Справа № 355/117/13-а (2а/355/8/14)
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 року м. Київ
К/800/52316/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Конюшка К.В.

суддів:
Гончар Л.Я., Леонтович К.Г.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 вересня
2014 року

у справі № 355/17/13-а

за позовом Баришівського
міжрайонного прокурора Київської
області

до Коржівської сільської ради
Баришівського району Київської
області

треті особи без самостійних вимог на

стороні позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6

третя особа без самостійних вимог на

стороні відповідача ОСОБА_2

про скасування
рішення та зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2007 року Баришівський
міжрайонний прокурор Київської
області звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Коржівської сільської ради
Баришівського району Київської
області, треті особи без самостійних
вимог на стороні позивача: ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа без
самостійних вимог на стороні
відповідача: ОСОБА_2, про визнання
незаконним та скасування рішення
Коржівської сільської ради
Баришівського району Київської
області від 18.06.2004 № 93-13-24 в частині
передачі у приватну власність ОСОБА_2
земельних ділянок по площею 0,25 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарських
споруд, 1,41 га для ведення особистого
селянського господарства по АДРЕСА_1 та
площею 0,08 га для дачного будівництва по
АДРЕСА_2.

Постановою Баришівського районного
суду Київської області від 30.04.2014 у
задоволені адміністративного позову
відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 22.09.2014
рішення суду першої інстанції
скасовано та прийнято нове - про
задоволення позову.

Скасовано рішення Коржівської
сільської ради Баришівського району
Київської області від 18.06.2004 № 93-13-24 в
частині передачі у приватну власність
ОСОБА_2 земельних ділянок по площею 0,25
га для будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарських
споруд, 1,41 га для ведення особистого
селянського господарства по АДРЕСА_1 та
площею 0,08 га для дачного будівництва по
АДРЕСА_2.

Не погоджуючись зі вказаним рішенням
суду апеляційної інстанції, ОСОБА_2
оскаржив його у касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просив
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції з мотивів порушення цим
судом норм матеріального та
процесуального права, залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Справу розглянуто у попередньому
судовому засіданні в установленому
статтею 2201 Кодексу адміністративного
судочинства України порядку.

Згідно з частиною другою статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи і правильність
застосування судами норм
процесуального та матеріального права,
судова колегія дійшла висновку про те,
що касаційна скарга підлягає
відхиленню з огляду на таке.

Як установлено судами попередніх
інстанцій, рішенням Коржівської
сільської ради Баришівського району
Київської області від 18.06.2004 № 93-13-24
передано у приватну власність ОСОБА_2
земельні ділянки по площею 0,25 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарських
споруд, площею 1,41 га для ведення
особистого селянського господарства
по АДРЕСА_1 та площею 0,08 га для дачного
будівництва по АДРЕСА_2.

У той же час, рішенням Коржівської
сільської ради Баришівського району
Київської області від 17.06.2008 №237-32-V
розглянуто подання Баришівської
міжрайонної прокуратури від 15.05.2008 № 1771
та протест Баришівської міжрайонної
прокуратури від 17.01.2007 №96 і скасовано
рішення Коржівської сільської ради від
18.06.2004 № 91-13-24 в частині передачі у
приватну власність ОСОБА_2 земельних
ділянок по площею 0,25 га для будівництва
та обслуговування житлового будинку і
господарських споруд, 1,41 га для ведення
особистого селянського господарства
по АДРЕСА_1 та площею 0,08 га для дачного
будівництва по АДРЕСА_2.

