Справа № 2а-3499/10/0870
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2010-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2010 року 11:55
Справа № 2а-3499/10/0870

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Прасова
О.О. при секретарі Гончаренко А.І., за
участю представника позивача Шонія
М.В., Статевої О.В., представника
відповідача Драч В.М. розглянувши у
місті Запоріжжі у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Альма, ЛТД»

до Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м.Запоріжжя

про визнання протиправною
бездіяльності Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі
м.Запоріжжя щодо винесення податкового
повідомлення-рішення від 23.12.09р. №
/0 та зобов'язання скасувати це
рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Альма, ЛТД» (далі -
позивач або ТОВ «Альма, ЛТД»)
звернулось із адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі
м.Запоріжжя (далі - відповідач або ДПІ у
Жовтневому районі м.Запоріжжя) про
визнання протиправною бездіяльності
зазначеного органу щодо винесення
податкового повідомлення-рішення від
23.12.2009 №/0 та зобов'язання
скасувати це рішення.

На виконання ухвали суду про залишення
позовної заяви без руху від 18.06.2010
позивачем уточнено позовні вимоги,
згідно з якими він просить скасувати
податкове повідомлення-рішення від
23.12.2009 №/0, винесеного
відповідачем у частині про порушення
п.1.15 ст.1, п.п. «д» п.п.4.2.9 п.4.2 ст.4, п.п.4.2.11
п.4.2 ст.4, п.п.8.1.1 п.8.1 ст.8, п.п.8.1.2 п.8.1 ст.8
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб» на загальну суму 6260 грн.
88 коп.

У судовому засіданні 09.09.2010 позивачем
уточнено позовні вимоги, позивач
просить суд: скасувати податкові
повідомлення-рішення від 23.12.2009
№/0, від 04.02.2010 №/1, від 12.04.2010
№/2, від 10.06.2010 №/3 винесені
ДПІ у Жовтневому районі м.Запоріжжя в
частині донарахування 6072 грн. 99 коп.
Судом дані уточнення позовних вимог не
прийнято, оскільки ними змінений
предмет адміністративного позову
після початку судового розгляду справи
по суті, про що постановлено ухвалу без
виходу до нарадчої кімнати.

Представники позивача у судовому
засіданні підтримали позовні вимоги у
повному обсязі, просили їх
задовольнити обґрунтовуючи їх тим, що
підприємство впродовж 2001-2008 років
надало 8 своїм працівникам поворотну
фінансову допомогу, з яких 5 -
звільнилось протягом 2001-2004 років з
різних причин, без повного повернення
отриманих коштів. У березні 2008 року
списана заборгованість перед
підприємством 5 працівникам, які
звільнились протягом 2001-2004 років. Іншим
3 працівникам заборгованість списана у
січні 2009 року. Також представники
позивача зазначили, що з приводу
неповернутих коштів 5 працівниками, які
звільнились протягом 2001-2004 років,
сплинув строк для визначення
податковим органом суми податкового
зобов'язання, а з приводу неповернутих
коштів 3 працівниками - не сплинув строк
позовної давності.

Відповідач проти заявленого позову
заперечував, надавши суду пояснення
про те, що позивач порушив вимоги п.1.15
ст.1, п.п.4.2.11 п.4.2 ст.4, п.п.«д» п.п.4.2.9 п.4.2
ст.4, п.п.8.1.1 п.8.1 ст.8 п.п.8.1.2 п.8.1 ст.8 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб», в результаті чого
додатково нараховано податку з
фізичних осіб у сумі 2024 грн. 33 коп.,
вважає позовні вимоги
необґрунтованими і безпідставними,
просить у задоволенні позову
відмовити.

Представники сторін повідомили, що
надали до суду всі необхідні документи
для вирішення спору по суті.

Вислухавши пояснення представників
позивача, заперечення представника
відповідача, з'ясувавши обставини
справи та перевіривши їх доказами, суд
приходить до висновку про можливість
часткового задоволення позовних вимог
з наступних підстав.

Відповідно до Свідоцтва про державну
реєстрацію юридичної особи позивач
20.09.1993 зареєстрований як юридична особа
за адресою: 69095, м. Запоріжжя, пр. Леніна,
буд.105, присвоєно ідентифікаційний код
(ЄДРПОУ) № 20474869.

З 16.11.2009 по 04.12.2009 ДПІ у Жовтневому
районі м.Запоріжжя проводило перевірку
дотримання ТОВ «Альма, ЛТД» вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2007 по
30.09.2009. За результатами перевірки 09.12.2009
відповідачем складено акт №176/23-2/20474869.

На підставі акта перевірки від 09.12.2009
№176/23-2/20474869 відповідачем 23.12.2009
винесено податкове
повідомлення-рішення №/0, яким
позивачу визначено податкове
зобов'язання у сумі 6260 грн. 88 коп., у тому
числі основний платіж - 2086 грн. коп.,
штрафні (фінансові) санкції - 4173 грн. 92
коп.

За результатами розгляду скарги
позивача ДПІ у Жовтневому районі
м.Запоріжжя Рішенням від 02.02.2010 №891/10/25
залишено без змін податкове
повідомлення - рішення від 23.12.2009
№/0, а скаргу позивача - без
задоволення.

На підставі акта перевірки від 09.12.2009
№176/23-2/20474869 та Рішення ДПІ у Жовтневому
районі м.Запоріжжя від 02.02.2010 №891/10/25
відповідачем 04.02.2010 винесено податкове
повідомлення-рішення №/1, яким
позивачу визначено податкове
зобов'язання у сумі 6260 грн. 88 коп., у тому
числі основний платіж - 2086 грн. коп.,
штрафні (фінансові) санкції - 4173 грн. 92
коп.

За результатами розгляду скарги
позивача Державною податковою
адміністрацією у Запорізькій області
Рішенням від 06.04.2010 №1451/10/25-020 залишено
без змін податкове повідомлення -
рішення від 23.12.2009 №/0, а скаргу
позивача - без задоволення.

На підставі акта перевірки від 09.12.2009
№176/23-2/20474869 та Рішення Державної
податкової адміністрації у
Запорізькій області від 06.04.2010
№1451/10/25-020 відповідачем 12.04.2010 винесено
податкове повідомлення-рішення
№/2, яким позивачу визначено
податкове зобов'язання у сумі 6260 грн. 88
коп., у тому числі основний платіж - 2086
грн. коп., штрафні (фінансові) санкції -
4173 грн. 92 коп.

За результатами розгляду скарги
позивача Державною податковою
адміністрацією України Рішенням від
04.06.2010 №5337/6/25-0315 залишено без змін
податкове повідомлення - рішення від
23.12.2009 №/0, а скаргу позивача - без
задоволення.

На підставі акта перевірки від 09.12.2009
№176/23-2/20474869 та Рішення Державної
податкової адміністрації України від
04.06.2010 №5337/6/25-0315 відповідачем 10.06.2010
винесено податкове
повідомлення-рішення №/3, яким
позивачу визначено податкове
зобов'язання у сумі 6260 грн. 88 коп., у тому
числі основний платіж - 2086 грн. коп.,
штрафні (фінансові) санкції - 4173 грн. 92
коп.

Судом з'ясовано, що у податковому
повідомленні-рішенні від 23.12.2009
№/0 сума за основним платежем 2086
грн. 96 коп. складається з 62 грн. 63 коп.,
визначених відповідачем за порушення
позивачем п.п.6.3.2 п.6.3. ст.6, п.п.«в» п.п.6.5.2
п.6.5 ст.6 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб» та п.4 постанови
Кабінету Міністрів України №2035 від
26.12.2003 «Про затвердження порядку
надання документів та їх складу при
застосуванні податкової соціальної
пільги», та з 2024 грн. 33 коп., визначених
відповідачем за порушення позивачем
п.1.15 ст.1, п.п. «д» п.п.4.2.9 п.4.2 ст.4, п.п.4.2.11
п.4.2 ст.4, п.п.8.1.1 п.8.1 ст.8, п.п.8.1.2 п.8.1 ст.8
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб».

