Справа № 812/4933/13-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 року м. Київ
К/800/45883/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В. Леонтович К.Г.,
Маслія В.І. розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 17 червня 2013
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 07 серпня 2013
року у справі № 812/4933/13-а за позовом
ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду
України в м. Сєвєродонецьку Луганської
області про скасування рішення від
09.01.2013 року №104, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Сєвєродонецьку Луганської області
про скасування рішення від 09.01.2013 року
№104 про застосування штрафних санкцій
за неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою
звітності, передбаченою Законом
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", у розмірі 170,00
грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
позивач здійснює підприємницьку
діяльність за спрощеною системою
оподаткування, не маючи найманих
працівників, а тому, відповідно до
статті 5 Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", обов'язки як
платника єдиного внеску у нього не
виникають в той час як спірне рішення
видане юридичною особою "Управління
Пенсійного фонду України в м.
Сєверодонецьку", яка ніколи не
утворювалася Пенсійним фондом України
та відповідно до Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України зареєстрована, як суб'єкт
господарської діяльності, а тому не
може бути органом державної влади та,
як наслідок, не має повноважень щодо
видання будь-яких рішень, зокрема,
передбачених Законом України "Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування".

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 17 червня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 07 серпня 2013
року, у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з оскаржуваними
судовими рішеннями, ОСОБА_4 звернувся
до Вищого адміністративного суду
України з касаційною скаргою, у якій
просить їх скасувати та закрити
провадження у справі в порядку частини
другої статті 157, статей 223, 228 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, позивач
зареєстрований в установленому
законом порядку в якості фізичної
особи-підприємця, здійснює свою
підприємницьку діяльність за
спрощеною системою оподаткування,
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в м.
Сєвєродонецьку з 06.05.1999 року за №4802, як
платник внесків.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суди першої та апеляційної
інстанцій виходили з того, що позивач є
платником єдиного податку та факт
неподання звіту з єдиного внеску за 2011
рік ним не заперечується.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій виходячи з
наступного.

Відповідно до Положення про Пенсійний
фонд України, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 24.10.2007
року № 1261, Пенсійний фонд України є
центральним органом виконавчої влади,
що здійснює керівництво та управління
солідарною системою
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, організовує
роботу з ведення персоніфікованого
обліку відомостей у системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування та
автоматизованого оброблення
інформації у системі Пенсійного фонду
України, проводить збирання,
акумулювання та облік страхових
внесків, призначає пенсії та готує
документи для їх виплати, забезпечує
своєчасне і в повному обсязі
фінансування та виплату пенсій,
допомоги на поховання, інших
соціальних виплат, здійснює контроль
за цільовим використанням коштів
Пенсійного фонду України.

Пенсійний фонд України здійснює свої
повноваження безпосередньо та через
утворені в установленому порядку
головні управління Пенсійного фонду
України в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві, Севастополі, та
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах у містах.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку, визначає Закон
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", згідно з
загальними положеннями якого єдиний
внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування -
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених
законодавством, прав застрахованих
осіб та членів їхніх сімей на отримання
страхових виплат (послуг) за діючими
видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування;
застрахована особа - фізична особа, яка
відповідно до законодавства підлягає
загальнообов'язковому державному
соціальному страхуванню і сплачує
(сплачувала) та/або за яку сплачується
чи сплачувався у встановленому законом
порядку єдиний внесок. Пенсійний фонд
України - орган, уповноважений
відповідно до цього Закону вести облік
платників єдиного внеску,
забезпечувати збір та ведення обліку
страхових коштів, контролювати
повноту та своєчасність їх сплати,
вести Державний реєстр
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та виконувати
інші функції, передбачені законом.

Відповідно до статті 4 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" в редакції,
чинній на момент не подання позивачем
звітності, платника єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування є: фізичні
особи-підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності; фізичні
особи-підприємці, зокрема ті, які
використовують працю інших осіб на
умовах трудового договору (контракту)
або на інших умовах, передбачених
законодавством про працю, чи за
цивільно-правовим договором (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною
особою-підприємцем, якщо виконувані
роботи (надавані послуги) відповідають
видам діяльності, зазначеним у
Свідоцтві про державну реєстрацію її
як підприємця; фізичні особи, які
забезпечують себе роботою самостійно,
та фізичні особи, які використовують
працю інших осіб на умовах трудового
договору (контракту).

Таким чином, позивач є платником
єдиного внеску.

Статтею 6 Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" визначено
обов'язок платників єдиного внеску
своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок, подавати звітність до
територіального органу Пенсійного
фонду у строки, в порядку та за формою,
встановленими Пенсійним фондом за
погодженням з відповідними фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та
центральним органом виконавчої влади у
галузі статистики.

Згідно з частиною восьмою статті 9
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування",
платники єдиного внеску зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом. Базовим
звітним періодом є календарний місяць

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, позивачем не було подано
звіт за 2011 рік, про що відповідачем було
складено акт від 09.01.2013 року №55 про
неподання звітності до Пенсійного
фонду України, після чого відповідачем
у відношенні позивача прийняте рішення
№ 104 від 09.01.2013 року про застосування
штрафної санкції у розмірі 170 грн. за
неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою
звітності, передбаченої Законом
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування".

Щодо доводів позивача про закриття
провадження у справі через те, що
відповідач не є суб'єктом владних
повноважень, колегія суддів зазначає,
що, як встановлен осудами попередніх
інстанцій, рішення №104 від 09.01.2013 року
прийнято начальником управління
Пенсійного фонду України в м.
Сєвєродонецьку, яке є територіальним
органом Пенсійного фонду України, це
рішення скріплено печаткою, в свою
чергу, в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб
підприємців відповідача зазначено як
орган державної влади.

З огляду на наведене, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій щодо відсутності
підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 17 червня 2013
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 07 серпня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, встановленими статтями 237, 238,
239-240 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: (підписи)