Також під час розгляду цієї справи
судами попередніх інстанцій
установлено, що Коржівська сільська
рада заявлений прокурором уточнений
позов визнала в повному обсязі та
підтвердила, що рішення Коржівської
сільської ради Баришівського району
Київської області від 18.06.2004 №91-13-24 в
частині передачі земельних ділянок
ОСОБА_2 із земель загального
користування за адресою АДРЕСА_1 було
прийнято з порушенням норм діючого
законодавства.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
рішенням Коржівської сільської ради
Баришівського району Київської
області від 17.06.2008 №237-32-V рішення
Коржівської сільської ради від 18.06.2004 №
91-13-24 скасовано.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позов, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що оспорюване у цій справі рішення
Коржівської сільської ради від 18.06.2004 №
91-13-24 є протиправним, а рішення
Коржівської сільської ради
Баришівського району Київської
області від 17.06.2008 №237-32-V прийнято за
межами наданих відповідачу
законодавством повноважень, оскільки
орган місцевого самоврядування не може
скасовувати власні рішення (акти
одноразового застосування), на
підставі яких у третіх осіб виникли
певні права та обов'язки.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з обґрунтованим
висновком суду апеляційної інстанції з
огляду на таке.

Відповідно до частини третьої статті 72
КАС України обставини, які визнаються
сторонами, можуть не доказуватися
перед судом, якщо проти цього
заперечують сторони і в суду не виникає
сумніву щодо достовірності цих
обставин та добровільності їх
визнання.

У свою чергу, Конституційний Суд
України у рішенні від 16.04.2009 № 7-рп/2009 у
справі за конституційним поданням
Харківської міської ради щодо
офіційного тлумачення положень ч. 2 ст.
19, ст. 144 Конституції, ст. 25, ч. 14 ст. 46,
частин 1, 10 ст. 59 Закону «Про місцеве
самоврядування в Україні» (справа про
скасування актів органів місцевого
самоврядування) вирішив, що в
Конституції України закріплено
принцип, за яким права і свободи людини
та їх гарантії визначають зміст і
спрямованість діяльності держави, яка
відповідає перед людиною за свою
діяльність (стаття 3). Органи місцевого
самоврядування є відповідальними за
свою діяльність перед юридичними і
фізичними особами (стаття 74 Закону).
Таким чином, органи місцевого
самоврядування не можуть скасовувати
свої попередні рішення, вносити до них
зміни, якщо відповідно до приписів цих
рішень виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів, і суб'єкти цих
правовідносин заперечують проти їх
зміни чи припинення. Це є «гарантією
стабільності суспільних відносин» між
органами місцевого самоврядування і
громадянами, породжуючи у громадян
впевненість у тому, що їхнє існуюче
становище не буде погіршене прийняттям
більш пізнього рішення, що
узгоджується з правовою позицією,
викладеною в абзаці другому пункту 5
мотивувальної частини Рішення
Конституційного Суду України від 13
травня 1997 року N 1-зп у справі щодо
несумісності депутатського мандата.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
дійшов правильного висновку про те, що
наявність рішення Коржівської
сільської ради Баришівського району
Київської області від 17.06.2008 №237-32-V не
може бути підставою для відмови у
задоволенні позову Прокурора у цій
справі.

Ураховуючи, що, як установлено судом
апеляційної інстанції та визнається
відповідачем у справі, рішення
Коржівської сільської ради від 18.06.2004 №
91-13-24 є протиправним в частині передачі
земельних ділянок ОСОБА_7, оскільки
прийнято з порушенням вимог земельного
законодавства України, суд касаційної
інстанції погоджується з висновком
суду апеляційної інстанції щодо
наявності підстав для задоволення
позову Прокурора.

Зважаючи на викладене, доводи
касаційної скарги спростовуються
викладеними вище нормами права та
установленими обставинами справи, у
зв'язку з чим відсутні підстави для її
задоволення та скасування чи зміни
оскаржуваних судових рішень.

Згідно з частиною третьою статті 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 210 - 232 КАС України,
суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 вересня
2014 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України у строк та у порядку,
визначеними статтями 237- 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий

(підпис)

К.В. Конюшко

Судді

(підпис)

Л.Я. Гончар

(підпис)

К.Г. Леонтович

Згідно з оригіналом

помічник судді
М.Р. Мергель