Позивач з порушеннями п.п.6.3.2 п.6.3. ст.6,
п.п.«в» п.п.6.5.2 п.6.5 ст.6 Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб»
та п.4 постанови Кабінету Міністрів
України №2035 від 26.12.2003 «Про
затвердження порядку надання
документів та їх складу при
застосуванні податкової соціальної
пільги» погодився та сплатив 187 грн. 89
коп. платіжним дорученням №4 від 05.01.2010
як за основним платежем 62 грн. 63 коп.,
так і за штрафними (фінансовими)
санкціями 125 грн. 26 коп.

З порушенням п.1.15 ст.1, п.п. «д» п.п.4.2.9 п.4.2
ст.4, п.п.4.2.11 п.4.2 ст.4, п.п.8.1.1 п.8.1 ст.8,
п.п.8.1.2 п.8.1 ст.8 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб»
позивач не погоджується.

Під час перевірки та судового розгляду
справи з'ясовано, що позивачем
надавалась його працівникам поворотна
фінансова допомога, у зв'язку з чим з
працівниками укладались договори
поворотної фінансової допомоги.

Так, були укладені договори поворотної
фінансової допомоги з громадянами
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_4,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12

На момент проведення перевірки
відповідачем: ОСОБА_6 був звільнений
01.09.2001, ОСОБА_7 - 31.10.2004, ОСОБА_8 - 04.01.2003,
ОСОБА_9 - 05.05.2004, ОСОБА_4 - 11.11.2004. Громадяни
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 на момент
проведення перевірки відповідачем
працювали на підприємстві.

Також на момент проведення перевірки
відповідачем було не повернуто
фінансової допомоги на суму 13495 грн. 52
коп., у тому числі не повернуто ОСОБА_6 -
4352 грн. 00 коп., ОСОБА_7 - 117 грн. 24 коп.,
ОСОБА_8 - 1337 грн. 00 коп., ОСОБА_9 728 грн. 24
коп., ОСОБА_4 - 1961 грн. 04 коп., ОСОБА_10 - 1400
грн. 00 коп., ОСОБА_11 - 1500 грн. 00 коп.,
ОСОБА_12 - 2100 грн. 00 коп.

До суду позивачем надано копію:

- договору займу (безпроцентної
поворотної фінансової допомоги) від
20.05.2008 з ОСОБА_10, згідно якого ОСОБА_10
зобов'язувалася повернути кошти до
01.06.2009.

- договору займу (безпроцентної
поворотної фінансової допомоги) від
24.06.2008 з ОСОБА_11, згідно якого ОСОБА_11
зобов'язувалася повернути кошти до
01.06.2009.

- договору займу (безпроцентної
поворотної фінансової допомоги) від
28.11.2008 з ОСОБА_12, згідно якого ОСОБА_12
зобов'язувався повернути кошти до
31.12.2008.

- договору займу (безпроцентної
поворотної фінансової допомоги) від
01.06.2001 з ОСОБА_6, згідно якого ОСОБА_6
зобов'язувався повернути кошти до
01.11.2001.

Також до суду позивачем надано копію:

- видаткового касового ордеру №251
про видачу як займу ОСОБА_11 1500 грн. 00
коп.

- видаткового касового ордеру №194
про видачу як займу ОСОБА_10 1500 грн. 00
коп.

- видаткового касового ордеру №502
про видачу як займу ОСОБА_12 2100 грн. 00
коп.

Крім того, до суду позивачем надано
копію:

- лист ОСОБА_4 від 10.06.2005 №53 про
необхідність погашення боргу (лист
отриманий ОСОБА_4 17.06.2005).

- лист ОСОБА_8 від 10.12.2003 №102 про
необхідність погашення боргу (лист
отриманий ОСОБА_8 14.12.2003).

- лист ОСОБА_9 від 12.11.2004 №81 про
необхідність погашення боргу (лист
отриманий ОСОБА_9 25.11.2004).

- лист ОСОБА_7 від 17.05.2005 №63 про
необхідність погашення боргу (лист
отриманий ОСОБА_7 30.05.2005).

- лист ОСОБА_6 від 12.09.2002 №78 про
необхідність погашення боргу (лист
отриманий ОСОБА_6 17.09.2002).

Позивач Наказом №7/2/1-пр від 31.03.2008 «Про
списання безнадійної дебіторської
заборгованості», у зв'язку з тим, що
заходи з повернення виданої поворотної
фінансової допомоги не привели до
позитивних наслідків і враховуючи, що
станом на 01.12.2004 працівники, які
отримували допомогу (ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_4,), звільнилися,
наказав проінвентаризувати
дебіторську заборгованість із
закінченим строком позовної давності
станом на 31.03.2008, що числиться, у сумі 8495
грн. 52 коп. та списати її на збитки
фірми.

Згідно з актом перевірки від
09.12.2009 №176/23-2/20474869 у січні 2009 року була
списана у бухгалтерському обліку
заборгованість працівників ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12 перед підприємством по
договорам поворотної фінансової
допомоги.

Як повідомили представники у
судовому засіданні, з приводу
фактичних обставин спір відсутній, є
лише спір з приводу застосування норм
права.

У заяві про виконання вимог ухвали суду
щодо усунення недоліків
адміністративного позову від 22.07.2010
позивач з приводу подання копій
документів про надання фінансової
допомоги громадянам: ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_4 та доказів про
вжиття заходів щодо повернення цими
особами коштів позивач зазначив, що
оскільки ці працівники були звільнені
вже більше трьох років тому назад, а їх
борги були списані у 2008 році, то
відповідно до загальних правил
зберігання документів будь-які папери
про взаємовідносини з даними
працівниками вже знищені. Крім того,
позивач не заперечує факт існування
боргів за договорами, вказаними в акті
перевірки від 09.12.2009 №176/23-2/20474869.

Податкове повідомлення-рішення від
23.12.2009 №/0 підлягає скасуванню

у частині визначення податкового
зобов'язання за основним платежем в
сумі 750 грн. 00 коп. та штрафних
(фінансових) санкцій у сумі 1500 грн. 00
коп. виходячи з нижче зазначеного.

Згідно з п.п.1.22.2 п.1.22 ст.1 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб» поворотна фінансова
допомога - це сума коштів, передана
платнику податку у користування на
визначений строк відповідно до
договорів, які не передбачають
нарахування процентів або надання
інших видів компенсацій як плати за
користування такими коштами.

Відповідно до п.1.25 ст.1 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» безнадійною визнається
заборгованість по зобов'язаннях, за
якою минув строк позовної давності.

Отже, з урахуванням матеріалів справи
заборгованість ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_4 по неповернутій
поворотній фінансовій допомозі є
безнадійною заборгованістю.

Пунктом 1.2 ст.1 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб»
визначено, що дохід - це сума будь-яких
коштів, вартість матеріального і
нематеріального майна, інших активів,
що мають вартість, у тому числі цінних
паперів або деривативів, одержаних
платником податку у власність або
нарахованих на його користь, чи набутих
незаконним шляхом у випадках,
визначених підпунктом 4.2.16 пункту 4.2
статті 4 цього Закону, протягом
відповідного звітного податкового
періоду з різних джерел як на території
України, так і за її межами.

Після закінчення строку позовної
давності сума заборгованості платника
податку, за якою минув строк позовної
давності, включається до складу його
загального місячного оподатковуваного
доходу (п.п.4.2.11 п.4.2 ст.4 Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб»)
і підлягає оподаткуванню за ставкою,
передбаченою п.7.1 ст.7 Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб».

Згідно з п.17.2 ст.17 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб»
відповідальною особою за нарахування,
утримання та сплату (перерахування) до
бюджету податку з доходів фізичних
осіб для оподатковуваних доходів з
джерелом їх походження з України є
податковий агент.

Податковим агентом, відповідно до п.1.15
ст.1 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб», є юридична
особа (її філія, відділення, інший
відокремлений підрозділ) або фізична
особа чи представництво нерезидента -
юридичної особи, які незалежно від їх
організаційно-правового статусу та
способу оподаткування іншими
податками зобов'язані нараховувати,
утримувати та сплачувати цей податок
до бюджету від імені та за рахунок
платника податку, вести податковий
облік та подавати податкову звітність
податковим органам відповідно до
закону, а також нести відповідальність
за порушення норм цього Закону.

