Справа № К/9991/46932/11-С
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2014 року
м. Київ К/9991/46932/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Іваненко Я.Л.,
Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до Управління Державної
автомобільної інспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Полтавській області,
Лубенського відділення
реєстраційно-екзаменаційної роботи
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Полтавській області
про зобов'язання вчинити дії, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 13 липня 2011
року, -

у с т а н о в и л а :

У січні 2011 року ОСОБА_4 звернувся з
позовом до Управління Державної
автомобільної інспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Полтавській області
(далі - УДАІ), Лубенського відділення
реєстраційно-екзаменаційної роботи
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Полтавській області
(далі ВРЕР УМВС), у якому просив
зобов'язати поставити на облік
переобладнаний автомобіль.

В обґрунтування позову зазначав, що
модернізував автомобіль, який належить
йому на праві власності марки «Ауді-100»
змінивши кузов на «Ауді А6» № НОМЕР_2, і
після отримання усіх необхідних
дозволів та експертних висновків
звернувся до відповідача з метою
державної реєстрації цього
транспортного засобу. Проте, УДАІ
відмовило у перереєстрації автомобіля,
що на думку позивача є незаконним. Тому,
посилаючись на Закон України «Про
дорожній рух» та Постанову Кабінету
Міністрів України № 1388 від 07.09.1998р, якою
затверджено Порядок державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів (далі - Порядок № 1388),
просив про задоволення позову.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду 14
лютого 2011 року позовні вимоги
задоволено.

Оскаржуваною постаново Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 13 липня 2011 року постанову суду
першої інстанції скасовано, прийнято
нову постанову, якою у задоволенні
позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального і порушення норм
процесуального права просить його
рішення скасувати та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, в межах статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів дійшла
висновку про відхилення скарги з таких
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходи з того, що
позивачем надано відповідачу повний
перелік документів, необхідних для
перереєстрації автомобіля, а саме
висновок науково-технічної експертизи,
складений ДП «Державний
автотранспортний науково-дослідний і
проектний інститут»
(ДержавтотрансНДІпроект), акт
технічної експертизи про
відповідність технічного стану
транспортного засобу вимогам безпеки
дорожнього руху, складений ТОВ
«Автомаш-Лубни», додатки до
сертифікату відповідності та
сертифікат відповідності, виданий ТОВ
«Ганімед-М», копії рішення суду про
право власності на автомобіль «Ауді
А6», довідку-рахунок і копію
вантажно-митної декларації. Тому
відмова відповідача у перереєстрації
вказаного автомобіля позивача є
незаконною.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції і відмовляючи в задоволенні
позовних вимог апеляційний суд, на
підставі наявних у справі даних
встановив і правильно виходив з того,
що позивачем при переобладнанні
транспортного засобу шляхом заміни
кузова не дотримані вимоги пункту 37
Порядку № 1388, зокрема не отримано
погодження такого переобладнання з
Державтоінспекцією та не надано
відповідний акт, як того вимагає пункт
15 цього Порядку. Тому відмова
відповідача в перереєстрації
транспортного засобу є правомірною.

Судами встановлено, що позивач є
власником транспортного засобу марки
«АУДІ-100» 1989 року випуску, номер кузова
НОМЕР_1, державну реєстрацію якого
здійснено 20 листопада.2009року ВРЕР УМВС.
25 січня 2010 року позивач придбав кузов
марки «Ауді А6» № НОМЕР_2, 1997 року
випуску, та переобладнав належний йому
автомобіль марки «АУДІ-100» замінивши
кузов. З метою відповідної реєстрації
позивач звернувся до ВРЕР УМВС України
в Полтавській області, надавши,
передбачені Порядком № 1388 (зі змінами
внесеними постановою Кабінету
Міністрів України від 23 грудня 2009 року
№ 1377) документи. Проте останній 24
вересня 2010 року відмовив у такій,
посилаючись на відсутність погодження
Державтоінспекції та необхідних
документів.

Так, згідно вимог частин 1, 2 статті 32
Закону України «Про дорожній рух»,
якими визнано, що переобладнання
транспортних засобів, тобто зміна типу
або марки (моделі), призначення чи
параметрів конструкції транспортних
засобів, що перебувають в експлуатації,
шляхом установки кабіни, кузова чи їх
деталей, спеціального обладнання і
номерних агрегатів, не передбачених
нормативно-технічною документацією на
даний транспортний засіб, повинно
відповідати правилам, нормативам і
стандартам України.

Не дозволяється без погодження з
виробниками транспортних засобів та їх
складових частин або іншої спеціально
уповноваженої на це Кабінетом
Міністрів України організації
переобладнання, що призводить до зміни
повної маси і її розподілу по осях,
розміщення центру ваги, типу двигуна,
його ваги і потужності, колісної бази
чи колісної формули, системи
гальмового і рульового керування та
трансмісії.

Згідно статті 34 Закону України «Про
дорожній рух» державна реєстрація та
облік автомобілів, автобусів,
мотоциклів та мопедів усіх типів, марок
і моделей, самохідних машин, причепів
та напівпричепів до них, мотоколясок,
інших прирівняних до них транспортних
засобів здійснюються підрозділами
Державтоінспекції Міністерства
внутрішніх справ України.

