Справа № 813/8156/13-а
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року
Справа №
876/8019/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючого судді
Каралюса В.М.,

суддів:
Затолочного В.С., Матковської З.М.,

за участі секретаря судового засідання
Бєлкіної Н.І.,

та за участі осіб:

від позивача - Мозговий О.П.,

від відповідача - Писарев О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Львівської митниці Міністерства
доходів і зборів України на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 16 липня 2014
року у справі №813/8156/13-а за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агробудівельний
альянс «АСТРА» до Львівської митниці
Міністерства доходів і зборів України
про визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2013 року позивач Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Агробудівельний альянс «АСТРА»
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Львівської митниці
Міністерства доходів і зборів України,
в якому просив визнати нечинним
податкове повідомлення-рішення від
26.07.2013 року № 57.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 16 липня 2014
року адміністративний позов
задоволено повністю. Визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення Львівської
митниці Міністерства доходів і зборів
України про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 26.07.2013 року №
57.

Не погодившись із таким рішенням суду,
його оскаржив відповідач, який в
поданій апеляційній скарзі,
покликаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права
та неповне з'ясування обставин, що
мають значення для справи, які суд
першої інстанції вважав встановленими
були недоведениминалежними та
допустимими доказами, просить
оскаржувану постанову скасувати та
прийняти нову, якою в задоволенні
позову відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, що відповідно до
правил № 1, № 6 Основних правил
інтерпретації УКТЗЕД товар
«пневматична зернова сівалка Horsh Pronto
8SW» повинен класифікуватися в товарній
підкатегорії 8432 ЗО 1900 (ставка ввізного
мита на день подання ВМД № 209120000/2012/26297 -
пільгова повна), а товар «бункер для
зерна SW 12000 SD» - у товарній підкатегорії
(ставка ввізного мита на день
подання ВМД № 209120000/2012/26927 -
пільгова/повна 10%).

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення з
наступних підстав.

Як вбачається з ВМД №209120000/2012/26297 від
13.08.2013 року Товариством з обмеженою
відповідальністю «Агробудівельний
альянс «АСТРА» здійсненне митне
оформлення товару «машина
сільськогосподарська: зернова
сільськогосподарська сівалка,
несамохідна, причіпна, HORSCH Pronto 8 SW,
частково в розібраному стані, що
комплектується, бункер для посівного
матеріалу SW 12000 об'ємом 12000 л., підставка,
перила для сходів бункера та кріплення
для шнека, компактор середній, ось,
башта розпридільника посівного
матеріалу, компактор лівий/правий,
середня рама з лапами, підставка з
дисковою системою, серійний номер 23901282,
рік виготовлення 2012, нова кільк.1-шт.».
Виробник Horsch maschines GmbH, торгівельна
марка Horsch. Країна виробник "DE" за кодом
згідно з УКТ ЗЕД , (ставка ввізного
мита - 0%) та сплачено податку на додану
вартість в сумі 235663,49 грн.

На підставі наказу Львівської митниці
від 25.05.2012р. №264, відповідно до вимог
ст.351 МК України, п.п.54.3.6 п.54.3 ст.54 ПК
України проведена невиїзна
документальна перевірки ТзОВ «АА
«АСТРА» (код ЄДРПОУ - 30050930) на предмет
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків і
зборів при митному оформленні товару
«машина сільськогосподарська: зернова
сільськогосподарська сівалка,
несамохідна, причіпна, HORSCH Pronto 8 SW…» за
ВМД №209120000/2012/26297 від 13.08.2012р.

За результатами перевірки складено акт
перевірки від 27.06.2013 року
№026/13/209000000/30050930, згідно якого
встановлено порушення позивачем вимог
Закону України "Про митний тариф" в
частині правильності класифікації
імпортованого товару, що призвело до
заниження оподаткування митом та
податком на додану вартість.

Зокрема проведеною перевіркою
встановлено, що позивачем при митному
оформленні неправильно визначено код
товару, а саме машину
сільськогосподарську HORSCH Pronto 8 SW слід
класифікувати за двома різними кодами
УКТ ЗЕД, оскільки: причіпний бункер
типу SW 12000 об'ємом 12000 л., що відповідає
коду УКТ ЗЕД ; сівалка несамохідна
причіпна точного висіву відповідає
коду УКТ ЗЕД .

Таким чином, відповідач дійшов
висновку про порушення позивачем вимог
УКТ ЗЕД, що є товарною номенклатурою МК
України та Основних правил
інтерпретації класифікації товарів,
затверджених Законом України від 05.04.2001
р. «Про Митний тариф України».

На підставі зазначеного Акту перевірки
№026/13/209000000/30050930 від 27.06.2013 р. відповідач
виніс податкове повідомлення-рішення
№57 від 26.07.2013 р., яким збільшив розмір
грошового зобов'язання позивача з
податку на додану вартість на суму
9597,65грн., а т.ч. 7678,12грн. за основним
платежем та 1919,53грн. за штрафними
санкціями.

Статтею 1 Митного кодексу України
передбачено, що відносини, пов'язані із
справлянням митних платежів,
регулюються Митним кодексом України,
Податковим кодексом України та іншими
законами України з питань
оподаткування.

Згідно з ст. 42 МК України що митні
органи самостійно визначають форму та
обсяг митного контролю, достатнього
для забезпечення додержання
законодавства України з питань митної
справи при здійсненні митного
оформлення вказаних товарів.

Відповідно до ст. 351 МК України
предметом документальних невиїзних
перевірок є дані про своєчасність,
достовірність, повноту нарахування та
сплати митних платежів при переміщенні
товарів через митний кордон України
підприємствами, а також при
переміщенні товарів через митний
кордон України громадянами з поданням
митної декларації, передбаченої
законодавством України для
підприємств.

Згідно з п.п.54.3.6 п.54.3 ст.54 ПК України
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених вказаним Кодексом або
іншим законодавством, зокрема, якщо
результати митного контролю, отримані
після закінчення процедури митного
оформлення та випуску товарів,
свідчать про заниження або завищення
податкових зобов'язань, визначених
платником податків у митних
деклараціях.

З наведених нормативних положень
випливає право Львівської митниці
Міндоходів як контролюючого органу
здійснювати митний контроль, шляхом
проведення перевірок
зовнішньоекономічних операцій
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від закінчення процедур
митного оформлення та випуску товарів
у вільний обіг на територію України.

З огляду на наведене, судом першої
інстанції підставно не взято до уваги
доводів позивача про те, що митний
орган не вправі повторно визначати код
товару та донараховувати податкові
зобов'язання, так як товар було
випущено в обіг.

Статтею ст. 45 МК України передбачено,
що особи, які переміщують товари і
транспортні засоби через митний кордон
України чи провадять діяльність,
контроль за якою МК України покладено
на митні органи, зобов'язані подавати
митним органам документи та відомості,
необхідні для здійснення митного
контролю.

Перелік документів, необхідних для
здійснення митного контролю та митного
оформлення товарів і транспортних
засобів, що переміщуються через митний
кордон України, затверджено Постановою
Кабінету Міністрів України від 01.02.2006
року №80. До таких документів, належать,
зокрема, митна декларація, документи,
що містять відомості, необхідні для
визначення коду товару згідно з УКТ
ЗЕД.

Відповідно до ст. 54 МК України
документи, необхідні для здійснення
митного контролю, подаються митному
органові при декларуванні товарів і
транспортних засобів.

Згідно з ст. 81 МК України декларування
здійснюється шляхом заявлення за
встановленою формою (письмовою, усною,
шляхом вчинення дій) точних відомостей
про товари і транспортні засоби, мету
їх переміщення через митний кордон
України, а також відомостей, необхідних
для здійснення їх митного контролю та
митного оформлення. Умови та порядок
застосування форм декларування,
перелік відомостей, необхідних для
здійснення митного контролю та митного
оформлення, визначаються Кабінетом
Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 09.06.1997 року №574 затверджено
Положення про вантажну митну
декларацію (далі - Положення). Згідно з
п.2 вказаного Положення, вантажна
митна декларація (далі - ВМД) - письмова
заява встановленої форми, що подається
митному органу і містить відомості про
товари та транспортні засоби, які
переміщуються через митний кордон
України, митний режим, у який вони
заявляються, а також іншу інформацію,
необхідну для здійснення митного
контролю, митного оформлення, митної
статистики, нарахування податків,
зборів та інших платежів. У графі 33 ВМД
зазначається код товару згідно з УКТ
ЗЕД.

Відповідно до ст. 86 МК України митна
декларація приймається митним органом,
якщо встановлено, що в ній містяться
всі необхідні відомості і до неї додано
всі необхідні документи. Митний орган
не має права відмовити в прийнятті
митної декларації, якщо декларантом
виконано всі умови, встановлені цим
Кодексом. Відмова митного органу в
прийнятті митної декларації повинна
бути вмотивованою, а про причини
відмови має бути письмово повідомлено
декларанту.

Згідно з п. 3 Порядку здійснення митного
контролю й митного оформлення товарів
із застосуванням вантажної митної
декларації, затвердженого наказом
Державної митної служби України від
20.04.2005 року №314, під час прийняття ВМД
до оформлення здійснюється, зокрема, за
допомогою програмного забезпечення
перевірка правильності заповнення
декларантом ВМД. При здійснення
митного контролю проводиться
перевірка правильності класифікації
та кодування товарів (згідно з поданими
документами), перевірка правильності
нарахування податків і зборів
(обов'язкових платежів) за ВМД та
застосування пільг у їх сплаті
відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 67 МК України
класифікація товарів
зовнішньоекономічної діяльності (УКТ
ЗЕД) складається на основі
Гармонізованої системи опису та
кодування товарів та затверджується
законом про Митний тариф України. В УКТ
ЗЕД товари систематизовано за
розділами, групами, товарними
позиціями, товарними підпозиціями,
найменування і цифрові коди яких
уніфіковано з Гармонізованою системою
опису та кодування товарів.

Товарна номенклатура Митного тарифу
України складається з трьох складових
частин - Основних правил інтерпретації
класифікації товарів, Приміток до
розділів та груп та безпосередньо
номенклатури товарів (текстовий опис
угруповань (розділ, група - два знаки,
позиція - чотири знаки, підпозиція -
шість знаків, категорія - вісім знаків,
підкатегорія - десять знаків) та їх
цифрове позначення - код товарів).

Стаття 312 МК України визначає порядок
ведення Української класифікації
товарів зовнішньоекономічної
діяльності, який передбачає, зокрема,
розроблення пояснень та рекомендацій з
метою забезпечення однакового
тлумачення і застосування УКТ ЗЕД;
прийняття рішень щодо класифікації та
кодування товарів в УКТ ЗЕД. Ведення
порядку здійснюється спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади в галузі митної
справи в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

З метою забезпечення єдиного
тлумачення термінів, що
використовуються в УКТ ЗЕД, та на
виконання постанови Кабінету
Міністрів України 12.12.2002 року №1863 "Про
затвердження Порядку ведення
Української класифікації товарів
зовнішньоекономічної
діяльності"наказом Державної митної
служби України від 31.01.2004 року №68
затверджено Пояснення до Української
класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності.

Визначення коду товару, що ввозиться на
митну територію України, здійснюється
відповідно до Основних правил
інтерпретації класифікації товарів,
Приміток до розділів та груп,
номенклатури товарів, що є невід'ємною
частиною Закону України "Про митний
тариф України" (чинного на час
виникнення спірних правовідносин) та
Пояснень до УКТ ЗЕД.

Відповідно до пояснень до товарної
позиції 8432, в ній класифікуються машини
сільськогосподарські, садові або
лісогосподарські для підготовки або
оброблення ґрунту; котки для газонів
або спортивних майданчиків, зокрема,
розкидачі та розподільники органічних
та мінеральних добрив.

До цієї товарної позиції також
включаються машини незалежно від виду
тяги, застосовувані замість ручних
інструментів для використання
сільськогосподарських робіт у тому
чисті і розкидання або внесення в ґрунт
добрив, включаючи гній або інші
органічні речовини, для поліпшення
фізико-хімічних властивостей ґрунту.
Машини, включені до цієї товарної
позиції, можуть буксируватися
тваринною тягою чи транспортним
засобом (наприклад, трактором) або
можуть буксируватися на будь-якому
транспортному засобі.

Відповідно до пояснень до товарної
позиції 8432 до неї сівалки, садильники
та розсадосадильні машини для насіння,
цибулин, коренеплодів, розсади і т.п.,
іноді встановлені на колесах, мають
ящик, бункер або іншу ємність,
обладнані висівним або садильним
апаратом, сошником та загортачем.

