрафу в розмірі
680,00 грн.

В обґрунтування позивних вимог позивач
зазначив, що постановою державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області від 12 серпня 2014 року (ВП № 17534618)
за невиконання рішення суду на
управління ПФУ в Шишацькому районі
Полтавської області накладено штраф у
розмірі 680,00 грн. Позивач вважає вказану
постанову протиправною, яка підлягає
скасуванню, оскільки на виконання
вимоги державного виконавця від 24
квітня 2014 року Управління у травня 2014
року було винесено розпорядження,
відповідно до якого було здійснено
перерахунок підвищення до пенсії
громадянину ОСОБА_1 як дитині війни з
розрахунку 30% мінімальної пенсії за
віком з розміру, встановленого ч.1 ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". Крім того, позивач
зазначає, що оскільки на даний час
фінансування з державного бюджету на
проведення виплат за рішеннями судів
вищевказаної категорії громадян
відсутнє, управління в межах наданих
повноважень вжито всіх можливих
заходів, спрямованих на виконання
зазначеного судового рішення.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 15.09.2014 року
відмовлено у задоволенні позовних
вимог Управління Пенсійного фонду
України в Шишацькому районі
Полтавської області до Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області, третя особа -
ОСОБА_1 про скасування постанови.

Управління Пенсійного фонду України в
Шишацькому районі Полтавської області,
не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, в апеляційній скарзі вказує, що
рішення суду першої інстанції прийнято
з порушенням норм матеріального права
та просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
15.09.2014 року про відмову в задоволенні
адміністративного позову Управління
Пенсійного фонду України в Шишацькому
районі Полтавської області та прийняти
нову, якою задовольнити
адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в Шишацькому
районі Полтавської області.

Сторони в судове засідання не
з'явились, були повідомлені належним
чином. Від начальника управління
Пенсійного фонду України в Шишацькому
районі Полтавської області надійшло
клопотання про розгляд справи без
участі їх представника.

Враховуючи неявку в судове засідання
всіх осіб, які приймають участь у
справі, фіксування судового засідання
по справі за допомогою
звукозаписувального пристрою згідно
ст. 41 КАС України не здійснюється.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
позовні вимоги є необґрунтованими,
недоведеними, а тому не підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Колегія суддів частково погоджується з
вказаним висновком суду першої
інстанції щодо відмови в задоволенні
позову, виходячи з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено судом апеляційної
інстанції, що 04 лютого 2010 року головним
державним виконавцем Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області відкрито
виконавче провадження на підставі
виконавчого листа № 2-а-158, виданого 26
січня 2010 року Шишацьким районним судом
Полтавської області про зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
Шишацькому районі Полтавської області
здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з
підвищенням її на 30% мінімальної пенсії
за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.
28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та провести відповідні
виплати за період з 09 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31
грудня 2008 року.

Згідно з вказаною постановою про
відкриття виконавчого провадження
боржнику надано строк для
добровільного виконання рішення суду -
до 11 лютого 2010 року.

24 квітня 2014 року головним державним
виконавцем Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області направлено до Управління
Пенсійного фонду України в Шишацькому
районі Полтавської області вимогу,
відповідно до якої Управління
зобов'язано надати до відділу в строк
до 30 квітня 2014 року документальне
підтвердження виконання рішення суду
або письмове пояснення щодо причин
його невиконання (а.с.7). Дана вимога
отримана боржником 06 травня 2014 року,
про що свідчить штамп вхідної
кореспонденції.

12 травня 2014 року Управління Пенсійного
фонду України в Шишацькому районі
Полтавської області винесло
розпорядження № 113458 на підтвердження
виконання вимоги від 24 квітня 2014 року
згідно з виконавчим листом Шишацького
районного суду № 2-а-158 від 26 січня 2010
року про перерахунок пенсії ОСОБА_1 з
підвищенням її на 30% мінімальної пенсії
за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.
28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та провести відповідні
виплати за період з 09 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31
грудня 2008 року (а.с.8, 9).

На підставі ст.ст. 11, 89 Закону України
"Про виконавче провадження" головним
державним виконавцем Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області,у зв`язку з
невиконанням боржником рішення суду у
встановлений державним виконавцем
строк без поважних причин, прийнято
постанову від 12 серпня 2014 року ВП №
17534618 (а.с. 11) про накладення на УПФУ в
Шишацькому районі Полтавської області
штрафу в сумі 680,00 грн..

Однією із основних засад судочинства,
передбачених частиною другою статті 129
Конституції України, є обов'язковість
судового рішення, що надає йому
властивості закону у справі, в якій
воно ухвалено, та зобов'язує усі органи
державної влади, місцевого
самоврядування, їх посадових і
службових осіб, об'єднання громадян,
інших організацій, громадян та
юридичних осіб виконувати його в
обов'язковому порядку.

Умови і порядок виконання на території
України судових рішень визначається
Законом України від 21 квітня 1999 року №
606-ХІV «Про виконавче провадження» (далі
- Закон № 606-ХІV)

Відповідно до положень частини першої
статті 89 цього Закону у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника.

Виходячи зі змісту цієї норми, судове
рішення не може бути виконано лише за
наявності поважних причин, які роблять
неможливим його виконання у
встановлений державним виконавцем
строк. Зокрема, до таких причин
відносяться обставини, за яких
виконавче провадження підлягає
обов'язковому зупиненню. Перелік
зазначених обставин наведено у частині
першій статті 37 Закону № 606-ХІV, згідно
якої провадження підлягає
обов'язковому зупиненню у разі:

1) смерті, оголошення померлим чи
визнання безвісно відсутнім стягувача
або боржника, або припинення юридичної
особи, якщо встановлені судом
правовідносини допускають
правонаступництво;

2) визнання стягувача або боржника
недієздатним;

3) проходження боржником строкової
військової служби у Збройних Силах
України, передбачених законом інших
військових формуваннях, якщо згідно з
умовами служби провадження виконавчих
дій неможливе, чи на прохання
стягувача, який проходить строкову
військову службу в Збройних Силах
України або інших військових
формуваннях;

4) зупинення судом стягнення на
підставі виконавчого документа;

5) прийняття судом до розгляду скарги на
постанову органу (посадової особи),
уповноваженого розглядати справи про
адміністративні правопорушення;

6) зупинення виконання відповідного
рішення або виконавчого провадження
посадовою особою, якій законом надано
таке право;

7) зупинення судом реалізації
арештованого майна;

8) порушення господарським судом
провадження у справі про банкрутство
боржника, якщо відповідно до закону на
вимогу стягувача поширюється дія
мораторію, запровадженого
господарським судом, крім випадків
перебування виконавчого провадження
на стадії розподілу стягнутих з
боржника грошових сум (у тому числі
одержаних від реалізації майна
боржника) та виконання рішень у
немайнових спорах;

9) здійснення тимчасової адміністрації
неплатоспроможного банку або
ліквідації банку відповідно до Закону
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб";

10) сплати боржником або іншим гарантом
у встановленому законодавством
порядку (у тому числі за договорами про
відшкодування ядерної шкоди) коштів на
відшкодування ядерної шкоди, що
дорівнюють або перевищують
встановлену законом межу
відповідальності оператора ядерної
установки. Для обчислення сплачені
кошти підлягають перерахуванню у
Спеціальні права запозичення, що
встановлюються Міжнародним валютним
фондом, за офіційним курсом
Національного банку України на день
сплати;

11) прийняття судом до розгляду
касаційної скарги прокурора на рішення
суду;

12) звернення до суду із заявою про
заміну вибулої сторони
правонаступником у порядку,
встановленому частиною п'ятою статті 8
цього Закону;

13) надання судом, який видав виконавчий
документ, відстрочки виконання
рішення;

14) наявності коштів за договорами
банківського рахунку або банківського
вкладу, які боржник не має права
вимагати до закінчення строку дії
таких договорів, у разі відсутності
іншого майна боржника, на яке може бути
звернуто стягнення;

15) внесення підприємства
паливно-енергетичного комплексу до
Реєстру підприємств
паливно-енергетичного комплексу, які
беруть участь у процедурі погашення
заборгованості відповідно до Закону
України "Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу";

16) затвердження плану санації боржника
до порушення провадження у справі про
банкрутство;

17) прийняття рішення про приватизацію
вугледобувних підприємств відповідно
до Закону України "Про особливості
приватизації вугледобувних
підприємств" протягом трьох років з
моменту завершення приватизації;

18) надіслання виконавчого документа до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, у випадку,
передбаченому частиною третьою статті
4 Закону України "Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень".

Представником позивача не наведено
жодного переконливого доводу, який би
свідчив про поважність причин
невиконання судового рішення.

Відсутність коштів на рахунку боржника
чи порушення строків фінансування є
однією з підстав до відстрочення
виконання, зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення (частина перша статті 263 КАС
України), а не виконання судового
рішення взагалі. Боржник, в даному
випадку, не звертався до суду з вимогою
про зупинення чи відстрочку виконання
рішення суду (докази таких звернень та
визнання їх судом обґрунтованими
відсутні) .

Крім того, до суду не надано доказів в
обґрунтування відсутності
фінансування, що унеможливлює виплату
саме стягувачу по рішенню суду.

Також колегія суддів зазначає, що
невиконання судових рішень
кваліфікується Європейським судом з
прав людини не лише як недотримання
частини першої статті 6 Конвенції з
прав людини, але і як порушення інших
конвенційних прав. У справі «Войтенко
проти України» Суд знайшов порушення
пункту 1 статті 6, статті 13 та статті 1
протоколу №1 Конвенції за невиконання
рішення українського суду через
відсутність бюджетних коштів.

З урахуванням зазначених обставин та
норм права, суд апеляційної інстанції
прийшов до висновку про законність
постанови державного виконавця про
накладення штрафу.

Зокрема, у випадку виникнення сумніву
щодо застосування норм закону при
виконанні судового рішення або порядку
його виконання, то таке питання може
бути вирішено за правилами,
передбаченими статтею 263 КАС України, і
не може слугувати підставою до
невиконання судового рішення.

За наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення,
зацікавлена особа вправі звернутися до
суду із заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу.

Відмова у відкритті кримінального
провадження за невиконання судового
рішення, не є безумовною підставою до
скасування постанови про накладення
штрафу за невиконання рішення суду,
оскільки для цього є різні правові
підстави.

Щодо посилань на помилку у букві
прізвища стягувача, в постанові
державного виконавця про відкриття
виконавчого провадження, то така
помилка не є підставою невиконання
рішення суду, оскільки інший текс
постанови дає всі необхідні данні щодо
справи на виконання якої вона винесена.
Теж стосується і помилки, у «по -
батькові» в постанові про виправлення
описки. Крім того, свідчать листи
пенсійного фонду, які направлялися до
виконавчої служби, щодо виправлення
описок, позивач усвідомлював, щодо якої
особи повинно бути виконано рішення.

Також колегія суддів не вбачає підстав
для прийняття зазначених доводів
апеляційної скарги про описки, в силу
вимог ч. 2 ст. 195 КАС України. Відповідні
докази щодо описок суду першої
інстанції не надавалися, позов таких
обґрунтувань не містить, не надання їх
суду першої інстанції не обґрунтоване.

Також колегія суддів звертає увагу на
той факт, що перерахунок пенсії
стягувачу був зроблений
розпорядженням Управління пенсійного
фонду 12.05.2014 року, кошти не виплачені, а
постанова про застосування штрафу
винесена лише 12.08.2014 р.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо відмови у задоволенні
позову про скасування постанови
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області від 12.08.2014 року ВП
№17534618 про накладення штрафу в сумі 680,00
грн.

При цьому, колегія суддів звертає
увагу, що постановою державного
виконавця, що оскаржується у даній
адміністративній справі, накладено
штраф за невиконання судового рішення,
прийнятого Шишацьким районним судом
Полтавської області.

Розглядаючи справу по суті заявлених
позовних вимог, суд першої інстанції,
виходив з того, що даний
адміністративний позов підлягає
розгляду за предметною підсудністю
окружному адміністративному суду.

Колегія суддів не погоджується з даним
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Визначаючи предметну та територіальну
підсудність справ з приводу рішень, дій
або бездіяльності державної
виконавчої служби, необхідно
враховувати, що за приписами пункту 5
частини першої статті 18, частини шостої
статті 181 КАС України адміністративні
справи з приводу рішень, дій або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання ними
рішень судів у справах, передбачених
пунктами 1 - 4 частини першої статті 18
цього Кодексу, розглядаються місцевим
загальним судом як адміністративним
судом, який видав виконавчий лист,
незалежно від статусу позивача у
виконавчому провадженні.

При цьому, місцевим загальним судам як
адміністративним судам також
предметно підсудні адміністративні
справи з приводу оскарження постанов
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби про стягнення виконавчого
збору, витрат на проведення виконавчих
дій та накладення штрафу в ході
виконання ними ухвалених цими судами
рішень (пункт 5 частини першої статті 18
КАС України).

Отже, дана адміністративна справа
предметно підсудна місцевому
загальному суду як адміністративному.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

В даному випадку, окружний
адміністративний суд не мав
повноважень розглядати дану
адміністративну справу, у зв'язку з чим
колегія суддів приходить до висновку,
що справа розглянута і вирішена по суті
неповноважним судом, що є безумовною
підставою для скасування постанови
суду першої інстанції з ухваленням
нового судового рішення, в даному
випадку, постанови про відмову у
задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4
ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити
частково.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 15.09.2014р. по
справі № 816/3459/14 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Григоров
А.М.Судді(підпис) (підпис) Подобайло З.Г.
Тацій Л.В. Повний текст ухвали
виготовлений 19.12.2014 р.