Справа № 810/6717/14
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2014 року 810/6717/14

Суддя Київського окружного
адміністративного суду Лисенко В.І.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом Управління пенсійного
фонду України в м.Броварах та
Броварському районі Київської
областідотовариства з додатковою
відповідальністю «Бровари - молоко»
простягнення заборгованості з
відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, -в с т а н о в
и в:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулось
Управління пенсійного фонду України в
м.Броварах та Броварському районі
Київської області з позовом до
товариства з додатковою
відповідальністю «Бровари - молоко»
про стягнення заборгованості з
відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період
серпень - листопад 2014 року у розмірі
5741,33 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що ТДВ «Бровари - молоко»,
всупереч вимогам пункту другого
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058 -
ІV, пункту шостого Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування,
затвердженої Постановою правління
Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №
21-1 та зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України від 16.01.2004 № 64, не
відшкодував Управлінню фактичні
витрати на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах особі,
яка працювала на роботах з особливо
шкідливими і важкими умовами праці
за списком №2.

У судове засідання сторони,
повідомлені належним чином про час,
дату та місце судового розгляду, не
з'явились.

Від представника позивача до суду
надійшло клопотання про розгляд справи
за його відсутності.

Відповідач про причини неявки суд не
повідомив, із заявами про відкладення
судового розгляду до суду не звертався,
заперечень чи відзиву на позовну заяву
до суду не подавав.

Згідно із частиною четвертою статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку про розгляд справи за
відсутності сторін та у порядку
письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що товариство з
додатковою відповідальністю «Бровари -
молоко» є юридичною особою, як платник
страхових внесків перебуває на обліку
в Управлінні Пенсійного фонду України
в м.Броварах та Броварському районі
Київської області, та є платником збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування у розумінні Закону України
"Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування" від 26.06.1997 №
400/97-ВР (далі - Закон України № 400/97-ВР).

Позивачем відповідно до розрахунків
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій, на підставі пунктів "б""з" статті
13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" (список № 2), згідно з
вимогами частини другої розділу XV
"Прикінцеві положення" Закону України
від 09.07.2003 № 1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", визначено розмір витрат,
які підлягають відшкодуванню за
рахунок відповідача у зв'язку з
виплатою та доставкою пільгової пенсії
громадянину ОСОБА_1 за період серпень -
листопад 2014 року у розмірі 5741,33 грн.

Вказаний пенсіонер працював на
підприємстві відповідача, що
підтверджується копією наказу
товариства від 15.08.1995 № 55 про атестацію
робочих місць працівників ТДВ «Бровари
- молоко» (а.с.23-24); довідкою про
підтвердження наявного пільгового
стажу громадянина ОСОБА_1; актом
зустрічної перевірки документів про
стаж та заробітну плату громадянина
ОСОБА_1, які дають право на пенсію на
пільгових умовах за списком № 2 (а.с.25-28);
протоколом про призначення пенсії на
пільгових умовах вказаному
громадянину (а.с.21).

Наявну заборгованість у розмірі 5741,33
грн. відповідачем у добровільному
порядку не сплачено, а тому позивач
звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
такого.

Пунктом 2 розділу XV "Прикінцеві
положення" Закону України від 09.07.2003 №
1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" передбачено, що
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали або працюють на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди.

Коло осіб, які мають право на пенсію за
віком на пільгових умовах, незалежно
від місця останньої роботи, визначено,
зокрема підпунктами "б" - "з" (список № 2)
частини першої статті 13 Закону України
від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне
забезпечення".

Проте, до запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди підпунктом 1 пункту
2 розділу XV "Прикінцеві положення"
Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено, що вказаним
особам пенсії призначаються за нормами
цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне
забезпечення" (статтями 27 та 28). При
цьому зберігається порядок покриття
витрат на виплату і доставку цих
пенсій, що діяв до набрання чинності
цим Законом.

Порядок відшкодування
страхувальниками витрат Пенсійного
фонду України на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених на
пільгових умовах, визначено
Інструкцією про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженою постановою
Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №
21-1, зареєстрованою в Міністерстві
юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663.