Тобто, віднесення товару до товарної
позиції 8432 здійснюється за умови, що
сільськогосподарські машини
застосовуються для використання
виключно у сільськогосподарських
роботах, у тому числі для внесення
посівного матеріалу(зерна) чи
мінеральних добрив в ґрунт.

До товарної позиції 8716, згідно з
поясненнями до УКТ ЗЕД (том 4 розділ XVII),
включається група несамохідних
транспортних засобів що мають одне
колесо чи більше і які призначені для
перевезення вантажів або людей, а саме
причепи та напівпричепи.

До причепів відносять саморозвантажні
причепи для перевезення різних
вантажів (фуражу, гною і т.п.) з рухомою
підлогою для розвантаження; такі
транспортні засоби можна
укомплектовувати різними пристроями
(пристроєм для подрібнювання гнойової
маси, для січення фуражу і т.п.) для того,
щоб пристосувати їх для використання
як розкидач гною, фуражного кузову чи
причепу для перевезення коренеплодів.

Відповідно до даних графи "31" ВМД №
209120000/2012/26297 від 13.08.2013 року позивачем
здійснено митне оформлення товару:
зернова сільськогосподарська сівалка,
несамохідна, причіпна, HORSCH Pronto 8 SW
частково в розібраному стані, що
комплектується, бункер для посівного
матеріалу SW 12000 SD, підставка, перила для
сходів бункера та кріплення для шнека,
компактор середній, ось, башта
розпридільника посівного матеріалу,
компактор лівий/правий, середня рама з
лапами, підставка з дисковою системою,
серійний номер 23901282, рік виготовлення
2012, нова.кільк.1-шт. Виробник Horsch maschines
GmbH, торгівельна марка Horsch. Країна
виробник "DE".

З наведеного вбачається, що вказаний
товар складається з двох складових -
зернова сільськогосподарська сівалка,
несамохідна, причіпна, HORSCH Pronto 8 SW та
бункер для посівного матеріалу SW 12000 SD.

У ВМД №209120000/2012/26297 від 13.08.2013 року
позивачем зазначено код товару згідно
з УКТ ЗЕД, а саме , та відповідно до
положень Закону України "Про митний
тариф" від 05.04.2011 року №2371-ІІІ
застосовано ставку мита - 0%. Крім того,
сплачено податку на додану вартість в
сумі 235663,49 грн.

В Акті перевірки відповідач дійшов
висновку, що причіпний бункер типу SW 12000
є причепом з саморозвантаженням для
використання в сільському
господарстві, який слід класифікувати
за кодом УКТ ЗЕД 876200000 зі ставкою
розмитнення 10%. Зміна класифікації
товару за УКТ ЗЕД спричинила до
збільшення митних платежів, які
підлягають сплаті до бюджету за ВДМ
№209120000/2012/26297 від 13.08.2013 року, зокрема по
ввізному миту у сумі 38 390,58грн. та по
податку на додану вартість у сумі 7678,12
грн. Такий висновок обґрунтований тим,
що товар складається з двох
самостійних складових - зернової
сільськогосподарської сівалки HORSCH Pronto
8 SW та бункера для посівного матеріалу SW
12000 SD.

Відповідно до інформації з мережі
Інтернет, в тому числі з веб-сайту фірми
виробника, висівний агрегат HORSCH Pronto 8 SW
є широкозахватною пневматичною
зерновою сівалкою, що призначена для
внесення посівного матеріалу(зерна) чи
мінеральних добрив у ґрунт. Бункер для
зерна SW 12000 SD - це напівпричіп,
обладнаний двома ємкостями (загальний
об'єм ємкостей 12000 л), які змонтовані на
рамі з однією парою коліс,
тягово-зчіпним пристроєм та
обладнанням для самозавантаження
(гідравлічний шнек) і
саморозвантаження (пневматична
система подачі висівного матеріалу на
сівалку) зерна чи мінеральних добрив.

Згідно з інформацією виробника,
розміщеною в мережі Інтернет, бункер
для зерна SW 12000 SD не призначений для
використання виключно з висівним
агрегатом моделі HORSCH Pronto 8 SW, а є
сумісний з іншими сівалками виробника,
зокрема HORSCH Pronto 9 SW, HORSCH Pronto 12 NT, HORSCH Sprinter
15 NT. Крім того вказаний бункер
оснащений однією парою коліс,
тягово-зчіпним пристроєм та
обладнанням для самозавантаження.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 183
Цивільного кодексу України
неподільною є річ, яку не можна
поділити без втрати її цільового
призначення.

Згідно з інструкцією по експлуатації
HORSCH Pronto 8 SW сіялка призначена для
внесення посівного матеріалу та
добрива. Використання в інших цілях,
наприклад в якості транспортного
засобу не відповідає її призначенню
(а.с. 66).

Відповідно до інструкції по
експлуатації HORSCH SW 12000 SD, "бункер
призначений для внесення посівного
матеріалу та добрива. Використання в
інших цілях, наприклад в якості
транспортного засобу не відповідає
призначенню" (а.с. 101).

Згідно з технічними характеристиками
зернової сільськогосподарської
сівалки HORSCH Pronto 8 SW, то така
комплектується: бункер для посівного
матеріалу SW 12000 SD", підставка, перила для
сходів бункера та кріплення для шнека,
компактор середній,ось, башта
розпридільника посівного матеріалу,
компактор лівий/правий, середня рама з
лапами, підставка з дисковою системою,
серійний номер 23901282.

Бункер, ж для посівного матеріалу SW 12000
SD, є основною складовою частиною
сівалки HORSCH Pronto 8 SW. Використання самого
бункера без сівалки є не можливим, так
як бункер являє собою ємкість для зерна
чи іншого посівного матеріалу, сама ж
сівалка призначена для внесення
посівного матеріалу (зерна) чи інших
мінеральних добрив в ґрунт, таке
внесення можливе за наявності саме
обладнаного на сівалці зазначеного
бункера.

Згідно листа виробника від 11.07.2013р.
бункер для посівного матеріалу SW 12000 SD
не може окремо використовуватись від
самої сівалки, так як і остання без
самого бункера.

З огляду на наведене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що
сівалка є річчю неподільною. А відтак,
відповідно до Приміток 3, 4 до розділу XVI
Закону України "Про митний тариф
України" та Пояснень до УКТ ЗЕД
комбіновані машини, які складаються з
двох або більше машин, що становлять
єдиний агрегат та інші машини,
призначені виконувати дві або декілька
доповнюючих або не пов'язаних між собою
різних функцій, повинні
класифікуватися за тією машиною або
основною функцією, яка є головною у
цьому виробі. Головну ж функцію виконує
сівалка, оскільки основною функцією
сівалки є функція посіву, а саме
призначена для внесення посівного
матеріалу (зерна) чи інших мінеральних
добрив в ґрунт.

Безпідставними є доводи відповідача
про необхідність окремого
декларування бункера для посівного
матеріалу SW 12000 SD як самостійного
транспортного засобу за кодом 871620000,
оскільки згідно з поясненнями до
товарної позиції 8716 УКТ ЗЕД
визначальною ознакою та основною
функцією товарів даної позиції є те, що
вони призначені для перевезення
вантажів або людей. В даному ж випадку,
бункер для посівного матеріалу SW 12000 SD є
складовою сільськогосподарської
сівалки HORSCH Pronto 8 SW, і хоча й має колеса,
основною функцією його є саме посівні
роботи, а не перевезення вантажів як
таке.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позивач правомірно при здійсненні
митного оформлення товару, а саме
зернової сільськогосподарської
сівалки, несамохідної, причіпної, HORSCH
Pronto 8 SW, в частково розібраному стані, що
комплектується, бункера для посівного
матеріалу SW 12000, об'ємом 12000 л. визначив
код товару згідно з УКТ ЗЕД, а саме
. Тому, у Львівської митниці
Міндоходів не було підстав для
збільшення розміру податкового
зобов'язання позивача з податку на
додану вартість на суму 9597,65грн., у
зв'язку зі зміною митної вартості та
кодів товарів за УКТ ЗЕД та підставно
задовольнив заявлені позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись
ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200,
п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Львівської митниці
Міністерства доходів і зборів України
залишити без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 16 липня 2014
року у справі №813/8156/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
В.М.
Каралюс

суддя
В.С. Затолочний

суддя
З.М. Матковська

повний текст ухвали виготовлений 23.12.2014