Справа № 816/4833/14
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 грудня 2014 рокум. ПолтаваСправа
№816/4833/14

Суддя Полтавського окружного
адміністративного суду Кукоба О.О.,
розглянувши у письмовому провадженні
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої
служби Хорольського районного
управління юстиції Полтавської
області, третя особа без самостійних
вимог на предмет спору - Хорольська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області про визнання
нечинною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1)
звернулась до суду з позовом до відділу
державної виконавчої служби
Хорольського районного управління
юстиції Полтавської області (надалі -
ВДВС Хорольського РУЮ, відповідач),
третя особа без самостійних вимог на
предмет спору - Хорольська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області (надалі -
Хорольська ОДПІ) про визнання нечинною
та скасування постанови державного
виконавця ВДВС Хорольського РУЮ
Полупан Я.М. від 06.11.2014 ВП №45153264 про
арешт коштів боржника.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилалась на протиправність спірної
постанови, на підставі якої накладено
арешт на всі кошти ОСОБА_1, що
знаходяться на рахунку картки
заробітної плати, відкритому в
Полтавському ГРУ ПАТ КБ "ПриватБанк".
Зазначила, що постанова від 06.11.2014 ВП
№45153264 про арешт коштів боржника
порушує її право на працю, передбачене
статтею 43 Конституції України, що
включає можливість заробляти працею
собі на життя. Арешт коштів на
відповідній зарплатній картці
позбавляє ОСОБА_1 можливості
отримувати у повному розмірі заробітну
плату за свою працю. Також
наголошувала, що державним виконавцем
порушено вимоги статті 70 Закону
України "Про виконавче провадження",
якою обмежено розмір відрахувань із
заробітної плати боржника в межах
двадцяти відсотків. Окрім того, ОСОБА_1
зазначила, що оскаржену постанову
станом на дату звернення до суду ані
засобами поштового зв'язку, ані
особисто під розписку не отримувала,
про існування процесуального
документа дізналась лише 18.11.2014 у
Хорольському відділенні КБ
"ПриватБанк" після того, як її картку
для отримання заробітної плати було
заблоковано.

Відповідач позов не визнав. У письмових
запереченнях посилався на
правомірність та обґрунтованість
спірної постанови. Зазначив, що
вказаною постановою, з метою виконання
виконавчого листа Полтавського
окружного адміністративного суду
листа від 03.10.2014 №2а-2161/10/1670, державним
виконавцем накладено арешт на кошти, що
обліковуються на всіх рахунках
боржника, в тому числі на поточні,
розрахункові, вкладні/депозитні,
особові рахунки, відкриті в банках:
Полтавське ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк" м.
Полтава, МФО 331401; ПОД АТ "Райффайзен
Банк Аваль" м. Полтава, МФО 331605; Філія
"Полтавське РУ" АТ "Банк "Фінанси та
Кредит" м. Полтава, МФО 331832; ПАТ "Креді
агріколь банк", МФО 300614; Філія -
Полтавське обласне управління АТ
"Ощадбанк", МФО 331467; ПАТ
"Полтава-банк", МФО 331489. При цьому,
посилався на приписи пункту 6 частини
третьої статті 11 Закону України "Про
виконавче провадження" та пункту 10
Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, які надають право державному
виконавцю накладати арешт на кошти, які
перебувають на рахунках і вкладах у
банках, інших фінансових установах.
Наголошував на тому, що ПАТ КБ
"ПриватБанк", у повідомленні про арешт
рахунків, не лише не вказав реквізити
рахунків, а й підстави їх відкриття.

У судове засідання 15 грудня 2014 року
з'явився представник відповідача.

Позивач в судове засідання не
з'явилась, надала клопотання про
розгляд справи без її участі.

Хорольська ОДПІ в судове засідання
явку уповноваженого представника не
забезпечила, про розгляд справи
повідомлена належним чином, клопотань
про відкладення чи розгляд справи без
її участі на надала.

Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених даною статтею, але прибули
не всі особи, які беруть участь у
справі, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи достатність наданих
сторонами доказів та відсутність
потреби допитати свідка чи експерта,
суд, зважаючи на положення частини
шостої статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в судовому засіданні 15 грудня
2014 року перейшов до розгляду справи у
порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши
докази, що мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, встановив наступні факти та
відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що державним
виконавцем ВДВС Хорольського РУЮ
Полупан Я.М. 21 жовтня 2014 року винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження №45153264 щодо примусового
виконання виконавчого листа
№2а-2161/10/1670, виданого 03 жовтня 2014 року
Полтавським окружним адміністративним
судом про стягнення з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 на користь
Хорольської ОДПІ штрафних (фінансових)
санкцій в розмірі 53087,45 грн. Вказаною
постановою боржнику надано строк для
добровільного виконання виконавчого
документа до 28 жовтня 2014 року /а.с. 26/.

У зв'язку з невиконанням судового
рішення у встановлений для
добровільного виконання строк,
державним виконавцем ВДВС
Хорольського РУЮ Полупан Я.М. 22
жовтня 2014 року винесено постанову
№45153264 про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження, згідно якої накладено
арешт на все майно, що належить ОСОБА_1
/а.с. 28/.

Крім того, у зв'язку з несплатою ОСОБА_1
боргу в розмірі 53087,45 грн, виконавчого
збору в розмірі 5308,75 грн, витрат на
проведення виконавчих дій в розмірі 77,97
грн, 06 листопада 2014 року державним
виконавцем ВДВС Хорольського РУЮ
Полупан Я.М. винесено постанову ВП
№45153264 про арешт коштів боржника. Даною
постановою накладено арешт на кошти, що
містяться на всіх рахунках клієнта, в
тому числі на поточні, розрахункові,
вкладні/депозитні, особові рахунки, які
можуть бути відкриті в банках:
Полтавське ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк" м.
Полтава, МФО 331401; ПОД АТ "Райффайзен
Банк Аваль" м. Полтава, МФО 331605; Філія
"Полтавське РУ АТ "Банк "Фінанси та
Кредит" м. Полтава, МФО 331832; ПАТ "Креді
агріколь банк" МФО 300614; Філія -
Полтавське обласне управління АТ
"Ощадбанк", МФО 331467; ПАТ "Полтава-банк"
МФО 331489 /а.с. 44/.

Вважаючи постанову від 06 листопада 2014
року незаконною, позивач звернулась до
суду з даним позовом.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Надаючи правову оцінку спірній
постанові та перевіряючи її на
відповідність вищевказаним критеріям,
суд виходить з наступного.

У відповідності до пункту 6 частини
третьої статті 11 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право
накладати арешт на кошти та інші
цінності боржника, зокрема на кошти,
які перебувають на рахунках і вкладах у
банках, інших фінансових установах, на
рахунки в цінних паперах, а також
опечатувати каси, приміщення і місця
зберігання грошей.

Статтею 32 Закону України "Про виконавче
провадження" визначено, що заходами
примусового виконання рішень є:
звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб; звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника; вилучення в
боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; інші
заходи, передбачені рішенням.

Порядок звернення стягнення на кошти
та інше майно боржника визначено
статтею 52 Закону України "Про виконавче
провадження".

За приписами даної статті стягнення за
виконавчими документами звертається в
першу чергу на кошти боржника у гривнях
та іноземній валюті, інші цінності, у
тому числі кошти на рахунках і вкладах
боржника у банках та інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах
у депозитарних установах. На кошти та
інші цінності боржника, що знаходяться
на рахунках, вкладах та на зберіганні у
банках чи інших фінансових установах,
накладається арешт. Арешт поширюється
також на кошти на рахунках, які будуть
відкриті після винесення постанови про
накладення арешту.

Таким чином, накладення арешту на кошти
боржника є першочерговим заходом
примусового виконання судового
рішення, в разі невиконання такого
рішення в добровільному порядку.

Як зазначено судом вище, арешт на кошти
ОСОБА_1 на рахунках у банках державним
виконавцем накладено в межах
виконавчого провадження №45153264 у
зв'язку з невиконанням боржником вимог
судового рішення в адміністративній
справі №2а-2161/10/1670.

Копію постанови від 06 листопада 2014 року
державним виконавцем надіслано в
установи банків.

При цьому, як пояснила представник
відповідача, оскільки в ході
здійснення виконавчих дій державним
виконавцем не встановлено відомостей
про відкриті боржником розрахункові
рахунки в банківських установах
України, спірною постановою накладено
арешт на всі рахунки, що могли б бути
відкритими позивачем в установах
банків м. Хорол Полтавської області.

Матеріалами справи підтверджено, що
ПОД АТ "Райффайзен Банк Аваль", Філія
"Полтавське РУ" АТ "Банк "Фінанси та
Кредит", ПАТ "Креді агріколь банк", Філія
- Полтавське обласне управління ПАТ
"Ощадбанк", ПАТ "Полтава-банк" повернули
без виконання постанову державного
виконавця від 06.11.2014 про арешт коштів
боржника у зв'язку з відсутністю
відкритих рахунків, які належать
ОСОБА_1 /а.с. 53-55, 57, 58, 60-65/.

Водночас, ПАТ КБ "ПриватБанк", листом
від 13.11.2014 №20.1.0.0.0/7-20141111/2168, повідомив
державного виконавця про накладення
арешту на розрахункові рахунки
ОСОБА_1 /а.с. 56/.

Залученою до матеріалів справи
довідкою ПАТ КБ "ПриватБанк" від 15.12.2014
вих. №2007756 підтверджено, що ОСОБА_1
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1) станом на
15.12.2014 має у ПАТ КБ "ПриватБанк"
відкритий рахунок НОМЕР_2, тип рахунку -
зарплатна картка /а.с. 71/.

Таким чином, ПАТ КБ "ПриватБанк" на
виконання постанови державного
виконавця ВДВС Хорольського РУЮ від
06.11.2014 ВП№45153264 про арешт коштів
боржника накладено арешт на всі кошти
ОСОБА_1, що містяться на розрахунковому
рахунку, призначеному для зарахування
заробітної плати.

У зв'язку з викладеним, суд враховує, що
за приписами статті 70 Закону України
"Про виконавче провадження" розмір
відрахувань із заробітної плати та
інших доходів боржника вираховується
із суми, що залишається після утримання
податків, зборів та єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Обмеження розміру відрахувань із
заробітної плати встановлюється
законодавством про працю.

Із заробітної плати боржника може бути
утримано за виконавчими документами до
погашення у повному обсязі
заборгованості:

- у разі стягнення аліментів,
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю, відшкодування шкоди у
зв'язку із втратою годувальника та
збитків чи шкоди, заподіяних злочином, -
п'ятдесят відсотків;

- за всіма іншими видами стягнень, якщо
інше не передбачено законом, - двадцять
відсотків.

Загальний розмір усіх відрахувань під
час кожної виплати заробітної плати не
може перевищувати п'ятдесят відсотків
заробітної плати, що має бути виплачена
працівнику, у тому числі в разі
відрахування за кількома виконавчими
документами.

Крім того, в силу положень статті 43
Конституції України кожен має право на
працю, що включає можливість заробляти
собі на життя працею, яку він вільно
обирає або на яку вільно погоджується.
Кожен має право на належні, безпечні і
здорові умови праці, на заробітну
плату, не нижчу від визначеної законом.

Враховуючи наведені вище норми закону
та фактичні обставини справи, суд
дійшов висновку, що накладення арешту
на всі кошти, які містяться на рахунку
позивача, призначеному для зарахування
заробітної плати є порушенням
гарантованих Конституцією та законами
України прав ОСОБА_1 Зокрема,
накладення арешту на всі кошти ОСОБА_1,
що знаходяться на відкритому у ПАТ КБ
"ПриватБанк" рахунку для виплати
заробітної плати, повністю позбавляє
позивача права отримувати заробітну
плату за свою працю. Разом з цим, як
зазначено судом вище, відрахування із
заробітної плати за виконавчими
документами не може становити більше 20
відсотків нарахувань.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про протиправність постанови
державного виконавця ВДВС
Хорольського РУЮ від 06.11.2014 ВП №45153264
про арешт коштів боржника в частині
накладення арешту на кошти, що
містяться на рахунку НОМЕР_2,
відкритому ОСОБА_1 у ПАТ КБ
"ПриватБанк".

З приводу посилань представника
відповідача на те, що ПАТ КБ
"ПриватБанк" у повідомленні про
накладення арешту не повідомило, на які
саме рахунки накладено арешт, у зв'язку
з чим державному виконавцю не було
відомо, на який саме рахунок ОСОБА_1
накладено арешт, суд звертає увагу на
те, що рішення про накладення арешту на
кошти на розрахункових рахунках
боржника у банках державним виконавцем
прийнято взагалі без будь-якого
з'ясування питання про відкриті ОСОБА_1
розрахункові рахунки в установах
банків. Натомість, як підтверджено
матеріалами справи, розрахунковий
рахунок НОМЕР_2 є зарплатною карткою
позивача.

Водночас, суду не надано відомостей про
наявні у позивача розрахункові рахунки
в інших установах банків, а матеріалами
справи підтверджено, що ПОД АТ
"Райффайзен Банк Аваль", Філія
"Полтавське РУ" АТ "Банк "Фінанси та
Кредит", ПАТ "Креді агріколь банк", Філія
- Полтавське обласне управління ПАТ
"Ощадбанк", ПАТ "Полтава-банк" постанову
державного виконавця від 06.11.2014 про
арешт коштів боржника повернули без
виконання у зв'язку з відсутністю
відкритих рахунків, які належать
ОСОБА_1 /а.с. 53-55, 57, 58, 60-65/.

Тобто, на даний час арешт коштів на
рахунках у вказаних банківських
установах відсутній, а отже, відсутнє
будь-яке порушення прав та законних
інтересів позивача, відновлення яких,
на думку останньої, є необхідним. Як
наслідок, вимоги про зняття арешту з
коштів на рахунках у даних банках є
передчасними.

Враховуючи положення частини
четвертої статті 52 Закону України "Про
виконавче провадження", відповідно до
якої арешт поширюється також на кошти
на рахунках, які будуть відкриті після
винесення постанови про накладення
арешту, суд не знаходить підстав для
скасування постанови державного
виконавця в іншій частині.

Згідно з частиною другою статті 60
Закону України "Про виконавче
провадження" у разі прийняття судом
рішення про зняття арешту з майна арешт
з майна знімається за постановою
державного виконавця не пізніше
наступного дня, коли йому стало відомо
про такі обставини. Копія постанови про
зняття арешту з майна надсилається
боржнику та органу (установі), якому
була надіслана для виконання постанова
про накладення арешту на майно
боржника.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про наявність підстав для зняття
арешту з розрахункового рахунку
НОМЕР_2, відкритого ОСОБА_1 у ПАТ КБ
"ПриватБанк" (тип рахунка - зарплатна
картка).

Суд враховує, що відповідно до статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно частини першої статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Частиною другою статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльність суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Приймаючи до уваги встановлені в ході
судового розгляду фактичні обставини
справи та враховуючи вищенаведені
норми законодавства, якими
врегульовано спірні відносини, суд
дійшов висновку про задоволення позову
частково.

Зокрема, зважаючи на те, що спірна
постанова державного виконавця є
правовим актом індивідуальної дії, суд,
відповідно до положень частини другої
статті 11 Кодексу адміністративного
судочинства України, вважає за
необхідне вийти за межі позовних вимог,
визнати протиправною та скасувати
постанову державного виконавця ВДВС
Хорольського РУЮ від 06.11.2014 ВП №45153264
про арешт коштів боржника в частині
накладення арешту на розрахунковий
рахунок НОМЕР_2, відкритий ОСОБА_1 у ПАТ
КБ "ПриватБанк" (тип рахунка - зарплатна
картка).

Крім того, зважаючи на те, що підставою
для зняття арешту з розрахункового
рахунка є постанова державного
виконавця, прийнята з огляду на
відповідне рішення суду, суд вважає за
необхідне вказати у резолютивній
частині постанови на зняття арешту з
розрахункового рахунку НОМЕР_2,
відкритого ОСОБА_1 у ПАТ КБ "ПриватБанк"
(тип рахунка - зарплатна картка).

Згідно з частиною третьою статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Керуючись статтями 2, 7-11, 69-71, 86, 94, 128,
158-163, 181 Кодексу адміністративного
судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
відділу державної виконавчої служби
Хорольського районного управління
юстиції Полтавської області, третя
особа без самостійних вимог на предмет
спору - Хорольська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області про визнання нечинною та
скасування постанови задовольнити
частково.

Визнати протиправною та скасувати
постанову державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Хорольського районного управління
юстиції Полтавської області Полупан
Ярини Михайлівни від 06 листопада 2014
року ВП №45153264 про арешт коштів
боржника в частині накладення арешту
на кошти, що містяться на
розрахунковому рахунку НОМЕР_2,
відкритому ОСОБА_1 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1) у Полтавському ГРУ ПАТ КБ
"ПриватБанк" м. Полтава, МФО 331401 /тип
рахунку - зарплатна картка/.

Зняти арешт з розрахункового рахунка
НОМЕР_2, відкритого ОСОБА_1
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1) у
Полтавському ГРУ ПАТ КБ "ПриватБанк" м.
Полтава, МФО 331401 /тип рахунку -
зарплатна картка/.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1) витрати зі сплати судового
збору в сумі 36 (тридцять шість) гривень
54 (п'ятдесят чотири) копійки.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання її
копії з одночасним надісланням копії
апеляційної скарги до суду апеляційної
інстанції.

Суддя
О.О. Кукоба