Справа № 817/3838/14
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/3838/14

17 грудня 2014 року 12год. 59хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Жуковська Л.А. за
участю секретаря судового засідання
Мельничук О.А. та сторін і інших осіб,
які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник Старійчук
А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

ОСОБА_3 до
Гощанської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до
Гощанської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області (далі - Гощанська ОДПІ) про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень №2857-15 та
№2858-15 від 22.10.2014 року.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав з підстав,
викладених в позовній заяві. В
обґрунтування позовних вимог зазначив,
що з січня 2014 року позивач знаходиться
на спрощеній системі оподаткування.
Пояснив, що у власності ОСОБА_3
перебуває дві земельні ділянки площею
0,0356 га та 1,7235 га, які використовуються в
його підприємницькій діяльності. У
зв'язку з цим, вважає, що позивач не є
платником податку на землю, визначення
податковим органом позивачу
податкового зобов'язання за платежем
«земельний податок з фізичних осіб» є
необґрунтованим, а тому оспорювані
податкові повідомлення-рішення
підлягають скасуванню. З таких підстав
просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав, подав
письмові заперечення на позов (а.с.47-48).
В обґрунтування позову зазначив, що
позивачем не було представлено доказів
використання земельної ділянки у
господарській діяльності, тобто не
подано повідомлення про об'єкти
оподаткування або об'єкти пов'язані з
оподаткуванням або через які
проводиться господарська діяльність
за встановленою формою 20-ОПП. Оскільки
позивач є платником єдиного податку, то
повідомлення форми 20-ОПП, на думку
відповідача, повинно було податись
після реєстрації позивача та
закріплення за ним ділянок, на які
нарахований земельний податок.
Стверджував, що у зв'язку з цим та на
підставі листа Гощанської селищної
ради від 20.10.2014 року за №02-29/1349,
податковим органом винесені
оспорювані податкові
повідомлення-рішення. За таких
обставин просив в задоволенні позову
відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши письмові докази, суд
дійшов висновку про задоволення
позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.01.2012 року ОСОБА_3
зареєстрований фізичною
особою-підприємцем, що підтверджується
копією Виписки з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (а.с.9). З 01.01.2014 року
позивач перебуває на спрощеній системі
оподаткування та є платником єдиного
податку другої групи, про що свідчить
копія Витягу є реєстру платників
єдиного податку (а.с.10) з наступним
переліком видів господарської
діяльності згідно з КВЕД: допоміжне
обслуговування наземного транспорту;
технічне обслуговування та ремонт
автотранспортних засобів; роздрібна
торгівля в неспеціалізованих
магазинах переважно продуктами
харчування, напоями та тютюновими
виробами; інші види роздрібної
торгівлі поза магазинам; складське
господарство; діяльність ресторанів,
надання послуг мобільного харчування;
діяльність готелів і подібних засобі
тимчасового розміщування; діяльність
засобів тимчасового розміщування на
період відпустки та іншого тимчасового
проживання; надання місць кемпінгами
та стоянками для житлових автофургонів
і причепів; діяльність інших засобів
тимчасового розміщування; виробництво
хліба та хлібобулочних виробів;
виробництво борошняних кондитерських
виробів, тортів, тістечок нетривалого
зберігання; інша допоміжна діяльність
у сфері транспорту.

Матеріали справи свідчать, що 20.10.2014
року на адресу Гощанської ОДПІ
надійшов лист Гощанської селищної ради
№02-29/1349, згідно з яким виконком
Гощанської селищної ради просив
нарахувати ОСОБА_3 земельний податок
відповідно до грошової оцінки
земельних ділянок: за земельну ділянку
площею 1,7235 в сумі 16879,80 грн. та за
земельну ділянку площею 0,0356 га в сумі
726,40 грн.(а.с.49).

У зв'язку з цим 22.10.2014 року податковим
органом ФОП ОСОБА_3 виставлено
податкові повідомлення-рішення:

- №2857-15 від 22.10.2014 року, яким ФОП
ОСОБА_3, визначено податкове
зобов'язання за платежем «земельний
податок з фізичних осіб» в сумі 16879,79
грн.;

- №2858-15 від 22.10.2014 року, яким ФОП
ОСОБА_3, визначено податкове
зобов'язання за платежем «земельний
податок з фізичних осіб» в сумі 726,38
грн.(а.с.11-12).

Надаючи правову оцінку вказаним
податковим повідомленням-рішенням, суд
виходить з такого.

Згідно із ст.269 Податкового кодексу
України платниками податку за землю є
власники земельних ділянок, земельних
часток (паїв) та землекористувачі.

Відповідно до ст.270 Податкового кодексу
України об'єктами оподаткування плати
за землю є: земельні ділянки, які
перебувають у власності або
користуванні; земельні частки (паї), які
перебувають у власності.

Згідно зі статтею 80 Земельного кодексу
суб'єктами права власності на землю є
громадяни та юридичні особи - на землі
приватної власності.

У статті 116 Земельного кодексу
зазначено, що громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, або за результатами
аукціону.

Відповідно до п.286.1 ст.286 Податкового
кодексу України підставою для
нарахування земельного податку є дані
державного земельного кадастру.

Як свідчать матеріали справи, а саме:
державні акти на право власності на
земельну ділянку №118187 та №118188 від
13.12.20112 року (а.с.13-14), викопіювання з
плану землекористувань Гощанської
селищної ради земельної ділянки, що
відводиться у власність шляхом викупу
(а.с.15-16) ФОП ОСОБА_3 на підставі
договорів купівлі-продажу №1606 та №1604
від 19.11.2012 року набув у власність
земельні ділянки площею 0,0356 га та 1,7235
га за адресою Рівненська область,
Гощанський район, АДРЕСА_1.

Зі змісту вказаних державних актів
вбачається, що цільове призначення
придбаних земельних ділянок: 1) для
будівництва та обслуговування інших
будівель громадської забудови (для
обслуговування будівель мотелю); 2) для
розміщення та експлуатації будівель і
споруд додаткових транспортних послуг
та допоміжних операцій.

Одночасно судом встановлено,
представниками сторін не
заперечувалося, що за цією ж адресою
Рівненська область, Гощанський район,
АДРЕСА_1 знаходиться товарний мотель,
склад «К-1», будівля складу та під навіс
«М-1», які належать на праві власності
ФОП ОСОБА_3, що підтверджується
долученими технічними паспортами на
вказані будівлі (а.с.26-46).

Враховуючи встановлені в ході судового
розгляду обставини справи в їх
сукупності, суд вважає доведеним
належними та допустимими доказами, що
позивачу на праві власності належать
земельні ділянки площею 0,0356 га та 1,7235
га за адресою Рівненська область,
Гощанський район, АДРЕСА_1, які
використовуються позивачем в його
підприємницькій діяльності відповідно
до видів діяльності, зазначених у
свідоцтві платника єдиного податку.

Відповідно до пп.271.1.1 п.271.1 ст.271
Податкового кодексу України базою
оподаткування нормативна грошова
оцінка земельних ділянок з урахуванням
коефіцієнта індексації, визначеного
відповідно до порядку, встановленого
цим розділом.

Пунктом 289.1 статті 289 Податкового
кодексу України встановлено для
визначення розміру податку та орендної
плати використовується нормативна
грошова оцінка земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
земельних відносин здійснює
управління у сфері оцінки земель та
земельних ділянок.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про
оцінку земель» нормативна грошова
оцінка земельних ділянок
проводиться, зокрема, у разі визначення
розміру земельного податку.

Відповідно до ст.20 цього ж Закону за
результатами нормативної грошової
оцінки земельних ділянок складається
технічна документація.

Дані про нормативну грошову оцінку
окремої земельної ділянки
оформляються як витяг з технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земель.

Пунктом 1.7 Порядку нормативної
грошової оцінки земель
сільськогосподарського призначення та
населених пунктів встановлено, що
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок проводиться суб'єктами
оціночної діяльності, які отримали
ліцензії на проведення робіт із
землеустрою.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про
оцінку земель» витяг з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку окремої земельної ділянки
видається центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері земельних відносин.

При цьому, до матеріалів справи
позивачем долучено копії витягів з
технічної документації про нормативну
грошову оцінку земельної ділянки
згідно з державним актом серії ЯМ №118188
та №118187 (а.с.17-18), відповідно до яких
визначено нормативну грошову оцінку
вищевказаних земельних ділянок.

За таких обставин, суд не бере до уваги
твердження відповідача про визначення
земельного податку на підставі листа
Гощанської селищної ради, як такі, що не
відповідають законодавчо
встановленому порядку визначення
розміру земельного податку.

Відповідно до п.297.1 ст.297 Податкового
кодексу України платники єдиного
податку звільняються від обов'язку
нарахування, сплати та подання
податкової звітності з таких податків
і зборів, зокрема, як земельного
податку, крім земельного податку за
земельні ділянки, що не
використовуються ними для провадження
господарської діяльності.

Таким чином, оскільки земельні ділянки
площею 0,0356 га та 1,7235 га за адресою
Рівненська область, Гощанський район,
АДРЕСА_1, що належать ФОП ОСОБА_3 на
праві власності, використовуються ним
для провадження господарської
діяльності, то у суду наявні всі
правові підставі для висновку, що
позивач звільнений від обов'язку
нарахування, сплати та подання
податкової звітності з земельного
податку.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Встановлені в ході судового розгляду
обставини справи дають суду підстави
вважати, що відповідач при прийнятті
податкових повідомлень-рішень №2857-15 та
№2858-15 від 22.10.2014 року діяв не на
підставі, не в межах повноважень та не в
спосіб, визначений чинним
законодавством, а тому податкові
повідомлення-рішення №2857-15 та №2858-15
від 22.10.2014 року є протиправним, таким, що
прийняте без урахуванням всіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішень.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

За наведених обставин, суд вважає, що
податкові повідомлення-рішення №2857-15
та №2858-15 від 22.10.2014 року не відповідають
вказаним критеріям правомірності, а
тому підлягають скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків
встановлених ст. 72 цього Кодексу. У
відповідності до п. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних
повноважень не надав суду достатніх
беззаперечних доказів в обґрунтування
обставин, на яких ґрунтуються його
заперечення, і не довів правомірності
прийнятим ним податкових
повідомлень-рішень №2857-15 та №2858-15 від
22.10.2014 року.

При зазначених обставинах, вимоги
позивача правомірні, обґрунтовані і
підлягають до задоволення в повному
обсязі, а заперечення відповідача суд
відхиляє як безпідставні і такі, що
суперечать чинному законодавству та
фактичним обставинам справи.

Згідно з ч. 3 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Гощанської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області №2857-15, №2858-15 від 22.10.2014 року.

Присудити на користь позивача ОСОБА_3
із Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 182,70 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Жуковська Л.А.