Справа № 2а-3143/11
Суддя: Клюба В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 р.
Справа № 876/4355/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
судді Клюби В. В.

суддів:
Кухтея Р.В., Левицької Н.Г.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління соціального захисту
населення Маневицької районної
державної адміністрації на постанову
Маневицького районного суду
Волинської області від 27 лютого 2012 року
по справі № 2а-3143/11 за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці, соціальних питань та
у справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи
Маневицької районної державної
адміністрації про перерахунок і
виплату щорічної допомоги на
оздоровлення за 2011 рік,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 13 січня 2012 року звернувся до
суду з адміністративним позовом (позов
подав 31 травня 2011 року, що
стверджується штемпелем на конверті
а.с. 8) до Управління праці, соціальних
питань та у справах захисту населення
від наслідків Чорнобильської
катастрофи Маневицької районної
державної адміністрації, в якому
просив зобов'язати відповідача
провести нарахування та виплату
щорічної допомоги на оздоровлення за
2011 рік.

Позовні вимоги обґрунтовував вимогами
статті 48 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Постановою Маневицького районного
суду Волинської області від 27 лютого 2012
року позов задоволено. Зобов'язано
відповідача здійснити нарахування та
виплату на користь ОСОБА_1 щорічної
допомоги на оздоровлення за 2011 рік у
розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат, встановленому ст. 48 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з врахуванням виплачених сум.

Не погодившись з вказаним рішенням,
Управління соціального захисту
населення Маневицької районної
державної адміністрації подало
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову
суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що
нарахування та виплату позивачу
щорічної допомоги на оздоровлення,
проведено правомірно, відповідно до
вимог постанови Кабінету Міністрів
України від 12.07.2005 року № 562 «Про
щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Оскільки апеляційну скаргу подано на
постанову суду першої інстанції, яка
прийнята в порядку скороченого
провадження за результатами розгляду
справи, передбаченої п. 2
ч. 1 ст. 183-2 КАС України, суд відповідно
до п.3 ч.1 ст. 197 КАС України розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
висновку, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову - без змін з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
позивач є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи
першої категорії, є інвалідом II групи,
захворювання якої пов'язане з
наслідками Чорнобильської катастрофи
та має право на отримання щорічної
допомоги на оздоровлення.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Відповідно до статті 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» щорічна
допомога на оздоровлення виплачується
інвалідам II групи в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат, за місцем
проживання органами соціального
захисту населення. Розмір мінімальної
заробітної плати визначається на
момент виплати.

Всупереч вимогам статті 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
нарахування та виплату позивачу
щорічної допомоги на оздоровлення
проведено у фіксованому розмірі,
визначеному постановою Кабінету
Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року
«Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а не в
кратному відношенні до мінімальної
заробітної плати, як того вимагає
вказаний Закон.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі невідповідності нормативно -
правового акта Конституції України,
закону України, міжнародному договору,
згода на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції зробив вірний висновок, що
при визначенні розміру пенсій
позивачеві застосуванню підлягають
положення статей 48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а не
вказаної вище постанови Кабінету
Міністрів України, яка істотно звужує
обсяг встановлених законом прав.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції, що заявлені
позивачем вимоги щодо нарахування та
виплати щорічної допомоги на
оздоровлення за 2011 рік у розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат
відповідно до статті 48 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" підлягають
задоволенню.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
що відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України є
підставою для залишення апеляційної
скарги без задоволення, а постанови
суду - без змін.

Керуючись ст.160, ст. 195, ст. 197, ч.1 п.1 ст. 198,
ст.ст. 200, 205, 206, 254 КАС України,
апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
соціального захисту населення
Маневицької районної державної
адміністрації залишити без
задоволення, а постанову Маневицького
районного суду Волинської області від
27 лютого 2012 року по справі № 2а-3143/11- без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
В. В. Клюба

Судді:
Р.В. Кухтей

Н.Г. Левицька