Справа № 804/2815/14
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 грудня 2014 рокусправа № 804/2815/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Іванова
С.М.

суддів: Чабаненко С.В.
Шлай А.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 25 квітня 2014
року у справі за адміністративним
позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до Державної інспекції
сільського господарства в
Дніпропетровській області про
визнання протиправними дій,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємць ОСОБА_1
звернувся з адміністративним позовом
до Державної інспекції сільського
господарства в Дніпропетровській
області, в якому просив визнати дії
відповідача щодо:

- призначення і проведення
безпідставної, позапланової перевірки,
як фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
без попередження про місце і час
перевірки;

- ймовірне проведення такої перевірки
без фактичного виїзду;

- складення Акту перевірки від 31.05.2013
року №172/04 без участі і без
обов'язкового вручення відповідного
примірника цього Акту позивачу;

- складення за наслідками
безпідставної, позапланової перевірки
вищезазначеного Акту і на його
підставі Приписів від 31.05.2013 року №№
141/04 та 146/04 невручення яких заздалегідь
унеможливлювало їх виконання;

- складення за наслідками
безпідставної, позапланової перевірки
Актів від 31.05.2013 року №№ 23/04 та 27/04 Про
обстеження земельних ділянок без
передбаченої Додатком 4 План-схеми
земельної ділянки;

- складення на підставі вищезазначених
Актів №№ 23/04 та 27/04 без здійснення
фактичних вимірів площі земельних
ділянок Розрахунків від 31.05.2013 року
розміру шкоди на суму 36 467,07 грн.;

- складення Протоколів від 11.06.2013 року
№№ 26/04 та 27/04 щодо правопорушення,
відповідальність за яке передбачено
ст. 53-1 Кодексу України "Про
адміністративні правопорушення" з
перевищенням своєї компетенції, що
підтверджується ст.ст. 53-1,242- 1, п. 7. ст. 255
Кодексу України "Про адміністративні
правопорушення", ч.3, 4 ст. 10 Закону
України "Про державний контроль за
використанням та охороною земель",
ст. 5, 18-1, 21 Закону України "Про охорону
земель".

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 25
квітня 2014 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим рішенням, позивач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій вказує на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Представник позивача в судовому
засіданні вимоги апеляційної скарги
підтримав у

повному обсязі, просив останню
задовольнити на підставах, що в ній
зазначені та скасувати рішення суду
першої інстанції і прийняти нове - про
задоволення позову.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, що у відповідності до ч.
4 ст. 196 КАС України не перешкоджає
розгляду справи за відсутністю
останнього.

Заслухавши представника позивача,
перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
останньої, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

У відповідності до ст. 188 Земельного
кодексу України державний контроль за
використанням та охороною земель
здійснюється центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері здійснення державного
нагляду (контролю) в агропромисловому
комплексі, а за додержанням вимог
законодавства про охорону земель -
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику із
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
ресурсів.

Приписами статті 19 Закону України "Про
охорону земель" № 962-IV від 19.06.2003
р. визначено, що державний контроль за
використанням та охороною земель
здійснюється центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері нагляду (контролю) в
агропромисловому комплексі, а за
додержанням вимог законодавства про
охорону земель - центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику із здійснення державного
нагляду (контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища.

Відповідно до Положення про Державну
інспекцію сільського господарства
України, затвердженого Указом
Президента України від 13 квітня 2011 року
№ 459/2011, таким органом є Державна
інспекція сільського господарства
України.

Згідно п. 6 цього Положення, Державна
інспекція сільського господарства
(далі - Держсільгоспінспекція України)
здійснює свої повноваження
безпосередньо та через утворені
територіальні органи - державні
інспекції сільського господарства в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі, районах.

Повноваження Держсільгоспінспекції
України у межах Дніпропетровської
області реалізує Державна інспекція
сільського господарства в
Дніпропетровській області.

Процедура планування та проведення
перевірок, оформлення матеріалів за її
результатами, підготовчі заходи, які
необхідно здійснити перед початком
проведення перевірки, встановлюється
Порядком планування та здійснення
контрольних заходів з питань перевірки
стану дотримання суб'єктами
господарювання вимог земельного
законодавства, затвердженого наказом
Міністерства аграрної політики та
продовольства від 25.02.2013 року № 132 (далі
- Порядок № 132).

Пунктом 3.6. Порядку № 132 визначено, що
перед здійсненням позапланового
заходу інспекційний орган інформує у
разі можливості суб'єкта
господарювання про його проведення.

Повідомлення про проведення
позапланового заходу направляється з
використанням засобів факсимільного
зв'язку або про його проведення
повідомляється телефоном. У разі
неможливості своєчасного повідомлення
суб'єкта господарювання про проведення
позапланового заходу (через обмежені
строки на його проведення, відсутність
телефонного та факсимільного зв'язку,
інформації про номери телефонів та
місцезнаходження/місце проживання)
захід проводиться без попереднього
повідомлення суб'єкта господарювання.

Судом першої інстанції встановлено, що
про час та місце проведення перевірки
позивачу було повідомлено, але в
зазначений строк позивач не з'явився.

Відповідно до п. 5.2 Порядку № 132,
відповідачем було видано наказ № 977 від
01.08.2013 року та оформлено направлення №
977 від 01.08.2013 року, що містяться в
матеріалах справи. Підставою видачі
зазначених документів стала вимога
прокуратури

Криворізького району
Дніпропетровської області від 24.04.2013
року № 33-785-вих13.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України
"Про прокуратуру" № 1789-XII від 05.11.1991 при
здійсненні прокурорського нагляду за
додержанням і застосуванням законів
прокурор має право вимагати від
керівників та колегіальних органів
проведення перевірок, ревізій
діяльності підпорядкованих і
підконтрольних підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, а також виділення
спеціалістів для проведення перевірок,
відомчих і позавідомчих експертиз.

Статтею 8 цього ж Закону встановлено, що
вимоги прокурора є обов'язковими для
всіх органів, підприємств, установ,
організацій, посадових осіб та
громадян і виконуються невідкладно або
у передбачені законом чи визначені
прокурором строки.

Таким чином, позапланова перевірка
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
проведена за наявності належної
підстави.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про
державний контроль за використанням та
охороною земель" № 963-IV від 19.06.2003 р.
державні інспектори у сфері державного
контролю за використанням та охороною
земель мають право:

- безперешкодно обстежувати в
установленому законодавством порядку
земельні ділянки, що перебувають у
власності та користуванні юридичних і
фізичних осіб, перевіряти документи
щодо використання та охорони земель;

- давати обов'язкові для виконання
вказівки (приписи) з питань
використання та охорони земель і
дотримання вимог законодавства
України про охорону земель відповідно
до їх повноважень, а також про
зобов'язання приведення земельної
ділянки у попередній стан у випадках,
установлених законом, за рахунок особи,
яка вчинила відповідне правопорушення,
з відшкодуванням завданих власнику
земельної ділянки збитків;

- складати акти перевірок чи протоколи
про адміністративні правопорушення у
сфері використання та охорони земель і
дотримання вимог законодавства про
охорону земель та розглядати
відповідно до законодавства справи про
адміністративні правопорушення, а
також подавати в установленому
законодавством України порядку до
відповідних органів матеріали
перевірок щодо притягнення винних осіб
до відповідальності;

- у разі неможливості встановлення
особи правопорушника земельного
законодавства на місці вчинення
правопорушення доставляти його до
міліції чи до приміщення виконавчого
органу сільської, селищної, міської
ради для встановлення особи порушника
та складання протоколу про
адміністративне правопорушення;

- викликати громадян, у тому числі
посадових осіб, для одержання від них
усних або письмових пояснень з питань,
пов'язаних з порушення вимог
земельного законодавства України;

- передавати до органів прокуратури,
органів дізнання та досудового
слідства акти перевірок та інші
матеріали про діяння, в яких вбачаються
ознаки злочину;

- проводити у випадках, встановлених
законом, фотографування, звукозапис,
кіно-і відео зйомку як допоміжний засіб
для запобігання порушенням земельного
законодавства України;

- звертатися до органів прокуратури з
клопотанням про подання позову до суду
щодо відшкодування втрат
сільськогосподарського та
лісогосподарського виробництва, а
також повернення самовільно чи
тимчасово зайнятих земельних ділянок,
строк користування яких закінчився.

Державні інспектори у сфері державного
контролю за використанням та охороною
земель і дотримання вимог
законодавства про охорону земель
можуть мати й інші повноваження
відповідно до закону.

31 травня 2013 року головним спеціалістом
відділу оперативного контролю за
дотриманням вимог земельного
законодавства Управління контролю за
використанням та охороною земель
Держсільгоспінспекції в
Дніпропетровській області Сиротою O.A.
за участю землевпорядника
Орджонікідзевської сільської ради
Криворізького району Худан
В.В. та головного спеціаліста відділу
оперативного контролю за дотриманням
вимог

земельного законодавства Управління
контролю за використанням та охороною
земель Держсільгоспінспекції в
Дніпропетровській області Усенко Т.М.
здійснена перевірка дотримання вимог
земельного законодавства фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1

За результатами перевірки було
складено Акт обстеження земельної
ділянки від 31.05.2013 року №23/04; Акт
обстеження земельної ділянки № 27/04; Акт
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 від 31.05.2013 року;
приписи від 31.05.2013 року №№ 141/04, 146/04;
протоколи від 11.07.2013 року №№ 26/04,2704;
розрахунки від 31.05.2013 року.

Всі вищезазначені документи були
вручені позивачу в приміщенні
прокуратури 26 липня 2013 року, про що
свідчить його особистий підпис.

Згідно Акту № 172/04 встановлено, що
земельні ділянки площею 32,4 га та 5,075 га,
які розташовані на різних полях поза
межами населеного пункту біля с.
Орджонікідзе на території
Орджонікідзевської сільської ради
Криворізького району
Дніпропетровської області
використовуються позивачем для
ведення сільськогосподарського
виробництва, а саме для вирощування
соняшника.

Відповідного рішення органу
виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування про передачу земельних
ділянок земель запасу у власність чи
користування площею 32,4 га та 5,075 га,
позивач не отримував. Земельні ділянки
на території Орджонікідзевської
сільської ради Криворізького району
загальною площею 37,48 га зайняті
самовільно. Відповідальність за
самовільне зайняття земельних ділянок
передбачена пунктом "б" ст. 211
Земельного кодексу України та ст. 53-1
КУпАП.

Про відсутність правовстановлюючих
документів та використання земельних
ділянок саме позивачем свідчить
пояснення надані землевпорядником
Орджонікідзевської сільської ради
Худаном В.В. та лист Управління
Держземагенства у Криворізькому
районі від 24.04.2013 р. №2569/5.

Приписами від 31.05.2013 року №№ 141/04, 146/04
позивача було зобов'язано усунути
порушення вимог земельного
законодавства при використанні
земельної ділянки площею 32,4 га та 5,075 га
відповідно, які розташовані поза
межами населеного пункту біля села
Орджонікідзе на території
Орджонікідзевської сільської ради.

Також, позивача було повідомлено, що у
разі невиконання припису його буде
притягнуто до адміністративної
відповідальності, передбаченої ст. 188-5
КУпАП.

Про виконання припису відповідач
вимагав повідомити позивача до 26
серпня 2013 року.

Згідно розрахунків розміру шкоди,
заподіяної позивачем внаслідок
самовільного зайняття земельної
ділянки площею 32,4 га та ділянки площею
5,075 га, що розташовані поза межами
населеного пункту біля села
Орджонікідзе на території
Орджонікідзевської сільської ради,
розмір заподіяної шкоди склав 31 528,57
грн. та 4 938,5 грн. відповідно.

Відповідно до ст. 53-1 Кодексу України
про адміністративні правопорушення
самовільне зайняття земельної ділянки
тягне за собою накладення штрафу на
громадян від десяти до п'ятдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян і на посадових осіб - від
двадцяти до ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 211 Земельного кодексу
України за самовільне зайняття
земельної ділянки громадяни та
юридичні особи несуть цивільну,
адміністративну або кримінальну
відповідальність відповідно до
законодавства.

Таким чином, у зв'язку з вищевикладеним,
суд першої інстанції вірно зазначив, що
що при проведені перевірки та
складанні документів відповідачем не
були порушені права та інтереси
позивача. Державна інспекція
сільського господарства в
Дніпропетровській області діяла
відповідно до законодавства та в межах
наданих повноважень.

До того ж колегія суддів зазначає, що в
разі проведення перевірки та складання
на її підставі акту, дії щодо її
проведення та відповідно акт не можуть
бути предметом судового розгляду, тому
як відповідно до Рішення
Конституційного Суду України від 25
листопада 1997 року № 6-зп «Щодо
офіційного тлумачення частини другої
статті 55 Конституції

України та статті 248-2 Цивільного
процесуального кодексу України»
частину другу статті 55 Конституції
України необхідно розуміти так, що
кожен, тобто громадянин України,
іноземець, особа без громадянства має
гарантоване державою право оскаржити в
суді загальної юрисдикції рішення, дії
чи бездіяльність будь-якого органу
державної влади, органу місцевого
самоврядування, посадових і службових
осіб, якщо громадянин України,
іноземець, особа без громадянства
вважають, що їх рішення, дія чи
бездіяльність порушують або ущемлюють
права і свободи громадянина України,
іноземця, особи без громадянства чи
перешкоджають їх здійсненню, а тому
потребують правового захисту в суді.

З викладеної правової позиції
Конституційного Суду України випливає,
що підставою для звернення особи до
суду з позовом щодо оскарження рішення,
дії чи бездіяльності будь-якого
органу державної влади, органу
місцевого самоврядування, посадових і
службових осіб є наявність у позивача
переконання в порушенні його прав або
свобод чи в існуванні перешкод у
здійсненні цих прав.

Вказаний принцип також закріплений в
частині 1 статті 6 Кодексу
адміністративного судочинства
України, який визначає, що кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Виходячи із положень статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
предметом розгляду в порядку
адміністративного судочинства є
рішення, дії або бездіяльність суб'єкта
владних повноважень.

Виходячи з наведеного, позивачем до
суду можуть бути оскаржені рішення,
дії, бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, які порушують права,
свободи та інтереси. Втім, задоволенню
в адміністративному судочинстві
підлягають лише ті позовні вимоги, які
відновлюють фактично порушені права,
свободи та інтереси особи у сфері
публічно-правових відносин.

В іншому разі в задоволенні
відповідних позовів має бути
відмовлено, оскільки правові наслідки
оскаржуваних дій за таких обставин є
вичерпаними, а отже, задоволення позову
не може призвести до відновлення
порушених прав платника податків,
оскільки після проведення перевірки
права позивача порушують лише наслідки
проведення відповідної перевірки.

Також, колегія суддів зауважує, що не
може бути предметом судового розгляду
і оскарження дій щодо складання
протоколу про адміністративне
правопорушення як і самого протоколу,
тому як останній, в розумінні положень
ст. 69 КАС України є лише носієм
доказової інформації і за результатом
його розгляду приймається постанова
про притягнення до адміністративної
відповідальності або відмови, яка і
може, у відповідності до приписів ч. 2
ст. 18 КАС України та ст.ст. 287-289 КУпАП в
залежності від суб'єкта прийняття,
оскаржене до суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції і не дають
підстав для висновку про помилкове
застосування судом першої інстанції
норм матеріального або процесуального
права, яке призвело б до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку про
залишення оскаржуваного рішення суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 25 квітня 2014
року у справі за адміністративним
позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до Державної інспекції
сільського господарства в
Дніпропетровській області про
визнання протиправними дій - залишити
без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та
ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко

Суддя:
А.В. Шлай