Справа № 813/2213/13-а
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року
Справа № 876/7722/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова
О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького
В.В.,

з участю секретаря судового засідання
Прокопенко О.В.,

представника відповідача Тайстри В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Львівського
окружного адміністративного суду від 25
квітня 2013 року про залишення без
розгляду позовної заяви у справі за
позовом ОСОБА_2 до Управління Державної
пенітенціарної служби України у
Львівській області про визнання дій
протиправними, скасування висновку, -

ВСТАНОВИВ:

22.03.2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до Управління Державної
пенітенціарної служби України у
Львівській області, яким просив
визнати протиправними дії в.о.
начальника Управління
Держдепартаменту України з питань
виконання покарань у Львівській
області Іваненка М.П. та помічника
начальника по роботі з особовим
складом Держдепартаменту України з
питань виконання покарань у Львівській
області Підвірного В.П. і скасувати
висновок службового розслідування від
22.09.2003 року.

Також позивач просив поновити
пропущений строк звернення до суду з
даним позовом, мотивуючи клопотання
тим, що про існування оскаржуваного
висновку службового розслідування
йому стало відомо лише 14.02.2013 року. А дії
в.о. начальника Управління
Держдепартаменту України з питань
виконання покарань у Львівській
області Іваненка М.П. та помічника
начальника по роботі з особовим
складом Держдепартаменту України з
питань виконання покарань у Львівській
області Підвірного В.П. безпосередньо
пов'язані із складанням оскаржуваного
висновку службового розслідування від
22.09.2003 року і складають єдиний предмет
позову.

Ухвалою Львівського окружного
адміністративного суду від 25 квітня 2013
року позовну заяву залишено без
розгляду.

Ухвала мотивована тим, що позивач
пропустив шестимісячний строк
звернення до суду з даним позовом,
передбачений ч. 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оскільки оскаржує висновок
службового розслідування, складений
22.09.2003 року, а також дії посадових осіб
відповідача щодо його проведення і
складення, однак з адміністративним
позовом до суду звернувся лише 26.03.2013
року і не надав суду доказів щодо
поважності причин пропущення такого
строку. Суд відхилив доводи позивача
про те, що він дізнався про оскаржувані
дії посадових осіб Управління
Держдепартаменту України з питань
виконання покарань у Львівській
області щодо проведення службового
розслідування, за результатами якого
складено висновок від 22.09.2003 року та про
існування цього висновку лише 14.02.2013
року, оскільки з власноручного рапорту
на ім'я начальника Управління
Держдепартаменту України з питань
виконання покарань у Львівській
області від 17.09.2003 року вбачається, що
позивач давав пояснення по фактах
неперебування на роботі 16 та 17 липня 2003
року, які були предметом зазначеного
службового розслідування.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржив
позивач, вважає, що вона постановлена з
порушенням норм процесуального права.
Просить ухвалу скасувати, а справу
направити до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

На обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, що він не був
ознайомлений у встановленому
законодавством порядку і строки з
оскаржуваним висновком службового
розслідування від 22.09.2003 року, а
дізнався про його існування лише 14.02.2013
року під час розгляду Львівським
окружним адміністративним судом іншої
адміністративної справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача, обговоривши
доводи апеляційної скарги та
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
(тут і далі в редакції чинній на час
постановлення оскаржуваної ухвали)
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів
особи цим Кодексом та іншими законами
можуть встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Тобто відповідно до змісту наведених
норм визначальною умовою початку
перебігу строку звернення до суду є
момент, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення
своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Позовна заява може бути залишена без
розгляду як на стадії вирішення
питання про відкриття провадження в
адміністративній справі без
проведення судового засідання, так і в
ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Як вбачається з позовної заяви, позивач
стверджує, що про існування
оскаржуваного висновку службового
розслідування від 22.09.2003 року він
дізнався лише 14.02.2013 року під час
розгляду Львівським окружним
адміністративним судом іншої
адміністративної справи.

Колегія суддів вважає такі доводи
позивача обґрунтованими, оскільки
відповідач не надав доказів і суд не
встановив, що ОСОБА_2 був ознайомлений з
оскаржуваним висновком до 14.02.2013 року.

Посилання суду першої інстанції на ту
обставину, що ОСОБА_2 дізнався про
оскаржувані дії посадових осіб
Управління Держдепартаменту України з
питань виконання покарань у Львівській
області щодо проведення службового
розслідування, за результатами якого
складено висновок від 22.09.2003 року та про
існування цього висновку лише 14.02.2013
року, оскільки з власноручного рапорту
на ім'я начальника Управління
Держдепартаменту України з питань
виконання покарань у Львівській
області від 17.09.2003 року вбачається, що
позивач давав пояснення по фактах
неперебування на роботі 16 та 17 липня 2003
року, які були предметом зазначеного
службового розслідування, на думку
колегії суддів, не може бути підставою
для висновку про пропущення позивачем
строку звернення до суду з даним
позовом без поважних причин, оскільки
дана обставина лише підтверджує, що
позивачу було відомо про проведення
службового розслідування.

При цьому, відповідно до п. 9 Порядку
проведення службового розслідування
стосовно державних службовців,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 13.06.2000 року № 950 (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин), акт службового
розслідування підписується членами
комісії та подається на розгляд
керівника державного органу (посадової
особи), який призначив службове
розслідування, в одному примірнику.
Перед поданням на розгляд з актом
службового розслідування
ознайомлюється державний службовець,
стосовно якого проводилося
розслідування.

А згідно з п. 10 цього Порядку на вимогу
керівника державного органу (посадової
особи), якому доручено проведення
службового розслідування, голови або
членів комісії чи державного
службовця, стосовно якого проводилося
розслідування, акт повинен
розглядатися в їх присутності. За
результатами розгляду керівник
державного органу (посадова особа),
який прийняв рішення щодо проведення
службового розслідування, приймає в
десятиденний термін відповідне
рішення, з яким ознайомлюється
державний службовець.

Однак відповідач не надав суду жодних
доказів, а суд не встановив, що
відповідно до вимог наведених норм
відповідальні особи Держдепартаменту
України з питань виконання покарань у
Львівській області ознайомили
позивача з оскаржуваним висновком,
повідомлення його про розгляд акту чи з
рішенням керівника (посадової особи)
Управління Державної пенітенціарної
служби України у Львівській області,
який прийняв рішення щодо проведення
службового розслідування, винесеного
за результатами висновку службового
розслідування.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
формально підійшов до вирішення
питання щодо пропущення чи
непропущення позивачем строку
звернення до суду, не надавши при цьому
належної оцінки зазначеним вище
доводам позивача з цього питання, в
зв'язку з чим висновок суду першої
інстанції про відсутність поважних
причин пропуску ОСОБА_2 строку
звернення до суду з даним позовом є
необґрунтованим, що суперечить вимогам
ст. 159 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Враховуючи наведене вище, колегія
суддів дійшла висновку, що оскаржувана
ухвала постановлена з порушенням норм
процесуального справа, що призвело до
неправильного вирішення справи, суд
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для вирішення справи, а
висновки суду не відповідають
обставинам справи, тому її слід
скасувати та направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 199,
ст. 204, п. 6 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного
адміністративного суду від 25 квітня 2013
року про залишення без розгляду
позовної заяви у справі № 813/2213/13-а за
позовом ОСОБА_2 до Управління Державної
пенітенціарної служби України у
Львівській області про визнання дій
протиправними, скасування висновку -
скасувати і направити справу до суду
першої інстанції для продовження
розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий
О.М. Довгополов

Судді
Л.Я. Гудим

В.В. Святецький

Ухвала складена в повному обсязі 15.12.2014
року