У разі коли податковий агент до або під
час виплати доходу на користь платника
податку не здійснює нарахування,
утримання або сплату (перерахування)
цього податку, відповідальність за
погашення суми податкового
зобов'язання або податкового боргу, що
виникає внаслідок таких дій,
покладається на такого податкового
агента. При цьому платник податку -
отримувач таких доходів звільняється
від обов'язків погашення такої суми
податкових зобов'язань або податкового
боргу (п.п.20.3.2 п.20.3 ст.20 Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб»).

Заборгованість по сумам поворотної
фінансової допомоги ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_4 перед
підприємством була списана у березні
2008 рокупроводками на рахунках
бухгалтерського обліку Дт 949 «Інші
витрати операційної діяльності» Кт 376
«Розрахунки за позичками».

Згідно з п.11 «Положення (стандарту)
бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська
заборгованість»», затвердженого
наказом Міністерством фінансів
України 08.10.1999 №237, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 25.10.1999 за
№725/4018 (далі - «Положення (стандарт)
бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська
заборгованість»») поточна дебіторська
заборгованість, щодо якої створення
резерву сумнівних боргів не
передбачено, у разі визнання її
безнадійною списується з балансу з
відображенням у складі інших
операційних витрат.

Як зазначено у п.4 «Положення
(стандарту) бухгалтерського обліку 10
«Дебіторська заборгованість»»
безнадійна дебіторська заборгованість
- це поточна дебіторська
заборгованість, щодо якої існує
впевненість про її неповернення
боржником або за якою минув строк
позивної давності.

Сумнівний борг - поточна дебіторська
заборгованість, щодо якої існує
невпевненість її погашення боржником
(п.4 «Положення (стандарту)
бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська
заборгованість»»).

Згідно з зазначеним вище Наказом
позивача №7/2/1-пр від 31.03.2008 «Про
списання безнадійної дебіторської
заборгованості» списання
заборгованості по сумам поворотної
фінансової допомоги ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_4 перед
підприємством здійснювалось у зв'язку
із закінченням строку позовної
давності.

У ст.256 Цивільного кодексу України (далі
- ЦК України) зазначено, що позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Як зазначено у ст.257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Згідно з ст.264 ЦК України перебіг
позовної давності переривається
вчиненням особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу або іншого
обов'язку. Після переривання перебіг
позовної давності починається заново.
Час, що минув до переривання перебігу
позовної давності, до нового строку не
зараховується.

За вказаних обставин, суд приходить до
висновку, що строк позовної давності по
сумам поворотної фінансової допомоги
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_4
переривався та фактично сплинув у 2008
році, що стало підставою для винесення
позивачем Наказу №7/2/1-пр від 31.03.2008 «Про
списання безнадійної дебіторської
заборгованості».

З урахуванням зазначеного, позивач у
податковому періоді (місяці), коли
провадилось списання неповернутої
суми поворотної фінансової допомоги
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_4,
мав виконати всі обов'язки податкового
агента щодо суми, що списувалася.

Таким чином, відповідачем згідно
з п.п.15.1.1 п.15.1 ст.15 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» в межах
1095 днів визначено позивачу суму
податкового зобов'язання.

Відповідно до п.п. «д» п.п.4.2.9 п.4.2 ст.4
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб» до складу загального
місячного оподатковуваного доходу
включається дохід, отриманий платником
податку від його працедавця як
додаткове благо у вигляді суми
фінансової допомоги, включаючи суми
боргу платника податку, анульованого
кредитором за його самостійним
рішенням, не пов'язаним з процедурою
банкрутства.

Як зазначено у п.1.1 ст.1 Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб»
додаткові блага - кошти, матеріальні чи
нематеріальні цінності, послуги, інші
види доходу, що виплачуються
(надаються) платнику податку його
працедавцем (самозайнятою особою), якщо
такий дохід не є заробітною платою чи
виплатою, відшкодуванням чи
компенсацією за цивільно-правовими
угодами, укладеними з таким платником
податку.

Згідно з ст.605 ЦК України
зобов'язання припиняється внаслідок
звільнення (прощення боргу) кредитором
боржника від його обов'язків, якщо це не
порушує прав третіх осіб щодо майна
кредитора.

В акті перевірки від 09.12.2009 №176/23-2/20474869
зазначено, що у січні 2009 року суми
поворотної фінансової допомоги
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 списані у
бухгалтерському обліку проводкою Дт 949
«Інші витрати операційної діяльності»
Кт 376 «Розрахунки за позичками»
підприємством-кредитором.

Як позивачем, так і відповідачем у
суді не доведено, що внаслідок
звільнення (прощення боргу) кредитором
боржника від його обов'язків, не
порушуються права третіх осіб щодо
майна кредитора, зокрема права
засновників ТОВ «Альма, ЛТД». Також,
ними не доведено наявність повноважень
у ТОВ «Альма, ЛТД» та його службових
осіб на звільнення (прощення боргу)
боржників від їх обов'язків перед
кредитором.

Як свідчать матеріали справи,
форму рішення про анулювання боргу
платникам податків позивачем не надано
як до суду, так і під час перевірки
відповідачу.

За вказаних обставин, суд вважає,
що позивачем безпідставно, в порушення
вимог чинного законодавства списані у
січні 2009 року суми поворотної
фінансової допомоги ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12

Отже, застосувати п.п. «д» п.п.4.2.9
п.4.2 ст.4 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб» до позивача не
можна.

Не можна застосувати до позивача
й п.п.4.2.11 п.4.2 ст.4 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб» з
приводу неповернення ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12 сум поворотної фінансової
допомоги, оскільки строки позовної
давності ще не закінчились.

Таким чином, визначення
відповідачем податкового зобов'язання
позивачу у сумі 2250 грн. 00 коп., у тому
числі за основним платежем 750 грн. 00 коп.
(5000 грн. 00 коп. х 15% : 100% = 750 грн. 00 коп.) та
за штрафними (фінансовими) санкціями 1500
грн. 00 коп. (750 грн. 00 коп. х 2 = 1500 грн. 00
коп.) є необґрунтованим, а отже
податкове повідомлення-рішення від
23.12.2009 №/0 в цій частині має бути
скасоване.

Крім того, враховуючи, що позивач
визнав порушення п.п.6.3.2 п.6.3. ст.6, п.п.«в»
п.п.6.5.2 п.6.5 ст.6 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб» та п.4
постанови Кабінету Міністрів України
№2035 від 26.12.2003 «Про затвердження
порядку надання документів та їх
складу при застосуванні податкової
соціальної пільги» та сплатив 187 грн. 89
коп., в тому числі за основним платежем
62 грн. 63 коп. та за штрафними
(фінансовими) санкціями 125 грн. 26 коп., а
просить скасувати податкове
повідомлення-рішення від 23.12.2009
№/0 на всю суму визначеного
відповідачем податкового зобов'язання,
то позовні вимоги в частині скасування
цього рішення на суму 187 грн. 89 коп., в
тому числі за основним платежем 62 грн. 63
коп. та за штрафними (фінансовими)
санкціями 125 грн. 26 коп., є
необґрунтованими і задоволенню не
підлягають.

За вказаних обставин суд дійшов
висновку про необхідність часткового
задоволення позовних вимог ТОВ «Альма,
ЛТД».

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 71, 72, 158-163 КАС України; ст.ст. 256, 257,
264, 605 Цивільного кодексу України; ст.15
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами»; ст.1 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»;
ст.ст. 1, 4, 7, 17 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб»; п. 4, 11
«Положення (стандарту) бухгалтерського
обліку 10 «Дебіторська
заборгованість»», затвердженого
наказом Міністерством фінансів
України 08.10.1999 №237, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 25.10.1999 за
№725/4018, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення від 23.12.09р. №
/0, винесене Державною податковою
інспекцією у Жовтневому районі м.
Запоріжжя відносно Товариства з
обмеженою відповідальністю «Альма,
ЛТД» у частині визначення податкового
зобов'язання за основним платежем в
сумі 750 грн. 00 коп. та штрафних
(фінансових) санкцій у сумі 1500 грн. 00
коп.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне
оскарження, встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку заяву не було подано.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя (підпис)
О.О. Прасов