Справа № 387/784/14-а(2-а/384/10/2014)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"26" листопада 2014 р. справа №
387/784/14-а(2-а/384/10/2014)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Ясенової Т.І.

суддів: Головко О.В.
Суховарова А.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
адміністративну справу за апеляційною
скаргою управління Пенсійного фонду
України у Добровеличківському районі
Кіровоградської області на постанову
Вільшанського районного суду
Кіровоградської області від 25 вересня
2014 року у справі № 387/784/14-а(2-а/384/10/2014) за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в у
Добровеличківському районі
Кіровоградської області про визнання
протиправною та зобов'язання вчинити
певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

06 червня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України у
Добровеличківському районі
Кіровоградської області, в якому
просив визнати протиправною
бездіяльність та зобов'язати
управління Пенсійного фонду у
Добровеличківському районі
Кіровоградської області (далі - УПФУ у
Добровеличківському районі
Кіровоградської області) здійснити
перерахунок і виплатити позивачу
довічне грощове утримання діючого
судді згідно довідки ТУ ДСА України у
Кіровоградській області № 67 від 05
лютого 2014 року, починаючи з 01 грудня 2013
року без обмеження граничного строку і
розміру.

Постановою Вільшанського районного
суду Кіровоградської області від 25
вересня 2014 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування судом обставин справи, що
призвело до неправильного вирішення
справи та просить скасувати постанову
суду першої інстанції та відмовити в
задоволенні адміністративного позову
в повному обсязі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи та
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
колегія суддів дійшла наступних
висновків.

ОСОБА_1 за результатами виборів
народних суддів районного суду
Української РСР 27 серпня 1978 року був
обраним народним суддею
Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області та 28 серпня 1978
року, відповідно до наказу відділу
юстиції Кіровоградського обласного
виконкому №258-к від 31 серпня 1978 року,
зарахований до штату
Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області.

Відповідно до записів у трудовій
книжці, 21 червня 1982 року позивач
обраний народним суддею та призначений
головою Добровеличківського районного
суду Кіровоградської області.

22 червня 1987 року ОСОБА_1 обраний
народним суддею та призначений головою
Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області.

06 квітня 1990 року обраний головою
Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області.

23 березня 2000 року відповідно до
постанови Верховної ради України
№1570-ІІІ позивач обраний безстроково
суддею Добровеличківського районного
суду Кіровоградської області.

26 липня 2000 року відповідно до Указу
Президента України №922/2000 від 26 липня
2000 року призначений головою
Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області.

Відповідно до рішення РСУ №77 від 22
червня 2007 року призначений головою
Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області строком на
п'ять років.

З жовтня 2013 року ОСОБА_1 є суддею у
відставці, будучи звільненим з посади
судді Добровеличківського районного
суду Кіровоградської області на
підставі Постанови Верховної Ради
України від 19 вересня 2013 року № 604-VІІ та
наказу Добровеличківського районного
суду Кіровоградської області від 22
жовтня 2013 року № 22-к.

З 24 жовтня 2013 року позивач перебуває на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України в Добровеличківському районі
Кіровоградської області та отримує
пенсію, розраховану з довічного
грошового утримання судді у відставці,
розмір якої за наявності у нього
страхового стажу на посаді судді та з
урахуванням проценту для розрахунку
пенсії від заробітку, який складає 90%,
становить 19613,70 грн. щомісячно.

Відповідно до Закону України „Про
Державний бюджет України на 2013 рік", з 01
грудня 2013 року зріс розмір мінімальної
заробітної плати, а відтак змінилась в
сторону збільшення і заробітна плата
працюючих суддів, в зв'язку із чим у
позивача виникло право на перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці, починаючи
із 01 грудня 2013року.

19 травня 2014 року позивач звернувся до
відповідача з проханням здійснити йому
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
в зв'язку із збільшенням заробітної
плати працюючого судді із 01 грудня
2013року відповідно до статті 138 Закону
України „Про судоустрій і статус
суддів" та статті 37-1 Закону України
„Про державну службу".

Листом №2/Г-11 від 28 травня 2014 року
відповідач відмовив у здійсненні
перерахунку, посилаючись на положення
частини 4 статті 138 Закону України „Про
судоустрій і статус суддів", відповідно
до якої у разі зміни розміру грошового
утримання діючих суддів
Конституційного суду України
здійснюється перерахунок раніше
призначеного щомісячного грошового
утримання. Зазначив, що перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання здійснюється з усієї суми
заробітної плати діючих суддів
Конституційного суду України з дня
виникнення права на відповідний
перерахунок.

Відповідно до статті 37-1 Закону України
„Про державну службу" у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям, а
також у зв'язку з набуттям особою права
на пенсійне забезпечення державного
службовця за цим Законом, відповідно
здійснюється перерахунок раніше
призначеної пенсії. Перерахунок пенсії
здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

Статтею 129 Закону України „Про
судоустрій і статус суддів" визначено
вид, склад, розмір суддівської
винагороди, яка складається з
грошового утримання, яке включає в себе
посадовий оклад та доплати за: вислугу
років; перебування на адміністративній
посаді в суді; науковий ступінь; роботу,
яка передбачає доступ до державної
таємниці.

Частиною першої цієї статті
встановлено, що суддівська винагорода
регулюється цим Законом, Законом
України „Про Конституційний Суд
України" та не може визначатися іншими
нормативно-правовими актами.

Призначення та нарахування
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці
проводиться відповідно до вимог статті
138 Закону України „Про судоустрій і
статус суддів" від 07 липня 2010 року.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року при
вирішенні питання щодо перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці при
збільшенні заробітної плати
працюючого судді, було визнано
неконституційними положення пункту 63
розділу II Закону України „Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" щодо зміни
існуючого порядку виплати щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці. В даному рішенні
Конституційним Судом України
визначено, що фактичне позбавлення
суддів у відставці права на
перерахунок довічного грошового
утримання у зв'язку зі збільшенням
розміру заробітної плати працюючого
судді, суттєво звужує зміст і обсяг
права судді, яке він мав та обмежує його
конституційні гарантії незалежності.

Конституційний Суд України у рішенні
від 14 грудня 2011 року № 18-рп/2011, вказав,
що правова природа щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці та щомісячного грошового
утримання працюючого судді є
однаковою, а самі ці поняття -
однорідними та взаємопов'язаними.
Щомісячне грошове утримання ідентичне
щомісячному довічному грошовому
утриманню. Відмінність щомісячного
грошового утримання працюючого судді
від щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці полягає у
тому, що судді, які мають право на
відставку та продовжують працювати на
посаді судді, цю виплату одержують
виключно з Державного бюджету України,
а судді у відставці - з Пенсійного фонду
України за рахунок коштів Державного
бюджету України. У цьому рішенні
Конституційний Суд України вказує про
неможливість звуження змісту та об'єму
гарантій незалежності суддів, а
відповідно, матеріального та
соціального забезпечення.

На підставі викладеного, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
правильно вирішив справу по суті та
дійшов обґрунтованого висновку про
наявність у позивача права на
перерахунок пенсії з 01 грудня 2013 року
на підставі довідки Територіального
управління Державної судової
адміністрації України у
Кіровоградській області, у зв'язку з
чим підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
постанови суду відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206 КАС
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Добровеличківському районі
Кіровоградської області - залишити без
задоволення.

Постанову Вільшанського районного
суду Кіровоградської області від 25
вересня 2014 року у справі №
387/784/14-а(2-а/384/10/2014) - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
сторонам та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
Т.І. Ясенова

Суддя:
О.В. Головко

Суддя:
А.В. Суховаров