Порядок здійснення відомчої
реєстрації та ведення обліку
транспортних засобів визначається
Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог цього Закону
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1388 від 7 вересня 1998 року затверджено
Порядок державної реєстрації
(перереєстрації), зняття з обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів.

При цьому, 29 грудня 2009 року вказаного
Порядку внесені зміни постановою
Кабінету Міністрів України № 1371 від 23
грудня 2009 року, згідно яких абзац 2
пункту 9 цього Порядку, викладено в
новій редакції, та зазначено, державна
реєстрація (перереєстрація) легкових
автомобілів або виготовлених на їх
базі автомобілів, що переобладнані
шляхом заміни кузова на кузов іншої
марки, моделі, серії чи модифікації
(крім автомобілів, зареєстрованих до
набрання чинності цим Порядком), не
допускається.

Суд правильно виходили з того, що
державна реєстрація переобладнаного
автомобіля позивача здійснена до
набрання чинності вказаних змін, а тому
заміна його кузова і відповідна
перереєстрація можлива, проте лише за
умови отримання згоди підрозділів
Державтоінспекції, у розумінні пунктів
15, 37 Порядку № 1388.

Так, єдина на території України
процедура державної реєстрації
(перереєстрації), зняття з обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів (далі -
транспортні засоби), оформлення та
видачі реєстраційних документів і
номерних знаків визначається Порядок
№ 1388.

Цей Порядок є обов'язковим для всіх
юридичних та фізичних осіб, які є
власниками транспортних засобів,
виробляють чи експлуатують їх.
Представники власників транспортних
засобів виконують обов'язки та
реалізують права таких власників у
межах наданих їм повноважень.

Пунктом 37 Порядку встановлено, що
державна реєстрація (перереєстрація)
переобладнаних транспортних засобів
проводиться на підставі документів про
відповідність їх вимогам безпеки
дорожнього руху та документів, що
підтверджують правомірність придбання
встановлених кузовів (рам), які мають
ідентифікаційні номери (у разі їх
заміни).

Переобладнання транспортних засобів
шляхом заміни кузовів (рам), які мають
ідентифікаційні номери, здійснюється
за попередньою згодою підрозділів
Державтоінспекції.

Переобладнання транспортного засобу, у
результаті якого змінюється його повна
маса та її розподіл за осями, центр
ваги, тип двигуна, його вага і
потужність, колісна база чи колісна
формула, система гальмового і
рульового керування та трансмісії,
здійснюється за погодженням з
виробниками транспортних засобів та їх
складових частин, що мають
ідентифікаційні номери, або з
державним підприємством
«ДержавтотрансНДІпроект» чи Центром
безпеки дорожнього руху та
автоматизованих систем при МВС.
Зазначене погодження може надаватися
тільки після проведення огляду
транспортних засобів із дотриманням
вимог пункту 15 цього Порядку та надання
зазначеним установам відповідного
акта, засвідченого підписом посадової
особи, що скріплений печаткою
підрозділів Державтоінспекції.

Пунктом 15 Порядку № 1388 визначено, що
під час проведення державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку транспортні засоби, крім
випадків вибракування їх у цілому,
підлягають огляду та дослідженню з
метою звірення ідентифікаційних
номерів їх складових частин з
номерами, зазначеними у поданих
власником для реєстрації документах,
визначення їх справжності та
проведення перевірки за Єдиним
державним реєстром Державтоінспекції
та автоматизованою базою даних про
розшукувані транспортні засоби,
встановлення відповідності
конструкції і технічного стану
транспортних засобів обов'язковим
вимогам правил, нормативів і
стандартів України. Огляд проводиться
уповноваженими працівниками
підрозділів Державтоінспекції за
місцем реєстрації транспортних
засобів, а дослідження - фахівцями
експертної служби МВС або іншими
спеціалістами, що мають свідоцтво
про право проведення відповідного
виду експертних досліджень і внесені
до Реєстру атестованих судових
експертів. За результатами огляду
в документах, які подаються для
державної реєстрації, уповноважений
працівник підрозділу
Державтоінспекції робить відповідну
відмітку або складає акт технічного
огляду. До зазначених документів
додається відповідний висновок
фахівця.

Таким чином, оскільки позивачем не
виконано умови отримання вказаного
погодження Державтоінспекції, спірна
перереєстрація поза такою процедурою
не можлива. Тому відмовляючи у її
здійсненні відповідач діяв в межах
повноважень та у спосіб, передбачений
чинним законодавством, як того вимагає
стаття 19 Конституції України.

Отже рішення суду апеляційної
інстанції відповідає дійсним
обставинам справи та нормам
матеріального і процесуального права,
доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують, такі ґрунтуються
на помилковому трактуванні правових
норм, а тому підстав для скасування
судового рішення колегія суддів не
вбачає.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанцій
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4
відхилити, а постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 13 липня 2011 року залишити без змін.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало