Справа № 2а-843/10/0370
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2014 року м.
Київ К/9991/52466/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко
Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції

на постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 29.04.2010

та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 12.07.2010

у справі № 2а-843/10/0370

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2

до Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції

про застосування штрафних (фінансових)
санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 29.04.2010,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 12.07.2010, позов задоволено частково.
Скасовано рішення Луцької ОДПІ від
26.11.2009 № повністю та від 26.11.2009 №
в частині застосування штрафних
(фінансових) санкцій в сумі 680 грн.

Луцька ОДПІ подала касаційну скаргу, в
якій просить скасувати вказані судові
рішення та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову.
Посилається на порушення судами норм
матеріального права: п. 9 ч. 1 ст. 3, п. 4 ч. 1
ст. 17 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95
ВР, ст.ст. 3, 8 Закону України «Про
патентування деяких видів
підприємницької діяльності» від 23.03.1996.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
про обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, дослідивши доводи
касаційної скарги, матеріали справи,
судові рішення, суд касаційної
інстанції дійшов висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено такі обставини.

Луцькою ОДПІ проведено перевірку
господарської одиниці - магазину,
належної позивачеві, щодо дотримання
порядку проведення розрахунків за
товари (послуги), вимог з регулювання
обігу готівки, наявності торгових
патентів і ліцензій, за результатами
якої складено акт від 09.11.2009.

На підставі акту перевірки
відповідачем складено:

- рішення від 26.11.2009 № про
застосування відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 17
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» від 06.07.1995 №
265/95-ВР (далі - Закон № 265/95-ВР) штрафних
(фінансових) санкцій в сумі 1360 грн. за
порушення п. 9 ч. 1 ст. 3 Закону № 265/95-ВР,
що полягало в нероздрукуванні
фіскальних звітних чеків за 15.03.2009,
28.07.2009, 04.08.2009 та 12.10.2009;

- рішення від 26.11.2009 № про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій в сумі 80 грн. за порушення ст. 3
Закону України «Про патентування
деяких видів підприємницької
діяльності» від 23.03.1996 № 98/96-ВР (далі -
Закон № 98/96-ВР).

Визнаючи протиправним застосування до
позивача за рішенням від 26.11.2009 №
штрафних (фінансових) санкцій в сумі 680
грн., суд першої інстанції, з яким
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що нероздрукування
фіскальних звітних чеків за 15.03.2009 та
від 28.07.2009 зумовлене перебуванням
реєстратора розрахункових операцій в
ремонті.

Визнаючи протиправним застосування до
позивача за рішенням від 26.11.2009 №
штрафних (фінансових) санкцій в сумі 80
грн., суд першої інстанції, з яким
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що податковим органом
не конкретизовано, за яке саме
порушення до позивача застосована ця
штрафна санкція.

Суд касаційної інстанції не вбачає
порушень судами попередніх інстанцій
норм матеріального права та вважає, що
суди повно встановили обставини, що
мають значення для вирішення справи, та
надали їм правову оцінку.

Пункт 9 частини першої статті 3 Закону №
265/95-ВР зобов'язує суб'єктів
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг щоденно друкувати
на реєстраторах розрахункових
операцій (за виключенням автоматів з
продажу товарів (послуг) фіскальні
звітні чеки і забезпечувати їх
зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій.

Статтею 5 Закону № 265/95-ВР передбачено,
що, на період виходу з ладу реєстратора
розрахункових операцій та здійснення
його ремонту або у разі тимчасового,
але не більше 72 годин (7 робочих днів),
відключення електроенергії проведення
розрахункових операцій здійснюється з
використанням книги обліку
розрахункових операцій та
розрахункової книжки або із
застосуванням належним чином
зареєстрованого резервного
реєстратора розрахункових операцій.

З огляду на встановлені судами
попередніх інстанцій на підставі
квитанцій від 28.07.2009 № 419 та від 15.03.2009 №
814 обставини перебування реєстратора
розрахункових операцій на ремонті
15.03.2009 та 28.07.2009, суд касаційної
інстанції вважає за правильне
погодитися з судами щодо відсутності
підстав для покладення на позивача
відповідальності за нероздрукування
фіскальних звітних чеків за ці дні.

Крім того, суд касаційної інстанції
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про необхідність
задоволення позову про скасування
рішення від 26.11.2009 № про
застосування штрафних санкцій в сумі 80
грн. за порушення вимог ст. 3 Закону №
98/96-ВР.

Статтею 3 Закону № 98/96-ВР визначено
порядок придбання торгового патенту на
здійснення торговельної діяльності,
торговельну діяльність, яка підлягає
патентуванню, перелік пунктів продажу
товарів, вартість торгових патентів,
здійснення оплати вартості торгового
патенту, перелік вітчизняних товарів,
реалізація яких здійснюється без
придбання торгового патенту тощо.

Судами встановлено, що в оспорюваному
позиваечм рішенні від 26.11.2009 №
відповідачем не конкретизовано пункт
статті 3 Закону № 98/96 ВР, який порушено
позивачем, та статтю закону, якою
передбачено відповідальність за таке
порушення. При цьому судами враховано
те, що зафіксоване у пункті 2.2.14 акту
перевірки порушення щодо здійснення
позивачем торгівельної діяльності без
належного торгового патенту
спростовано встановленими судами
обставинами щодо наявності в позивача
торгового патенту серії ТПБ № 265891 від
02.02.2009.

Зважаючи на відсутність підстав для
висновку про порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
надану судами правову оцінку
встановленим обставинам, діючи у межах
перегляду справи судом касаційної
інстанції, визначених у ст. 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а оскаржувані судові
рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
залишити без задоволення, а постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 29.04.2010 та
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 12.07.2010 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав,
передбачених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за заявою про перегляд даної
ухвали, поданою через Вищий
адміністративний суд України у
порядку, встановленому статтями 236-2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Н.Г. Пилипчук

Судді
Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун