Справа № 802/4221/14-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2014-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в
адміністративній справі

м. Вінниця

12 грудня 2014 р.
Справа № 802/4221/14-а

Суддя Вінницького окружного
адміністративного суду Слободонюк
Михайло Васильович, розглянувши
матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до
Департаменту екології та природних
ресурсів Вінницької обласної
державної адміністрації про визнання
незаконною відмову та зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду надійшли
матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до
Департаменту екології та природних
ресурсів Вінницької ОДА. У поданому
позові позивач просить:

- визнати незаконною відмову
Департаменту екології та природних
ресурсів у внесенні змін до пунктів 17
та 39 та включення пунктів 33-1 та 33-2
Проекту договору оренди водних
об'єктів №520655300-2 від 11.09.2014 року;

- зобов'язати Департамент екології та
природних ресурсів Вінницької ОДА
привести проект договору водних
об'єктів №520655300-2 від 11.09.2014 року у
відповідність до чинного
законодавства, шляхом внесення змін до
пунктів 17 та 39 проекту договору;

- зобов'язати Департамент екології та
природних ресурсів погодити умови
загального водокористування визначені
водокористувачем, шляхом включення п.
32-1 та п. 32-2 до Проекту договору оренди
водних об'єктів.

Розглянувши подані матеріали, суд
дійшов висновку, що вказаний позов не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства,
виходячи з наступного.

Статтею 55 Конституції України кожному
гарантується право на оскарження в
суді рішень, дій чи бездіяльності
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, посадових і
службових осіб.

Однак, при визначенні юрисдикції суду
необхідно враховувати характер та
предмет спірних правовідносин, прав та
інтересів, за захистом яких звернувся
позивач, а також суб'єктний склад
сторін.

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень (частина 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(надалі - КАС України, Кодекс).

За змістом пункту 1 частини 1 статті 3
КАС України справа адміністративної
юрисдикції - це переданий на вирішення
адміністративного суду публічно -
правовий спір, у якому хоча б однією зі
сторін є орган виконавчої влади, орган
місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа або інший
суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 17 КАС
України компетенція адміністративних
судів поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

З аналізу наведених положень Кодексу
випливає, що публічно-правовим спором в
розумінні Кодексу адміністративного
судочинства України є не будь-який
спір, у якому однією із сторін є орган
публічної адміністрації, а лише той,
який випливає із здійснення таким
суб'єктом владних повноважень своїх
владних управлінських функцій по
відношенню до скаржника. Тобто, для
наявності публічно-правового спору
потрібен обов'язковий його елемент -
зв'язок між здійсненням органом влади
покладених на нього владних
управлінських функцій та порушенням
прав, свобод чи інтересів фізичної або
юридичної особи внаслідок такої
реалізації своїх функцій владним
органом.

У пункті 3 Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
20.05.2013 р. № 8 "Про окремі питання
юрисдикції адміністративних судів"
міститься роз'яснення, що суди повинні
звертати увагу на те, що спір набуває
ознак публічно-правового за умов не
лише наявності серед суб'єктів спору
публічного органу чи посадової особи, а
й здійснення ним (ними) у цих відносинах
владних управлінських функцій.

Як видно із поданих матеріалів, предмет
заявлених позовних вимог обумовлений
діями відповідача, які виникли у
процесі укладення договору оренди
водних об'єктів, а саме узгодження
окремих умов проекту договору № 520655300-2.
У межах даних правовідносин позивач,
діючи як фізична особа підприємець
(орендар) та Вінницька обласна державна
адміністрація в особі департаменту
екології та природних ресурсів
(орендодавець), яка реалізує своє право
розпорядження водним об'єктом,
виступають як рівноправні суб'єкти
земельних правовідносин.

Тобто, відносини, про які йдеться у
позовній заяві та які виникли між
сторонами спору, носять
цивільно-правовий характер, оскільки
виникли на стадії укладання договору
оренди водних об'єктів, тобто
господарського договору.

У даному випадку, наявність сторони у
справі суб'єкта владних повноважень
-Департаменту екології та природних
ресурсів Вінницької ОДА не робить спір
публічно-правовим, оскільки останній
владних управлінських функцій по
відношенню до позивача не здійснює.

Із змісту позовних вимог вбачається, що
фізична особа-підприємець ОСОБА_1
незгодний із деякими пунктами проекту
договору в редакції Департаменту
екології та природних ресурсів
Вінницької ОДА та ставить вимогу
зобов'язати відповідача внести зміни в
деякі пункти проекту договору та
включити нові пункти до цього договору,
тобто фактично просить зобов'язати
відповідача вчинити певні дії всупереч
його волевиявленню як сторони
договору.

В даному випадку слід врахувати, що в
силу встановленого ст. 627 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України)
принципу свободи договору фізичні і
юридичні особи можуть самостійно
укладати договір, визначати його умови,
вирішувати спори і розбіжності, що
виникають при укладанні договору.

Нормами ст. 628 ЦК України передбачено,
що зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Отже, договір оренди водних об'єктів
може бути укладений лише за взаємним
погодженням сторін за умови досягнення
згоди щодо всіх істотних умов.

Разом із тим відповідно до приписів ст.
187 Господарського кодексу України
переддоговірні спори можуть бути
предметом розгляду суду при укладенні
господарських договорів за державним
замовленням, або договорів, укладення
яких є обов'язковим на підставі закону
та в інших випадках встановлених
законом. Інші переддоговірні спори
можуть бути предметом розгляду суду у
разі якщо це передбачено угодою сторін
або якщо сторони зобов'язані укласти
певний господарський договір на
підставі укладеного між ними
попереднього договору.

Зазначеній нормі кореспондується
стаття 649 ЦК України.

При цьому, згідно ч. 8 ст. 181
Господарського кодексу України у разі
якщо сторони не досягли згоди з усіх
істотних умов господарського договору,
такий договір вважається неукладеним
(таким, що не відбувся).

Погодження проекту договору однією зі
сторін та непогодження певних його
умов другою стороною не створює жодних
зобов'язань, оскільки вчинення такого
правочину залежить виключно від
особистого волевиявлення сторін.

Таким чином, оскільки договір оренди
водного об'єкта № 520655300-2 може бути
укладений лише за взаємним погодженням
сторін за умови досягнення згоди щодо
усіх істотних його умов, тому
публічно-правового характеру у цих
відносинах не існує. Відповідач як і
позивач при погодженні умов проекту
договору оренди виступає як
рівноправна сторона і владних
управлінських функцій по відношенню до
ОСОБА_1 не здійснює. Так, прийнявши
відповідне рішення та надавши дозвіл
на виготовлення проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки в
оренду, орендодавець проявив свою волю,
як намір, проте його волевиявлення, як і
волевиявлення орендаря, має бути
відображене у вчиненому правочині, у
межах укладення якого між сторонами
виникають приватно-правові відносини.
Тому і лист Департаменту екології та
природних ресурсів Вінницької ОДА від
05.11.2014р. № 5778/04-01-10 не можна розцінювати
як відмову суб'єкта владних
повноважень, оскільки у цьому випадку
має місце лише відповідь сторони
договору оренди водного об'єкта на
стадії погодження його умов.

У зв'язку із цим заявлені позивачем
вимоги не підлягають розгляду в
порядку адміністративного
судочинства.

Відповідно до статті 1 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Згідно ч.1 ст. 12 КПК України справи у
спорах, що виникають при укладанні,
зміні, розірванні і виконанні
господарських договорів, у тому числі
щодо приватизації майна, та з інших
підстав підвідомчі господарським
судам.

Враховуючи те, що в проекті договору
оренди водного об'єкта № 520655300-2 позивач
зазначений у статусі фізичної
особи-підприємця, тому за суб`єктним
складом сторін та сутністю спору
останній підлягає розгляду
господарським судом у порядку,
визначеному нормами ГПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України, суддя
відмовляє у відкритті провадження в
адміністративній справі лише, якщо
заяву не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 109, 165, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Департаменту екології та
природних ресурсів Вінницької
обласної державної адміністрації про
визнання незаконною відмову та
зобов'язання вчинити певні дії.

Копію ухвали разом із позовною заявою
та доданими до неї матеріалами
повернути особі, яка подала позовну
заяву.

Ухвала суду першої інстанції набирає
законної сили в порядку, визначеному
ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя /підпис/
Слободонюк Михайло Васильович

Копія вірна

Суддя

Секретар