Справа № 813/7857/13-а
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 року м. Київ
К/800/10751/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головчук С.В. (суддя-доповідач),
Ліпського Д.В., Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Франківському районі м. Львова

на ухвалу Львівського окружного
адміністративного суду від 28 листопада
2013 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 06 лютого 2014 року

у справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України у
Франківському районі м. Львова
(далі - УПФУ у Франківському районі м.
Львова) до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Львові
міжрегіонального управління
Міндоходів (далі - СДПІ з
обслуговування великих платників у м.
Львові МУ Міндоходів), ОСОБА_4 про
стягнення суми переплати,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2010 року УПФУ у Франківському
районі м. Львова звернулося до суду з
позовом про стягнення переплати
пенсії. В обґрунтування своїх вимог
зазначало, що внаслідок надання
відповідачем недостовірних відомостей
про складові заробітної плати ОСОБА_4, у
позивача у період з 01 лютого 2008 року по
30 червня 2009 року виникла переплата
пенсії в сумі 4715,15 грн, яку він просив
стягнути відповідно до статті 101 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Ухвалою Львівського окружного
адміністративного суду від 28 листопада
2013 року, яку залишено без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 06 лютого 2014
року, позовну заяву залишено без
розгляду.

У касаційній скарзі УПФУ у
Франківському районі м. Львова порушує
питання про скасування судових рішень
та направлення справи на новий розгляд
до суду першої інстанції, посилаючись
на порушення судами норм
процесуального права. Зазначає, що
судами безпідставно застосовано
положення статей 99,100 КАС України.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
матеріали справи, правильність
застосування норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
вважає, що скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судами встановлено, що через
недостовірні дані, зазначені в довідці
СДПІ з обслуговування великих
платників у м. Львові МУ Міндоходів від
17 березня 2008 року № 5133/05, УПФУ у
Франківському районі м. Львова
встановило факт переплати ОСОБА_4
пенсії у 2008-2009 роках.

Враховуючи те, що нову довідку про
складові заробітної плати ОСОБА_4 СДПІ
з обслуговування великих платників у м.
Львові МУ Міндоходів направило
позивачу 18 червня 2009 року, спірні
правовідносини між сторонами виникли з
цієї дати.

Статтею 99 КАС України встановлені
строки реалізації права подати
адміністративний позов.

Так, відповідно до частини 2 статті 99
КАС України, в редакції до 30 липня 2010
року, для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлювався річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислювався з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Позивач звернувся до суду за захистом
своїх прав 18 жовтня 2010 року без
обґрунтування поважності підстав
пропуску строку звернення до суду.

На час його звернення з позовом до суду
стаття 99 КАС України зазнала змін з
набранням чинності з 30 липня 2010 року
Закону України від 07 липня 2010 року №
2453-VІ «Про судоустрій і статус суддів»,
яким встановлено шестимісячний строк
звернення до суду за захистом
порушеного права. Отже, до цієї дати
позивач мав право на пред'явлення
адміністративного позову в межах
річного строку.

Частиною 1 статті 102 КАС України
встановлено, що пропущений з поважних
причин процесуальний строк,
встановлений законом, може бути
поновлений, а процесуальний строк,
встановлений судом, - продовжений судом
за клопотанням особи, яка бере участь у
справі.

Згідно із статтею 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Враховуючи те, що клопотанням про
поновлення строку звернення до суду
УПФУ у Франківському районі м. Львова
до суду не зверталось та не зазначило
причини пропуску річного строку
звернення до суду, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився апеляційний суд,
обґрунтовано залишив позов УПФУ у
Франківському районі м. Львова без
розгляду.

Доводи касаційної скарги про те, що
застосування наслідків пропуску
строку звернення до суду погіршує
процесуальне становище позивача та
перешкоджає акумуляції та надходженню
коштів до бюджету Пенсійного фонду
України не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судами
норм матеріального чи процесуального
законодавства, що призвело або могло
призвести до неправильного вирішення
спору, оскільки суди надали належну
правову оцінку цім доводам та визнали
їх неповажними причинами для
поновлення процесуального строку.

За таких обставин, підстави для
скасування ухвалених рішень відсутні.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а рішення судів першої та
апеляційної інстанцій - без змін, якщо
визнає, що судами не допущено порушень
норм матеріального і процесуального
права при ухваленні судового рішення
чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Франківському районі м. Львова
залишити без задоволення, а ухвалу
Львівського окружного
адміністративного суду від 28 листопада
2013 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 06 лютого 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді С.В. Головчук
Д.В. Ліпський
Ю.К. Черпак