Справа № 2а/0270/93/12
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" грудня 2014 р. м. Київ
К/9991/42309/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого суддіГоловчук С.В.
(суддя-доповідач),суддівЛіпського Д.В.,
Черпака Ю.К.,

секретар судового засідання Малина
Л.В.,

за участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 30 березня
2012 року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 06 червня 2012 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до голови
Центральної виборчої комісії
Шаповалова Володимира Миколайовича,
Центральної виборчої комісії (далі -
ЦВК) про зобов'язання вчинити дії та
стягнення коштів,

в с т а н о в и л а :

У січні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з зазначеним позовом. В
обґрунтування позовних вимог послався
на те, що постановою ЦВК від 27 листопада
2009 року №381 його призначено на посаду
секретаря Окружної виборчої комісії
Територіального виборчого округу №11
(далі - ОВК ТВО №11) з оформленням
трудової книжки і оплатою праці на
постійній основі. З 22 грудня 2009 року
позивача звільнено із займаної посади
без зазначення причини звільнення у
трудовій книжці. Посилаючись на те, що
трудову книжку відповідач йому видав у
березні 2011 року, просив суд зобов'язати
голову ЦВК Шаповалова В.М. внести запис
у трудову книжку щодо причини
звільнення та стягнути середній
заробіток за затримку її видачі і
повний розрахунок при звільненні за
період з 12 лютого 2010 року по 12 лютого 2012
року.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 30 березня
2012 року, яку залишено без змін ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 06 червня 2012
року, в позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує
питання про скасування рішень судів
першої та апеляційної інстанцій та
направлення справи на новий розгляд до
суду першої інстанції, посилаючись на
порушення судами норм матеріального
та процесуального права, зокрема
приписів статті 40 Кодексу Законів про
працю України. Вказує, що суди не дали
належної оцінки обставинам та доказам
у справи.

ЦВК у запереченнях на касаційну скаргу
посилається на те, що рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Просить касаційну скаргу залишити без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
матеріали справи, правильність
застосування норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
вважає, що скарга підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 з 27 листопада
року 2009 року призначено на посаду
секретаря ОВК ТВО №11 згідно з
постановою ЦВК від 27 листопада 2009 року
№381, про що внесено запис до трудової
книжки.

Відповідно до постанови ОВК ТВО №11 від
29 листопада 2009 року № 2, секретар
комісії працював на платній основі.

22 грудня 2009 року ЦВК прийняла
постанову № 532 «Про зміни в складі
окружних виборчих комісій
територіальних виборчих округів з
виборів Президента України 17 січня 2010
року», згідно із додатком №1 якої,
повноваження секретаря ОВК ТВО №11
ОСОБА_4 достроково припинено, у зв'язку
із відкликанням кандидатом на пост
Президента України.

На підставі цієї постанови ЦВК з 22
грудня 2009 року позивача звільнено із
займаної посади, про що внесено запис
до трудової книжки.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Вінниці від 12 лютого 2010 року у
цивільній справі № 2-1356/10 за позовом
ОСОБА_4 до ОВК ТВО № 11 про стягнення
заробітної плати, виплат по лікарняним
листкам, середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні та
відшкодування витрат на лікування на
користь позивача cтягнуто 792 грн
заробітної плати та 1732,50 грн
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні.

Відмовляючи в позові, суди виходили з
того, що підстави для задоволення вимог
позивача щодо зобов'язання внести
записи у його трудову книжку про
причину та підставу звільнення з
посади секретаря ОВК ТВО № 11 відсутні,
а тому похідна від неї вимога про
стягнення з голови ЦВК
середньомісячного заробітку за
затримку видачі належно оформленої
трудової книжки задоволенню також не
підлягає.

Проте з такими висновками погодитись
неможливо.

Із змісту позовної заяви видно, що 10
січня 2012 року позивач звернувся до
Вінницького окружного
адміністративного суду з вимогами про
внесення запису до трудової книжки
щодо причини звільнення та стягнення
середнього заробітку за час затримки
її видачі. Просив поновити строк
звернення до суду.

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог,
суди не звернули уваги на ухвалу судді
Київського апеляційного
адміністративного суду від 01 жовтня 2011
року, постановлену у справі №9103/17/2011 за
позовом ОСОБА_4 до Центральної виборчої
комісії про часткове скасування
постанови ЦВК від 22 грудня 2009 року №532
та стягнення середньомісячної
заробітної плати за час вимушеного
прогулу, із тексту якої видно, що у цій
справі позивач також просив внести в
трудову книжку відповідний запис щодо
причини його звільнення та стягнути
середній заробіток за час затримки її
видачі (том І а.с. 63). Цією ухвалою його
позовна заява залишена без розгляду.
Відомості про скасування ухвали судді
Київського апеляційного
адміністративного суду від 01 жовтня 2011
року в матеріалах справи відсутні.

Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 157
КАС України суд закриває провадження у
справі, якщо є такі, що набрали законної
сили, постанова чи ухвала суду з того
самого спору і між тими самими
сторонами.

Отже, суди не дали належної оцінки цій
ухвалі та не звернули уваги на те, що
позивач вже звертався до суду з
аналогічними вимогами, які апеляційний
суд залишив без розгляду через пропуск
позивачем строку звернення до суду та
не перевірили, чи набрала законної сили
ухвала судді Київського апеляційного
адміністративного суду від 01 жовтня 2011
року.

Тобто, суди не дослідили питання чи був
зазначений спір предметом судового
розгляду і чи не скасоване рішення
апеляційного суду щодо залишення
попередньої позовної заяви без
розгляду.

Крім того, питання щодо пропуску
позивачем строку звернення до суду
суди в цьому провадженні не вирішували
і клопотання ОСОБА_4 про його
поновлення не розглядали.

За таких обставин, висновки судів не
ґрунтуються на всебічно досліджених
обставинах справи, а судові рішення не
відповідають вимогам статті 159 КАС
України.

Відповідно до частини 2 статті 227 КАС
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та
апеляційної інстанції і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, судові рішення,
підлягають скасуванню з направленням
справи на новий судовий розгляд.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 223, 227, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 30 березня
2012 року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 06 червня 2012 року скасувати, а справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя С.В.
Головчук Судді Д.В.
Ліпський Ю.К.
Черпак