Справа № 2-а-7154/2011
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2-а-7154/2011 Головуючий
у 1-й інстанції: Овдієнко К.М.
Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

24 грудня 2014 року
м. Київ

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В.,
Старової Н.Е.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду апеляційну
скаргу управління праці та соціального
захисту населення
Переяслав-Хмельницької міської ради
Київської області на постанову
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 21 вересня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління праці та соціального
захисту населення
Переяслав-Хмельницької міської ради
Київської області про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся з позовом до
управління праці та соціального
захисту населення
Переяслав-Хмельницької міської ради
Київської області про визнання дій
відповідача щодо відмови в перерахунку
та виплаті недоплаченої щорічної
допомоги на оздоровлення та щорічної
грошової допомоги як інваліду війни 2
групи незаконними; зобов'язання
нарахувати та виплатити недоплачену
допомогу на оздоровлення за 2010 рік в
сумі 4 585 грн.; зобов'язання нарахувати
та виплатити недоплачену щорічну
грошову допомогу, як інваліду 2 групи за
2011 рік в сумі 5 532 грн.

Постановою Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 21 вересня 2011 року позов задоволено
частково.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 21 вересня 2011 року та закрити
провадження у справі. На думку
апелянта, зазначену постанову суду
прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а постанова суду
не підлягає скасуванню, з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є інвалідом війни ІІ групи і
має право на пільги, встановлені
законодавством України для ветеранів
війни-інвалідів війни.

Закон України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» від 22.10.1993 №3551-XII, який набрав
чинності 01.01.1994, визначає правовий
статус ветеранів війни, забезпечує
створення належних умов для їх
життєзабезпечення, сприяє формуванню в
суспільстві шанобливого ставлення до
них. Стаття 13 наведеного закону
передбачає пільги інвалідам війни.

Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» від 25 грудня 1998 року № 367-XIV
статтю 13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» доповнено
частиною четвертою такого змісту:

«Щорічно до 5 травня інвалідам війни
виплачується разова грошова допомога у
розмірах: інвалідам I групи - десять
мінімальних пенсій за віком; II групи -
вісім мінімальних пенсій за віком; III
групи - сім мінімальних пенсій за
віком».

У зв'язку із прийняттям Закону України
«Про внесення змін до Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» від 4 липня 2002
року №52-IV, частину четверту слід
вважати п'ятою.

Підпунктом «б» підпункту 2 пункту 20
розділу II Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
№107-VI, який набрав чинності 01.01.2008, текст
ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» змінено та
викладено в новій редакції: «Щорічно до
5 травня інвалідам війни виплачується
разова грошова допомога у розмірах, які
визначаються Кабінетом Міністрів
України в межах бюджетних призначень,
встановлених законом про Державний
бюджет України».

Але рішенням Конституційного Суду
України від 22.05.2008 № 10-рп/2008 зміни,
внесені підпунктом «б» підпункту 2
пункту 20 розділу II Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними) та
відповідно до п. 5 резолютивної частини
рішення втрачають чинність з дня
ухвалення Конституційним Судом
України цього Рішення, тобто з 22 травня
2008 року.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів
України від 04.04.2011 № 341 «Про розміри
разової грошової допомоги, що
виплачується у 2011 році відповідно до
Законів України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» та «Про жертви нацистських
переслідувань» установлено, що у 2011
році виплата разової грошової
допомоги, передбаченої Законом України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», ветеранам
війни-інвалідам ІІ групи здійснюється
у розмірі 900 гривень.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Згідно з пунктом 6 частини першої
статті 92 Конституції України виключно
законами визначаються, зокрема, основи
соціального захисту, а її статтею 75
встановлено, що єдиним органом
законодавчої влади в Україні є
парламент-Верховна Рада України.

Таким чином, виходячи із загальних
засад пріоритетності законів над
підзаконними нормативними актами
колегія суддів вважає, що при
розв'язанні таких спорів застосуванню
підлягають положення Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» в редакції яка
діяла до внесення змін Законом України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
№107-VI.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
Закон України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» має вищу юридичну силу в
порівняні з постановою Кабінету
Міністрів України від 04.04.2011 № 341 «Про
розміри разової грошової допомоги, що
виплачується у 2011 році відповідно до
Законів України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» та «Про жертви нацистських
переслідувань», та є пріоритетним у
застосуванні.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що позивач має
право на отримання щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня у розмірі
восьми мінімальних пенсій за віком як
інвалід ІІ групи за 2011 рік.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені в постанові та не
можуть бути підставами для її
скасування, тим паче закриття
провадження у справі.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про задоволення
адміністративного позову, а тому
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду
першої інстанції - без змін.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 183-2, 195, 196, 198, 200,
205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Переяслав-Хмельницької міської ради
Київської області - залишити без
задоволення.

Постанову Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 21 вересня 2011 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
ухвалення та відповідно до ст. 183-2 КАС
України є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя
Чаку Є.В.

Судді:
Файдюк В.В.

Старова Н.Е.