Відповідно до приписів пункту 6.4
вказаної Інструкції розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини другої розділу XV
"Прикінцеві положення" Закону (згідно з
додатками 6 та 7), які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Підприємства відповідно до вимог
пункту 6.8 Інструкції щомісяця до 25-го
числа повинні вносити до Пенсійного
фонду України зазначену в повідомленні
місячну суму фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Згідно з пунктом 1 статті 1 та абзацом
четвертим пункту 1 статті 2 Закону
України від 26.06.1997 № 400/97-ВР "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" для суб'єктів
підприємницької діяльності незалежно
від форм власності, їх об'єднань,
бюджетних, громадських та інших
установ та організацій, об'єднань
громадян та інших юридичних осіб, а
також фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які
використовують працю найманих
працівників, об'єктом оподаткування є
також фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону України
"Про пенсійне забезпечення".

Таким чином, абзацом четвертим
підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих
положень Закону №1058-ІV прямо визначено
обов'язок відповідача стосовно
відшкодування витрат на виплату та
доставку пенсій особам, які були
зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України.

Вищевказане узгоджується і з правовою
позицією Верховного Суду України у
справах №21-33а12 від 24 квітня 2012 року, №
21-68а12 від 29 травня 2012 року, № 21-167а12 від 5
червня 2012 року, № 21-107а12 від 12 червня 2012
року, №№ 21-251а12, 21-294а12, 21-293а12 від 25
вересня 2012 року, №21-12а13 від 16 квітня 2013
року.

Беручи до уваги, що саме Пенсійний фонд
та його органи є уповноваженими
здійснювати контроль за додержанням
законодавства про збір та ведення
обліку єдиного внеску, про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, правильністю нарахування,
обчислення, повнотою і своєчасністю
сплати єдиного внеску, страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування та інших
платежів, призначенням (перерахунком) і
виплатою пенсій, які згідно із
законодавством здійснюються за
рахунок коштів Пенсійного фонду
України, інших джерел, визначених
законодавством, то він уповноважений
виставляти відповідні розрахунки та
пред'являти позови про стягнення
несплачених коштів на виплату пенсій.

Як передбачає частина перша статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Склад витрат та факт їх понесення
Управлінням Пенсійного фонду України в
м.Броварах та Броварському районі
Київської області підтверджується
розрахунками фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до пунктів «б» -
«з» статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" (а.с. 8-9);
відомостями картки особового рахунку
відповідача по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за Списком
№2 (а.с. 7).

Через невідшкодування відповідачем
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період за
період серпень - листопад 2014 року, за
ТДВ «Бровари - молоко» утворилась
заборгованість у загальному розмірі
5741,33 грн.

На час розгляду справи та винесення
рішення по суті заявлених позовних
вимог, доказів про сплату зазначеної
суми відповідачем суду надано не було.

Згідно з частиною першою статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Частиною першою статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу, зокрема, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, у яких обов'язок
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Жодних доказів щодо неправомірності
визначення розміру та складу фактичних
витрат позивача на виплату та доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах за Списком №2, неправомірності
їх нарахування, а також доказів щодо
погашення наявної у відповідача
заборгованості у вказаному вище
розмірі, відповідачем суду надано не
було.

А відтак, суд не знаходить підстав для
звільнення відповідача від обов'язку
по відшкодуванню витрат позивачу на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах за
період за період серпень - листопад 2014
року у розмірі 5741,33 грн.

З урахуванням вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що вимоги
позивача є правомірними і
обґрунтованими, а позов таким, що
підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, що судове рішення ухвалене на
користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати. Позивач не надав суду доказів
понесення ним яких-небудь судових
витрат. Таким чином, судові витрати
стягненню на користь позивача не
підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 70, 71, 86, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд ,-

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з товариства з додатковою
відповідальністю «Бровари - молоко»
() на користь Управління
пенсійного фонду України у
Малиновському районі м. Одеси () заборгованість з
відшкодування фактичних витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій у
розмірі 5741 (п'ять тисяч сімсот сорок
одна) гривня 33 копійки.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Лисенко В.І.