Справа № 2а-10275/09/2170
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2014 року м.
Київ К/9991/54708/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Херсоні

на постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 19.10.2010

та постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 14.07.2011

у справі № 2а-10275/09/2170

за позовом Державної податкової
інспекції у м. Херсоні

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аксент»

про визнання недійсними установчих
документів, первинних документів і
скасування державної реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

ДПІ у м. Херсоні звернулася до суду з
позовом про скасування державної
реєстрації ТОВ «Аксент», визнання
недійсними установчих, реєстраційних
та первинних фінансово-господарських
документів відповідача.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 19.10.2010 у
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 14.07.2011
скасовано судове рішення суду першої
інстанції, ухвалено нове рішення про
задоволення позову в частині вимог
щодо скасування державної реєстрації,
в частині вимог щодо визнання
недійсними реєстраційних та первинних
фінансово-господарських документів
закрито провадження у справі.

ДПІ у м. Херсоні подала касаційну
скаргу, в якій просить скасувати
вказані судові рішення та ухвалити
нове рішення про задоволення позову
повністю. Посилається на порушення
судами норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши доводи касаційної скарги,
матеріали справи, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі, суд
касаційної інстанції дійшов висновку,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Відповідно до частини п'ятої статті 17
Кодексу адміністративного судочинства
України юрисдикція адміністративних
судів поширюється на публічно-правові
спори, зокрема: за зверненням суб'єкта
владних повноважень у випадках,
встановлених Конституцією та
законами України.

Статус державної податкової служби в
Україні, її функції та правові основи
діяльності визначаються Законом
України «Про державну податкову службу
в Україні» від 04.12.1990 № 509-ХІІ.

Відповідно до пункту 17 частини першої
статті 11 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні» від 04.12.1990
№ 509-XII органи державної податкової
служби у випадках, в межах компетенції
та у порядку, встановлених законами
України, мають право звертатися у
передбачених законом випадках до
судових органів із заявою (позовною
заявою) про скасування державної
реєстрації суб'єкта підприємницької
діяльності.

У Господарському кодексі України
вживаються терміни «скасування
державної реєстрації суб'єкта
господарювання», «припинення
діяльності суб'єкта господарювання».
Водночас стаття 104 Цивільного кодексу
України вживає термін «припинення
юридичної особи». Термін «припинення
юридичної особи» вживається також у
Законі України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців».

Утім, всі зазначені вище
нормативно-правові акти (частина 2
статті 33 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців», частина 2 статті 104,
частина 5 статті 111 Цивільного кодексу
України, частина 7 статті 59
Господарського кодексу України)
пов'язують момент припинення юридичної
особи (суб'єкта господарювання) з
однією подією: внесенням до державного
реєстру запису про припинення такої
особи (суб'єкта господарювання).

Відповідно до пункту 17 статті 11 Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні» від 04.12.1990 р. № 509-XII органи
державної податкової служби у
випадках, в межах компетенції та у
порядку, встановлених законами
України, мають право звертатися у
передбачених законом випадках до
судових органів із заявою (позовною
заявою) про скасування державної
реєстрації суб'єкта підприємницької
діяльності.

Вимоги про визнання недійсними
установчих документів та первинних
фінансово-господарських документів не
можуть бути самостійними позовними
вимогами, оскільки в силу положень
законодавства щодо припинення
юридичної особи установчі документи,
первинні документи суб'єкта
господарювання підлягають правовій
оцінці у справі за позовними вимогами
про припинення юридичної особи
/скасування державної реєстрації
суб'єкта підприємницької діяльності/.
Визнання зазначених документів
недійсними законом не вимагається.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції правильно скасував
постанови суду першої інстанції в
частині відмови в задоволенні позову
щодо вимог про визнання недійсними
установчих, реєстраційних та первинних
фінансово-господарських документів
відповідача та закрив провадження у
справі в цій частині на підставі пункту
1 частини першої статті 157 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Позовні вимоги про скасування
державної реєстрації юридичної особи,
спрямовані на втрату останньою
цивільної правоздатності,
відповідають повноваженням органу
державної податкової служби, але
виключно тим повноваженням, які
направленні на виконання визначених
законом функцій.

Державні органи згідно з частиною
другою статті 19 Конституції України
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та
законами України.

Компетенція органів державної
податкової служби поширюється на
відносини в сфері оподаткування.

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про державну податкову службу в
Україні» від 04.12.1990 № 509-XII завданнями
органів державної податкової служби є
здійснення контролю за додержанням
податкового законодавства,
правильністю обчислення, повнотою і
своєчасністю сплати до бюджетів,
державних цільових фондів податків і
зборів (обов'язкових платежів), а також
неподаткових доходів, установлених
законодавством.

Враховуючи наведене, органи державної
податкової служби можуть звертатися з
вимогами про припинення суб'єктів
господарювання не в усіх випадках,
визначених статтями 38 та 46 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців», а лише в тих, коли
діють на реалізацію своєї владної
компетенції.

Позивач підставою для постановлення
судового рішення щодо скасування
державної реєстрації юридичної особи
визначив частину другу статті 38 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців» від 15.05.2003 № 755-IV - визнання
судом недійсною державної реєстрації
юридичної особи через допущені при її
створенні порушення, які не можна
усунути, а також в інших випадках,
встановлених законом.

В обґрунтування позову посилався на те,
що засновник підприємства - ОСОБА_2 не
має стосунку до створення підприємства
та його фінансово-господарської
діяльності.

У підтвердження викладених обставин
податковий орган посилається на
пояснення ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
надані співробітникам ВПМ ДПІ у м.
Кіровограді під час перевірки щодо ТОВ
«Авілон» (контрагент відповідача),
згідно з якими ОСОБА_2 не має жодного
відношення до фінансово-господарської
діяльності ТОВ «Аксент».

Встановлені органами податкової
міліції обставини та факти не є
підставою для звільнення від
доказування, перелік яких міститься у
ст. 72 Кодексу адміністративного
судочинства України. Згідно з ч. 3 ст. 72
цього Кодексу підставою для звільнення
від доказування є лише вирок суду у
кримінальній справі, який набрав
законної сили та який є обов'язковим
для адміністративного суду, що
розглядає справу про правові наслідки
дій чи бездіяльності особи, щодо якої
ухвалено вирок, в питаннях, чи мало
місце діяння та чи вчинено воно цією
особою.

Враховуючи те, що доводи податкового
органу ґрунтуються виключно на
матеріалах перевірки контрагента
податковою міліцією, суд касаційної
інстанції вважає, що відмова в
задоволенні позову в цій частині є
обґрунтованою.

Зважаючи на викладене, касаційна
скарга залишається без задоволення, а
постанова суду апеляційної інстанції -
без змін.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Херсоні залишити без
задоволення, а постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 14.07.2011 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, передбачених
статтею 237 Кодексу адміністративного
судочинства України, за заявою, поданою
через Вищий адміністративний суд
України у порядку, встановленому
статтями 236-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя Н.Г.
Пилипчук

Судді
Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун