Справа № 826/12465/14
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

09 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Василенка Я.М.,

суддів
Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі
Зубрицькому Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
територіального управління Державної
служби геології та надр України на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 16.09.2014 у справі за
адміністративним позовом Державної
служби геології та надр України до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кіпченецький завод
будівельної кераміки» про
застосування заходів реагування,-

В С Т А Н О В И В:

Державна служба геології та надр
України звернулася до суду першої
інстанції із позовом, в якому просила:
винести рішення про застосування
заходів реагування шляхом анулювання
спеціального дозволу на користування
надрами № 5373 від 13.01.2011, наданого
товариству з обмеженою
відповідальністю «Кіпченецький завод
будівельної кераміки» з метою
видобування суглинків, придатних для
виробництва цегли будівельної
Кіпчинецького родовища.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
16.09.2014 в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним вище
судовим рішенням позивач звернувся із
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову, як
таку, що постановлена із порушенням
норм матеріального і процесуального
права, та ухвалити нову постанову, якою
позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового процесу, які
з'явились у судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що зазначена апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
Держгеонадрами України наказом від
18.06.2013 № 469 затверджено план проведення
органами державного геологічного
контролю планових перевірок
надрокористувачів у IV кварталі 2013 року,
відповідно до якого заплановано
провести перевірку відповідача
(реєстраційний номер спеціального
дозволу 5373) у IV кварталі 2013 року.

Листом від 20.09.2013 № 11189/02/14-13
Держгеонадра України повідомили
відповідача про проведення планової
перевірки у строк з 07.10.2013 по 11.10.2013.
Повідомлення 24.09.2013 направлено
рекомендованим листом відповідачу та
отримано останнім 26.09.2013.

Для проведення планової перевірки
Держгеонадрами України видано наказ
від 24.09.2013 № 482 «Про проведення органами
державного геологічного контролю
планових перевірок надрокористувачів
у IV кварталі 2013 року», який містить
перелік надрокористувачів, щодо яких
буде здійснюватися державний
геологічний контроль, та предмет
перевірки.

Згідно з Порядком № 1294 07-11.10.2013
Центральним міжрегіональним
територіальним відділом Департаменту
державного геологічного контролю
Держгеонадр України проведено планову
перевірку господарської діяльності
відповідача, на яку отримано дозвіл.

За результатами проведеної
Центральним міжрегіональним
територіальним відділом Департаменту
державного геологічного контролю
Держгеонадр України перевірки
складено акт перевірки № 06-04/24/2013-49/п (321)
від 09.10.2013, згідно з яким під час
перевірки виявлені наступні порушення
вимог законодавства: 1. Кіпчинецьке
родовище не розробляється протягом
двох років з моменту отримання дозволу;
2. Не виконуються вимоги статті 4
істотних умов користування ділянкою
надр угоди про умови користування
надрами - відсутній. 3.Не виконуються
вимоги статті 4 істотних умов
користування ділянкою надр угоди про
умови користування надрами - не
отримано акт про надання гірничого
відводу; 4.На ділянці надр, наданій у
користування, не проводяться роботи,
передбачені дозволом; 5.Надра, надані у
користування, не використовуються за
призначенням чим не виконується мета
дозволу (видобування суглинків,
придатних для виробництва цегли
будівельної); 6. Не виконується п. 3
особливих умов, встановлених дозволом,
а саме не проводиться щорічний
радіаційний контроль за породами в
кар'єрі на відповідність вимогам НРБУ -
97; 7.Не виконано пункт 2 Програми робіт
щодо складання проекту на розробку і
рекультивацію родовища, ОВНС, проект
гірничого відводу (ІІ-ІУ кв.2011); 8.Не
виконано пункт 3 Програми робіт щодо
підготовки матеріалів для отримання
гірничого відводу і отримання його в
установленому порядку (IV кв.2011); 9.
Не виконано пункт 5 Програми робіт щодо
складання проекту земельного відводу
(III- IV кв. 2012); 10.Не виконано пункт 6
Програми робіт та вимоги статті 4
істотних умов користування ділянкою
надр Угоди про умови користування
надрами щодо початку видобування (II кв.
2013); 11.Не виконано п. 10.1 угоди про умови
користування надрами а саме
Надрокористувач зобов'язаний щорічно
подавати до Мінприроди інформацію щодо
стану виконання Програми робіт та
надавати відповідні пояснення з
питань, що входять до компетенції
Мінприроди; 12. Не виконуються
вимоги статті 4 істотних умов
користування ділянкою надр угоди про
умови користування надрами: відсутні
документи, що посвідчують право на
земельну ділянку для потреб, пов'язаних
з користуванням надрами; 13. Не
виконується п.1 особливих умов,
встановлених дозволом, а саме
виконання умов державного управління
охорони навколишнього природною
середовища в Хмельницькій області
(екологічна картка від 11.04.08 № 298) -
вказана екологічна картка відсутня на
підприємстві; 14.Не виконується п.2
особливих умов, дозволом, а саме
виконання умов Держгірпромнагляду
листі від 19.05.2008 № 01/04-07.12 4276 вкачаний
лист відсутній на підприємств; 15.
Маркшейдерське обслуговування не
проводиться; 16.Геологічне
обслуговування не проводиться.

09.10.2013 акт підписано бухгалтером ОСОБА_3
без зауважень.

На підставі акту перевірки складено
припис № 1517-14/06 від 11.10.2013 про усунення у
строк до 24.10.2013 порушень вимог
законодавства у сфері
надрокористування. Зазначений припис
оскаржений відповідачем не був.

Відповідач листом від 23.10.2013 № 7 визнав
порушення виявлені перевіркою та
попросив надати додатковий час для
усунення порушень.

Отже, у встановлений приписом строк
відповідачем не усунено порушення,
виявлені актом, що підтверджується
поданням Центрального
міжрегіонального територіального
відділу Департаменту державного
геологічного контролю Держгеонадр
України № 1934-14/06 від 02.12.2013 на
анулювання дозволу та відсутністю у
відповідача станом на 24.10.2013 належних
доказів усунення виявлених порушень,
що підтверджується листом
Центрального міжрегіонального
територіального відділу Департаменту
державного геологічного контролю
Держгеонадр України від 19.11.2013 № 1909-14/06.

Наказом Держгеонадр України від 30.12.2013
№ 662 «Про анулювання, зупинення дії
спеціальних дозволів на користування
надрами та встановлення термінів для
усунення порушень» зупинено дію
дозволу та надано 30-ти денний термін з
моменту відправлення повідомлення для
усунення порушень. Листом Держгеонадр
України від 14.01.2014 № 187/01/14-14 відповідача
проінформовано про прийняття рішення,
який відправлено 14.01.2014. Інформації
щодо усунення порушень у встановлений
30 - денний термін (до 14.02.2014)
відповідачем не надано.

Наказом Держгеонадр України від 21.02.2014
№ 49 «Про анулювання, зупинення дії
спеціальних дозволів на користування
надрами та встановлення термінів для
усунення порушень» надано 60-ти денний
термін з моменту відправлення
повідомлення для усунення порушень.
Листом Держгеонадр України від 07.03.2014 №
3386/01/14-14 відповідача проінформовано про
прийняття рішення, який відправлено
13.03.2014.

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що позовні вимоги є
необґрунтованими та не підлягають
задоволенню з огляду на те, що
позивачем не надано суду доказів на
підтвердження наявності факту незгоди
відповідача з припиненням дії
спеціального дозволу на користування
надрами № 5373 від 13.01.2011, а отже і доказів
на підтвердження факту виникнення в
нього прав на звернення до суду з
позовом про анулювання зазначеного
дозволу.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що
лист ТОВ «Кіпченецький завод
будівельної кераміки» від 23.10.2013 № 7
фактично є письмовою формою незгоди з
анулюванням дозволу № 5373 від 13.01.2011, а
тому позивач мав право звертатися до
суду з даним позовом.

Колегія суддів вважає доводи апелянта
необґрунтованими та погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» від 05.04.2007 № 877-V державний
нагляд (контроль) - діяльність
уповноважених законом центральних
органів виконавчої влади, їх
територіальних органів, державних
колегіальних органів, органів
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим, органів місцевого
самоврядування в межах повноважень,
передбачених законом, щодо виявлення
та запобігання порушенням вимог
законодавства суб'єктами
господарювання та забезпечення
інтересів суспільства, зокрема
належної якості продукції, робіт та
послуг, прийнятного рівня небезпеки
для населення, навколишнього
природного середовища.

Заходами державного нагляду (контролю)
- є планові та позапланові заходи, які
здійснюються шляхом проведення
перевірок, ревізій, оглядів, обстежень
та інших дій.

Підстави припинення права
користування надрами зазначені у ч.1
ст.26 Кодексу України про надра, зокрема:
1) якщо відпала потреба у користуванні
надрами; 2) закінчення встановленого
строку користування надрами; 3)
припинення діяльності користувачів
надр, яким їх було надано у
користування; 4) користування надрами з
застосуванням методів і способів, що
негативно впливають на стан надр,
призводять до забруднення
навколишнього природного середовища
або шкідливих наслідків для здоров'я
населення; 5) використання надр не для
тієї мети, для якої їх було надано,
порушення інших вимог, передбачених
спеціальним дозволом на користування
ділянкою надр; 6) якщо користувач без
поважних причин протягом двох років, а
для нафтогазоперспективних площ та
родовищ нафти та газу - 180 календарних
днів не приступив до користування
надрами; 7) вилучення у встановленому
законодавством порядку наданої у
користування ділянки надр.

Право користування надрами
припиняється органом, який надав надра
у користування, а у випадках,
передбачених пп. 4, 5, 6 цієї статті, у
разі незгоди користувачів, - у судовому
порядку (ч. 2 ст. 26 Кодексу про надра).

Аналіз наведеної норми права дає
підстави вважати, що право
користування надрами припиняється
органом, який надав надра у
користування, самостійно або у
судовому порядку.

Отже, у разі відсутності спору
Держенергонадрам законодавчо надано
право у випадках, передбачених пп. 1, 2, 3
та 7 ч. 1 ст. 26 Кодексу України про надра,
самостійно припиняти право
користування надрами, а у випадках,
передбачених пп. 4, 5, 6 цієї статті, у
разі незгоди користувачів, це право
припиняється у судовому порядку.

Таким чином, об'єднуючою ознакою цих
випадків є неналежне використання
права, зокрема, використання надр не
для тієї мети, для якої їх було надано,
порушення строків виконання певних
робіт тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 зазначеного
Кодексу законодавством України можуть
бути передбачені й інші випадки
припинення права користування надрами.

Так, відповідно до п. 23 Прядку надання
спеціальних дозволів на користування
надрами, право користування надрами
припиняється органом з питань надання
дозволу безпосередньо або за поданням
органів державного гірничого та
санітарно-епідеміологічного нагляду,
державного геологічного і
екологічного контролю, органів
місцевого самоврядування, органів
державної податкової служби у разі,
зокрема: невжиття надрокористувачем
заходів для усунення причин зупинення
дії дозволу в установлений строк.

При цьому, положення вказаної норми не
змінюють правила, встановленого
статтею 26 Кодексу України про надра,
відповідно до якого лише у разі незгоди
користувача з припиненням права на
користування надрами за неналежне
користування ними припинення такого
права здійснюється у судовому порядку.

Аналогічна правова позиція була
висловлена також Верховним Судом
України у постановах від 10.12.2013 у справі
№ 21-450а13, від 19.09.2011 справа № 21-164а11 та
від 25.06.2011 справа № 21-36а11.

Згідно до ч. 2 ст. 161 КАС України при
виборі правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 237 цього
Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем надано до суду копії
наступних документів: спеціального
дозволу на користування надрами
реєстраційний номер 5373 від 13.01.2014, угоди
№ 5373 від 13.01.2011, наказу № 469 від 18.09.2013,
повідомлення № 11189/02/14-13 від 20.09.2013,
наказу № 482 від 24.09.2013, акта перевірки №
06-04/24/2013-49/п(321) від 09.10.2013, припису №
1517-14/06 від 11.10.2013, рекомендованих
повідомлень про вручення поштового
відправлення, листа № 7 від 23.10.2013, листа
№ 1909-14/06 від 29.11.2013, подання № 1934-14/06 від
02.12.2013, наказу № 662 від 30.12.2013,
супровідного листа № 187/01/14-14 від 14.01.2014,
наказу № 49 від 21.02.2014, супровідного
листа № 3386/01/14-14 від 07.03.2014.

Колегія суддів звертає увагу, що
вищевказані документи не містять в
собі доказів на підтвердження
наявності факту незгоди відповідача з
припиненням дії спеціального дозволу
на користування надрами № 5373 від 13.01.2011,
що свідчить про відсутність виникнення
у Державної служби геології та надр
України права на звернення до суду з
позовом про анулювання зазначеного
дозволу.

При цьому, колегія суддів погоджується
з посиланням апелянта на те, що жодним
нормативно-правовим актом не
передбачена процедура/форма надання
надракористувачем згоди/незгоди на
анулювання спеціального дозволу,
однак, звертає увагу, що як вбачається з
матеріалів справи акт, яким
встановлено порушення відповідачем
вимог законодавства підписано
бухгалтером ТОВ «Кіпченецький завод
будівельної кераміки» ОСОБА_3 без
зауважень, припис № 1517-14/06 від 11.10.2013 про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері надрокористування оскаржений
відповідачем не був. Більш того,
відповідач листом від 23.10.2013 № 7 визнав
порушення, виявлені перевіркою та
попросив надати додатковий час для
усунення порушень. Вказане не може
однозначно свідчити про незгоду
користувача на припинення права
користування надрами, як того вимагає
ч. 2 ст. 26 Кодексу України про надра.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, що оскільки позивачем
не надано доказів на підтвердження
наявності факту незгоди відповідача з
припиненням дії спеціального дозволу
на користування надрами, то дані
позовні вимоги задоволенню не
підлягають, оскільки відсутнє право на
звернення до суду з даним позовом.

Враховуючи викладене, колегія суддів
прийшла до висновку, що суд першої
інстанції ухвалив законне та
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних
доказів, що б підтверджували факт
протиправності рішення суду першої
інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила
згідно ст. 200 КАС України залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, з урахуванням
того, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної служби
геології та надр України залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
16.09.2014 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
встановлені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
Василенко
Я.М.

Судді:
Кузьменко
В.В.

Шурко О.І.

Повний текст ухвали виготовлений
15.12.2014.

.

Головуючий суддя
Василенко Я.М.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.