Справа № 2а-1237/10/0870
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2010-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2010 року 12:59
Справа № 2а-1237/10/0870

Запорізький окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Прасова О.О. при
секретарі Жучковій Н.С., за участю
представника позивача Корниди Є.М.,
представника відповідача Стіцина О.М.,
розглянувши у місті Запоріжжі у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Налагоджувально-монтажне
підприємство «Електропівденмонтаж»

до Управління Пенсійного фонду України
в м. Енергодар Запорізької області

про скасування рішення № 243 від 18.09.2009 р.
про застосування фінансових санкцій та
нарахування пені

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Налагоджувально-монтажне
підприємство «Електропівденмонтаж»
звернулось із адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в м. Енергодар Запорізької
області про скасування рішення № 243 від
18.09.2009 р. про застосування фінансових
санкцій та нарахування пені. У позовній
заяві позивач зазначив, що
відповідачем необґрунтовано
застосовані фінансові санкції та
нарахована пеня за прострочення
платежу, оскільки відповідачем
пропущений строк для застосування
фінансових санкцій, винесено три
Рішення про нарахування пені і
застосування фінансових санкцій за
один період, Товариством з обмеженою
відповідальністю
«Налагоджувально-монтажне
підприємство «Електропівденмонтаж»
13.01.2009 р. подано до установи банку
платіжні доручення на перерахування
страхових внесків, однак оплата не
відбулася з провини установи банку, у
зв'язку з чим мало місця прострочення
оплати внесків за березень 2009 р.

Представник позивача у судовому
засіданні на задоволенні позову
наполягає.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечує з
підстав, викладених в запереченні до
позову. В письмових запереченнях на
позов відповідач зазначив, що
позивачем не сплачені своєчасно внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування за березень 2009 р.,
доказом виконання обов'язку щодо
сплати страхових внесків може бути
тільки платіжний документ з відміткою
про проведення банком платіжної
операції. Позивачем як доказ сплати
надані платіжні документи, в яких є
відмітка про одержання їх банком,
списання грошових коштів з рахунку
товариства фактично не відбулось, в
зв'язку з чим Рішення № 243 від 18.09.2009 р.
про застосування фінансових санкцій та
нарахування пені є правомірним і
скасуванню не підлягає.

Розглянувши та дослідивши матеріли
справи, вислухавши думку представників
сторін, суд вважає позовні вимоги
такими, що не підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Частиною 6 ст. 20 «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» страхувальники
зобов'язані сплачувати страхові
внески, нараховані за відповідний
базовий звітний період, не пізніше ніж
через 20 календарних днів із дня
закінчення цього періоду.

Базовим звітним періодом є для
страхувальників… - календарний місяць.

16 квітня 2009 року до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Енергодарі Запорізької області
позивачем був поданий «Розрахунок суми
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, що підлягають сплаті за
березень 2009 року». Відповідно до
Рахунку в строк до 20 квітня 2009 року
підлягало сплаті 198847 грн. 36 коп.
внесків.

Відповідно до ч. 5. ст. 106 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» за рахунок сум,
що надходять від страхувальника або
від державної виконавчої служби в
рахунок сплати недоїмки, погашаються
суми недоїмки, пені та фінансових
санкцій у порядку календарної
черговості їх виникнення. У разі, коли
страхувальник має несплачену недоїмку,
пеню та фінансові санкції і здійснює
сплату поточних сум страхових внесків,
ці суми зараховуються в рахунок сплати
недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Підпунктом 10.11 п.10 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженою
постановою правління Пенсійного фонду
України від 19 грудня 2003 р. N 21-1
передбачено, що сплата (погашення) пені
здійснюється у тому самому порядку, що
і недоїмка та фінансові санкції. У разі,
коли страхувальник має несплачені суми
недоїмки, пені та фінансових санкцій та
здійснює сплату поточних сум страхових
внесків, ці суми зараховуються шляхом
перерозподілу такої сплаченої суми в
рахунок сплати недоїмки, пені та
фінансових санкцій у порядку
календарної черговості їх виникнення.

Внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування на рахунок
Пенсійного Фонду від позивача надійшли
20.05.2009 р. в сумі 51586 грн. 87 коп. за
платіжним дорученням № 507, в сумі 4191
грн. 01 коп. за платіжним дорученням № 506;
27.05.2009 р. в сумі 70406 грн. за платіжними
дорученнями № 538 і № 551, в сумі 4073 за
платіжним дорученням № 537; 11.06.2009 р. в
сумі 65099 грн. за платіжними дорученнями
№594, № 605, № 604, в сумі 3490 грн. 97 коп. за
платіжними дорученнями № 593 і № 606 і
зараховані відповідно до вимог ч. 5 ст.
106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» на погашення
заборгованості за березень 2009 р.

Порядок визначення періоду за який
зараховані Управлінням Пенсійного
фонду України внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за вказаними платіжними
дорученнями позивачем не оскаржується.

Таким чином, Товариством з обмеженою
відповідальністю
«Налагоджувально-монтажне
підприємство «Електропівденмонтаж»
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування за березень 2009 р.
сплачені не своєчасно.

Згідно до ч. 2 ст. 106 «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» суми страхових внесків
своєчасно не нараховані та/або не
сплачені страхувальниками у строки,
визначені статтею 20 цього Закону, в
тому числі обчислені територіальними
органами Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі - недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій.

Відповідно до п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» за
несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками
страхових внесків, у тому числі
донарахованих страхувальниками або
територіальними органами Пенсійного
фонду, накладається штраф у розмірі 10
відсотків своєчасно не сплачених сум.
Одночасно на суми своєчасно не
сплачених (не перерахованих) страхових
внесків і фінансових санкцій
нараховується пеня в розмірі 0,1
відсотка зазначених сум коштів,
розрахована за кожний день
прострочення платежу.

У зв'язку з несвоєчасною сплатою
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування,
Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Енергодарі 18.09.2009 р. обґрунтовано
винесено Рішення № 243 про застосування
фінансових санкцій та нарахування пені
за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками
страхових внесків, у тому числі
донарахованих страхувальниками або
органом Пенсійного фонду. Вказаним
Рішенням до Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Налагоджувально-монтажне
підприємство «Електропівденмонтаж» за
несвоєчасне перерахування внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування застосовані фінансові
санкції в розмірі 10% в сумі 19884 грн. 74
коп., та нарахована пеня за
прострочення оплати за період з 21.04.2009
р. по 11.06.2009 р. в сумі 7796 грн. 93 коп.

Посилання позивача на те, що
Управлінням Пенсійного фонду України
прийнято декілька Рішень про
застосування фінансових санкцій та
нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків, у
тому числі донарахованих
страхувальниками або органом
Пенсійного фонду, які охоплюють одні й
ті самі періоди застосування санкції,
що є порушенням Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», не може бути прийнято до
уваги, так як, відповідно до п.п. 9.3.2. п. 9
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженою постановою
правління Пенсійного фонду України від
19 грудня 2003 р. N 21-1 при застосуванні
штрафів, зазначених у цьому підпункті,
приймається одне рішення після сплати
(погашення) у повному обсязі недоїмки
окремо за кожний базовий звітний
період незалежно від кількості
випадків сплати за вказаний період.

Тобто, Рішення приймається після
повної оплати внесків за звітний
місяць і відповідно пеня за
прострочення нараховується за період з
дня коли виникла заборгованість по
день фактичної сплати при цьому за
кожний звітний період приймається
окреме Рішення про застосування
фінансових санкцій і нарахування пені.
Таким чином, у випадку наявності
прострочення оплати внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за декілька звітних
періодів (місяців), нараховується пеня
за прострочення сплати внесків за весь
термін прострочення платежу по кожному
звітному періоду окремо та має місце
нарахування пені за прострочення
оплати внесків за один і той же самий
період, але за прострочення різних
платежів. Таким же чином
застосовуються санкції за
прострочення платежу.

Посилання позивача на те, що Рішення
про застосування фінансових санкцій та
нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків, у
тому числі донарахованих
страхувальниками або органом
Пенсійного фонду прийнято з порушення
строків передбачених п.9.3.2 Інструкції
про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, не може бути
прийнято до уваги, так як право на
застосування фінансових санкцій
виникає у Управління Пенсійного фонду
України тільки після повної сплати
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування за
звітний період. Також законодавством
не встановлений граничний строк, коли
може бути прийнято таке Рішення.

Крім того, 11.06.2009 р. набрала чинності
нова редакція пункту 2 ч. 9 ст. 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
відповідно до якої розмір санкцій за
прострочення сплати страхових внесків
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування складає 10%,
незалежно від кількості днів
прострочення платежу.

Посилання позивача на те, що платіжними
дорученнями від 13.01.2009 року № 12 і №13
перераховані внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в сумі 250000 грн. 00 коп., тому
заборгованість перед пенсійним фондом
відсутня, не може бути прийнято до
уваги, так як:

Відповідно ч. 9 ст. 20 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» днем сплати внесків
вважається день списання установою
банку суми платежу з банківського
рахунку страхувальника незалежно від
часу її зарахування на банківський
рахунок органу Пенсійного фонду.

Як вбачається з наданих виписок банку з
рахунку ТОВ «Налагоджувально-монтажне
підприємство «Електропівденмонтаж»,
письмових та усних пояснень, платіжні
доручення від 13.01.2009 р. № 12 і № 13
Відкритим акціонерним товариством
Банк «БІГ Енергія» в особі
Енергодарської філії ВАТ Банк «БІГ
Енергія» взято на облік, але списання з
рахунку не було здійснено у зв'язку з
відсутністю грошових коштів на
кореспондентському рахунку Банку,
тобто списання коштів з рахунку
позивача не було проведено.

Таким чином, сплата внесків в сумі 250000
грн. 00 коп. в розумінні ч. 9 ст. 20 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» не
відбулася.

Крім того, позивачем не доведено, що за
рахунок коштів, які повинні бути
перераховані за вказаними платіжними
дорученням з призначенням платежу -
внески за грудень 2008 р., повинно бути
проведено погашення зобов'язання зі
сплати внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування за
березень 2009 р.

Посилання позивача на неможливість
сплатити внески з інших джерел не може
бути прийнято до уваги так як,
відповідно до ч. 12. ст. 20 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» страхові внески
підлягають сплаті незалежно від
фінансового стану платника страхових
внесків.

Посилання позивача на те, що
Управлінням Пенсійного фонду України
не направлено Товариству з обмеженою
відповідальністю
«Налагоджувально-монтажне
підприємство «Електропівденмонтаж»
відповідь на повторну скаргу від 09.12.2009
р. № 3/832, а тому вона вважається
повністю задоволеною, не може бути
прийнято до уваги, так як відповідачем
наданий доказ направлення відповідачу
Рішення Управління Пенсійного фонду
України від 08.02.2010 р. № 2230/09-10 про
розгляд скарги - повідомлення про
вручення поштового відправлення №
2749963, яке відправлене 08.02.2010 р. та
отримане уповноваженою особою
позивача 12.02.2010 р.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що позов Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Налагоджувально-монтажне
підприємство «Електропівденмонтаж» до
Управління пенсійного фонду України в
м. Енергодарі Запорізької області про
скасування рішення № 243 від 18.09.2009 р. про
застосування фінансових санкцій та
нарахування пені не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України; ч. 6,
ч. 9, ч. 12 ст. 20; ч. 2, ч. 5, п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», п.п.
9.3.2. п. 9, п.п. 10.11 п.10 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою правління Пенсійного фонду
України від 19 грудня 2003 р. N 21-1, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Товариству з
обмеженою відповідальністю
«Налагоджувально-монтажне
підприємство «Електропівденмонтаж» до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Енергодар Запорізької області про
скасування рішення № 243 від 18.09.2009 р. про
застосування фінансових санкцій та
нарахування пені - відмовити.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне
оскарження, встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не
була подана у строк, встановлений цим
Кодексом, постанова суду першої
інстанції набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі. Якщо
постанову було проголошено у
відсутності особи, яка бере участь у
справі, то строк подання заяви про
апеляційне оскарження обчислюється з
дня отримання нею копії постанови.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга
подається у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне
оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи
апеляційна скарга, подані після
закінчення строків, залишаються без
розгляду, якщо суд апеляційної
інстанції за заявою особи, яка їх
подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Суддя /підпис/

О.О.Прасов

Постанову виготовлено у повному
обсязі 05.05.2010

Постанова не набула чинності.

Суддя
О.О.Прасов