Справа № 826/16037/14
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Іщук І.О.
Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

18 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання
Арсенійчук М.В.,

за участю представника позивача Перець
Б.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
«Укргазвидобування» на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 03 листопада 2014 року у справі
за позовом публічного акціонерного
товариства «Укргазвидобування» до
відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві про визнання
протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з
позовом до відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
(далі по тексту - відповідач), в якому
просив визнати протиправною та
скасувати постанову відділу Державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
від 30.09.2014 ВП №41406028 про стягнення
виконавчого збору.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 03
листопада 2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
прокуратура Полтавської області 08.01.2014
звернулася до відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
та подала на виконання наказ
Господарського суду міста Києва від
27.11.2013р. у справі № 910/8898/13 про стягнення
з публічного акціонерного товариства
«Укргазвидобування» на користь
державного підприємства «Полтавське
управління геофізичних робіт» 2 041 160,40
грн. - суми основного боргу, 137 400,84 грн. - 3
% річних, 30 617,40 грн. - інфляційних втрат.

10.01.2014 старшим державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження по виконанню
вищезазначеного наказу суду.

Згідно із вказаною постановою боржнику
запропоновано виконати наказ
Господарського суду міста Києва від
27.11.2013р. у справі № 910/8898/13 у
добровільному порядку в семиденний
термін з моменту відкриття виконавчого
провадження.

Позивач в адміністративному позові
зазначає, що копію постанови ним було
отримано 05.02.2014.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ
«Укргазвидобування» на адресу ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві було
направлено повідомленням про
проведення погашання боргу по
вищевказаному наказу, а саме:
повідомлення від 05.06.2014 за № 2/1-220 про
оплату в сумі 50 000,00 грн., яке
Шевченківський ВДВС отримано 06.06.2014 за
№11876/03-04-01/19; повідомлення від 14.08.2014 за
№ 2/1-315 з 29 належним чином завірених
платіжних доручень про оплату боргу на
загальну суму 1 450 000,00 грн., яке
Шевченківський ВДВС отримано 14.08.2014 за
№17712/03-04-01/14; 15.09.2014.

15.09.2014 боржником направлено на адресу
відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві заяву №2/1-365 про
закінчення виконавчого провадження, в
якій були відображені всі суми оплати,
проведені ПАТ «Укргазвидобування» по
виконавчому провадженню ВП №41406028 з
примусового виконання наказу
Господарського суду міста Києва від
27.11.2013р. №910/8898/13 та додано до заяви 10
завірених платіжних доручень за період
з 13.08.14р. по 12.09.2014р. Відповідачем заяву
було отримано 16.09.2014 (вх. № 19954/03-04-01/14).

30.09.2014 старшим державним виконавцем
було винесено постанову про стягнення
з ПАТ «Укргазвидобування» виконавчого
збору в розмірі 220917,86 грн.

Вважаючи вказану постанову державного
виконавця протиправною, позивач
звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що боржником
не було виконано рішення суду у строк,
встановлений для його добровільного
виконання.

Колегія суддів погоджується з
наведеним висновком суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначаються Законом України « Про
виконавче провадження».

Відповідно до статті 6 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Предметом даного спору є оскарження
постанови державного виконавця про
стягнення виконавчого збору від 30.09.2014.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

У постанові про відкриття виконавчого
провадження від 10.01.2014 державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення у
строк до семи днів з моменту відкриття
виконавчого провадження та зазначає,
що у разі не надання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Датою отримання вказаної постанови
позивач зазначає 05.02.2014.

Судом встановлено, що повне погашення
позивачем боргу відбулося 14.08.2014 року,
що підтверджують наступні документи:
повідомлення від 05.06.2014 за № 2/1-220 про
оплату в сумі 50 000,00 грн.; повідомлення
від 14.08.2014 за № 2/1-315 про оплату боргу на
загальну суму 1 450 000,00 грн.

З наведеного вбачається, що наказ
Господарського суду міста Києва від
27.11.2013р. №910/8898/13 було виконано
позивачем більше, ніж через пів року з
часу отримання боржником постанови про
відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Згідно з ч.1 ст. 27 вказаного Закону у
разі ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Частина 1 статті 28 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачає, що
у разі невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом.

Частиною 5 ст. 12 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
сторони зобов'язані протягом трьох
робочих днів письмово повідомити
державного виконавця про повне чи
часткове самостійне виконання рішення
боржником, а також письмово
повідомляти державного виконавця про
виникнення обставин, що зумовлюють
обов'язкове зупинення виконавчого
провадження, про встановлення
відстрочки або розстрочки виконання,
зміну способу і порядку виконання
рішення, зміну місця проживання чи
перебування (у тому числі про зміну їх
реєстрації) або місцезнаходження, а
боржник - фізична особа - про зміну
місця роботи.

Як вбачається з матеріалів справи,
боржник не звертався до державного
виконавця із заявами про виникнення
обставин, що зумовлюють обов'язкове
зупинення виконавчого провадження, про
встановлення відстрочки або
розстрочки виконання, зміну способу і
порядку виконання рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 30 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії з виконання рішення
протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження.

З матеріалів справи встановлено, що
виконавче провадження було відкрито в
січні 2014 р., а виконання вимоги
державного виконавця позивачем було
розпочато лише в червні 2014 р. та
закінчено в серпні 2014 р., що в свою чергу
свідчить, що строк виконання рішення
суду перевищив шестимісячний термін, а
саме в провадженні державного
виконавця справа перебувала понад сім
місяців.

Виходячи з цього, колегія суддів
приходить до висновку, що боржник не
виконав рішення суду в термін,
встановлений державним виконавцем для
його добровільного виконання, з
урахуванням дати отримання постанови
про відкриття виконавчого провадження,
а тому оскаржувана постанова
державного виконавця від 30.09.2014 ВП
№41406028 винесена на підставі, у спосіб та
в межах повноважень, передбачених
законодавством.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відсутність підстав для
задоволення позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції повно
та всебічно, оцінивши фактичні
обставини справи, з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
дійшов вірного висновку про відмову в
задоволенні позову.

Згідно з ст. ст. 198, 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 167, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства
«Укргазвидобування» залишити без
задоволення.

Постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 03
листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя

А.Б. ПаріновСудді
І.О. Грибан
О.А. Губська

Ухвалу в повному обсязі виготовлено
22.12.2014

.

Головуючий суддя
Парінов А.Б.

Судді:
Грибан І.О.

Губська О.А.