Справа № 130/3019/14-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 130/3019/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Вернік В.М.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

23 грудня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Білоуса О.В. Курка О. П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
м.Жмеринці та Жмеринському районі
Вінницької області на постанову
Жмеринського міськрайонного суду
Вінницької області від 10 листопада 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України у м.Жмеринці
та Жмеринському районі Вінницької
області про оскарження рішення та
зобов'язання вчинити певні дії ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до
управління Пенсійного фонду України у
м.Жмеринці та Жмеринському районі
Вінницької області про оскарження
рішення та зобов'язання вчинити певні
дії.

Постановою Жмеринського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 10 листопада 2014 року позов
задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просив скасувати
постанову місцевого суду та у
задоволені позову відмовити в повному
обсязі, вважаючи, що суд першої
інстанції необґрунтовано задовольнив
позовні вимоги щодо зобов'язання його
включити в перерерахунок пенсії
позивача заробітню плату, з
врахуванням матеріальних допомог та
індексації заробітньої плати.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, хоча належним чином
повідомлялися про дату, час і місце
судового засідання.

Відповідно до ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

За приписами п.1 ч.1 ст.197 КАС України
розгляд справи колегією суддів
здійснюється в письмовому
провадженні за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
за наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити частково із наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи
позивач з 02.09.2008 року знаходиться на
обліку у м.Жмеринці та Жмеринському
районі Вінницької області і отримує
пенсію відповідно до Закону України
"Про державну службу". В вересні 2014 року
вона звернулась до відповідача із
заявою про перерахунок пенсії
державного службовця, з урахуванням
довідки про складові заробітної плати
(за останні 24 календарні місяці роботи
або за будь-які 60 календарних місяців
роботи підряд перед зверненням за
пенсією), що подається для призначення
пенсії відповідно до Закону України
"Про державну службу", форма якої
затверджена постановою правління
Пенсійного фонду України від 14.02.2011
року № 5-1.

Однак, відповідач відмовив в
перерахунку пенсії позивачу згідно
поданої нею заяви на тій підставі, що
такі види виплат, як матеріальна
допомога та індексація, не входять до
складових заробітної плати.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що пенсія
позивачу повинна бути перерахована,
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та
рангу на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Колегія суддів погоджується за такими
висновками суду першої інстанції,
проте вважає, що постанову слід
скасувати, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.37 Закону України "Про
державну службу", №3723-XII (в редакції
чинній на час призначення пенсії
позивачу), на одержання пенсії
державних службовців мають право
особи, які досягли встановленого
законодавством України пенсійного
віку, за наявності загального
трудового стажу для чоловіків - не
менше 25 років, для жінок - не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше 10 років. Зазначеним
особам призначаються пенсії в розмірі
80 відсотків суми їх посадового
(чинного) окладу з урахуванням
надбавок, передбачених цим Законом, без
обмеження граничного розміру пенсії.

Пенсія державному службовцю
виплачується у повному розмірі
незалежно від його заробітку
(прибутку), одержуваного після виходу
на пенсію.

За кожний повний рік роботи понад 10
років на державній службі пенсія
збільшується на один відсоток
заробітку, але не більше 90 відсотків
посадового (чинного) окладу з
урахуванням надбавок, передбачених цим
Законом, без обмеження граничного
розміру пенсії.

З 1 жовтня 2011 року вступив у силу Закон
України "Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" від 8 липня 2011 року N 3668-VI, яким
внесено зміни до Закону №3723-XII зокрема
до статті 37, відповідно до яких пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків суми їх заробітної
плати, з якої було сплачено єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не
є державними службовцями, - у розмірі
80 відсотків заробітної плати
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу за
останнім місцем роботи на державній
службі, з якої було сплачено єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Законом України "Про запобігання
фінансової катастрофи та створення
передумов для економічного зростання в
Україні" від 27 березня 2014 року № 1166-VII,
внесено зміни до ст.37 Закону № 3723-ХІІ і
відповідно до цих змін пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 70 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Отже, положення частини третьої ст.37
Закону №3723-XII щодо призначення
державним службовцям пенсії за вислугу
років у розмірі не більше 90 відсотків
посадового окладу, втратили чинність у
зв'язку з внесенням змін до редакції
цієї статті Законом № 3668-VІ, а з моменту
вступу в законну силу Закону № 1166-VII
втратили чинність положення ст.37
Закону №3723-XII, щодо призначення пенсії
державним службовцям в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено страхові внески.

Разом з тим підстави та порядок
перерахунку пенсії державним
слубовцям регулює ст. 37-1 Закону №3723-XII,
положення якої щодо перерахунку пенсії
у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ
змін не зазнали.

Згідно ст.37-1 Закону №3723-XII, у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям, а
також у зв'язку з набуттям особою права
на пенсійне забезпечення державного
службовця за цим Законом відповідно
здійснюється перерахунок раніше
призначених пенсій. Перерахунок пенсії
здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

Крім того, згідно зі статтею 22
Конституції України закріплені нею
права і свободи не є вичерпними,
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних
законодавчих актів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Таким, чином, з 01 жовтня 2011 року у
позивача виникло право на перерахунок
пенсії відповідно до ст.37-1 Закону
№3723-XII, з застосовуванням норми, що
визначає розмір пенсії у відсотках, яка
діяла на момент призначення пенсії,
тобто ст.37 Закону №3723-XII в редакції до
внесення змін Законом N 3668-VI.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
оплату праці" від 24.03.1995 року №108/95-ВР
(далі Закон №108/95-ВР) встановлено, що
заробітна плата це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 Закону №108/95-ВР визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону №3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Статтею 66 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-XII
(далі Закон №1788-XII) врегульовано види
оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій. Відповідно до
частини першої статті 66 цього Закону до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування"
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV (далі
Закон №1058-IV) визначено, що виплати
(доходи), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії.

Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

З наданої позивачем довідки (а.с.10)
вбачається, що на всі виплати включені
в довідку тому числі: на матеріальну
допомогу та індексацію заробітної
плати нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Аналогічна позиція міститься в
постанові Верховного Суду України від
04.03.2014 року у справі № 21-3а14.

У відповідності до ч. 1 ст. 244-2 КАС
України рішення Верховного суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
наявність у відповідача обов'язку
включити в перерерахунок пенсії
позивача заробітню плату, з
врахуванням всіх видів оплати праці
які позивач отримувала перед виходом
на пенсію і на які нараховувалися
внески на державне соціальне
страхування або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Однак, суд першої інстанції невірно
визначився з початком періоду, з якого
порушене право позивача підлягає
захисту, оскільки, як видно із
матеріалав справи, вона звернулась до
відповідача з заявою про перерахунок
пенсії 08.09.2014 року, а відповідно до
вимог ст. 45 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" пенсія призначається
(перераховується) з дня звернення за
пенсією.

Крім того, відповідно до чинного
законодавства, перерахунок пенсії
здійснюється на підставі документів,
поданих пенсіонером до управління
Пенсійного фонду, а тому відповідач до
подання позивачем довідки № 1999/0--11/03
від 08.09.2014 року не мав можливості
перерахувати пенсію позивачу з моменту
виникнення у неї права на такий
перерахунок, оскільки у нього не було
відомостей про складові заробітної
плати, на які нараховувалися страхові
внески.

Таким чином, право позивача підлягає
захисту з моменту звернення нею до
відповідача з вищезазначеною заявою.

Також суд першої інстанції не вирішив
питання щодо позовних вимог позивача
поза межами встановленого законом
строку звернення до суду.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

З огляду на зазначене, суд апеляційної
інстанції вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_2 за період з 02.09.2008 року по 08.04.2014
року, слід залишити без розгляду.

Колегія суддів ввважає за необхідне
звернути увагу на те, що право на
перерахунок пенсії у позивача виникло
з 01.10.2011 року, а тому позовні вимоги за
період з 02.09.2008 року по 30.09.2011 року,
заявлені нею взагалі безпідставно.

З огляду на зазначене, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
судом першої інстанції при розгляді
справи порушено норми матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, за
таких обставин, судове рішення
відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 202 КАС
України, підлягає скасуванню з
прийняттям по справі нової постанови.

В силу п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції має право скасувати її та
прийняти нову постанову суду.

Згідно ст. 202 КАС України, підставами
для скасування постанови або ухвали
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга - підлягає частковому
задоволенню, а постанова суду першої
інстанції--скасуванню, з прийняттям
нової постанови.

Відповідно до ч.6 ст.94 КАС України, якщо
суд апеляційної чи касаційної
інстанції, не повертаючи
адміністартивної справи на новий
розгляд, змінить судове рішення або
ухвалить нове, він відповідно змінює
розподіл судових витрат.

Оскільки колегія суддів прийшла до
висновку про часткове задовлення
позову ОСОБА_2 то понесені нею судові
витрати мають бути відшкодовані
пропорційно задоволеним позовним
вимогам.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у м.Жмеринці
та Жмеринському районі Вінницької
області задовольнити частково .

Постанову Жмеринського міськрайонного
суду Вінницької області від 10
листопада 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України у
м.Жмеринці та Жмеринському районі
Вінницької області про оскарження
рішення та зобов'язання вчинити певні
дії скасувати .

Позовні вимоги ОСОБА_2 в частині
визнання протиправними дій управління
Пенсійного фонду України у м.Жмеринці
та Жмеринському районі Вінницької
області щодо відмови в перерахунку
пенсії державного службовця з
врахуванням всіх видів оплати праці на
які відповідно до Законів України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування" та "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування та зобов'язання здійснити
такий перерахунок за період з 02.09.2008
року по 08.04.2014 року,- залишити без
розгляду.

Прийняти нову постанову.

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України у м.Жмеринці
та Жмеринському районі Вінницької
області щодо відмови ОСОБА_2 в
перерахунку пенсії державного
службовця з врахуванням всіх видів
оплати праці на які відповідно до
Законів України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" та "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування або страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, починаючи з
08.09.2014 року.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у м.Жмеринці та
Жмеринському районі Вінницької
області здійснити ОСОБА_2 перерахунок
пенсії державного службовця, з розміру
пенсії у відсотках встановленому ст.37
Закону України "Про державну службу" (в
редакції, що діяла на момент
призначення пенсії позивачу), з
врахуванням всіх видів оплати праці на
які відповідно до Законів України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування" та "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування або страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, починаючи з
08.09.2014 року".

В решті позову відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_2 судовий збір у
розмірі 36 грн. 54 коп.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст 212 КАС України.

Головуючий
Совгира Д. І.

Судді
Білоус О.В.

Курко О. П.