Справа № 821/3532/13-а
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" грудня 2014 р. м. Київ
К/800/15759/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі :

Пасічник С.С.,

Винокурова К.С.,

Кочана В.М.,

за участю секретаря
Лавренюка В.В.,

за участю представників ТОВ «Мак-Плюс»,
Фонду державного майна України,
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Херсонській області, Генеральної
прокуратури України,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Виробничо-комерційна фірма «Сезам» на
постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 26 лютого 2014
року у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Виробничо-комерційна фірма «Сезам» до
Відділу державної виконавчої служби
Голопристанського районного
управління юстиції Херсонської
області, треті особи - Товариство з
обмеженою відповідальністю "Мак - Плюс",
Відкрите акціонерне товариство
"Херсонський бавовняний комбінат",
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Східноєвропейська
теплоелектрогенеруюча компанія", Фонд
державного майна України, Регіональне
відділення Фонду державного майна
України по Херсонській області, за
участю прокуратури Херсонської
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Виробничо-комерційна фірма "Сезам"
звернулось до суду з позовом до Відділу
державної виконавчої служби
Голопристанського районного
управління юстиції Херсонської
області, треті особи - Товариство з
обмеженою відповідальністю "Мак - Плюс",
Відкрите акціонерне товариство
"Херсонський бавовняний комбінат",
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Східноєвропейська
теплоелектрогенеруюча компанія"
(залучене протокольною ухвалою
Херсонського окружного
адміністративного суду від 24.09.2013р.),
Фонд державного майна України,
Регіональне відділення Фонду
державного майна України по
Херсонській області, за участю
прокуратури Херсонської області, в
якому (з врахуванням заяви про
збільшення позовних вимог від 16.10.2013р.)
просило визнати дії відповідача щодо
витребування майна - пансіонату
«Ювілейний», розташованого за адресою:
Херсонська область, Голопристанський
район, с.Залізний Порт, вул.Морська, 1-а,
на користь Відкритого акціонерного
товариства «Херсонський бавовняний
комбінат» незаконними; зобов'язати
відповідача винести постанову про
повернення наказу господарського суду
Херсонської області №5024/873/2012 від
19.02.2013р. стягувачу - Відкритому
акціонерному товариству «Херсонський
бавовняний комбінат»; зобов'язати
відповідача винести постанову про
закінчення виконавчого провадження ВП
№36691681 (з ідентифікатором для доступу
АА364Д0Д916Д) в зв'язку з неможливістю
виконання на підставі п.6 ч.1, ч.2 ст.47
Закону України «Про виконавче
провадження».

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 17.10.2013р.
позов задоволено.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 26.02.2014р.
постанову суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нову постанову,
якою в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, позивач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України з касаційною скаргою, в
якій, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
і процесуального права, просив рішення
суду апеляційної інстанції скасувати
та залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Відповідач в письмових запереченнях на
касаційну скаргу проти доводів та
вимог останньої заперечив, вважаючи їх
безпідставними, а рішення суду
апеляційної інстанції, яке він просив
залишити без змін, - обґрунтованим та
законним.

Відповідно до ч.2 ст.220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.10.2000р. між ВАТ
«Херсонський бавовняний комбінат»
(Орендодавцем) та ТОВ «ВКФ «Сезам»
(Орендарем) укладено договір оренди
цілісного майнового комплексу -
пансіонату «Ювілейний», розташованого
за адресою: Херсонська область,
Голопристанський район, с.Залізний
порт, зі строком користування -
п'ятдесят років.

23.09.2009р. ВАТ «Херсонський бавовняний
комбінат» вищезазначений цілісний
майновий комплекс продано ТОВ
«Східноєвропейська
теплоелектрогенеруюча компанія» за
договором купівлі-продажу.

Ухвалою господарського суду
Волинської області від 29.12.2011р. у справі
№5004/25/11 затверджено мирову угоду,
укладену між ТОВ «Мак-Плюс» та ТОВ
«Східноєвропейська
теплоелектрогенеруюча компанія», за
умовами якої в рахунок погашення
заборгованості в сумі 12000000грн. за
опротестованими простими векселями
ТОВ «Східноєвропейська
теплоелектрогенеруюча компанія»
передало у власність ТОВ «Мак-Плюс»
майно - пансіонат «Ювілейний».

Рішенням господарського суду
Херсонської області від 24.01.2013р. у
справі №5024/873/2012 за позовом заступника
прокурора Херсонської області в
інтересах держави в особі Фонду
державного майна України,
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Херсонській області та ВАТ
«Херсонський бавовняний комбінат» до
ТОВ «Східноєвропейська
теплоелектрогенеруюча компанія»,
третя особа - ТОВ «Мак-Плюс» про
витребування майна з чужого
незаконного володіння позов
задоволено та витребувано з
незаконного володіння ТОВ
«Східноєвропейська
теплоелектрогенеруюча компанія» на
користь ВАТ «Херсонський бавовняний
комбінат» пансіонат «Ювілейний».

19.02.2013р. господарським судом
Херсонської області у справі №5024/873/2012
видано наказ про примусове виконання
вказаного рішення, який за заявою
прокуратури Херсонської області
№05/1-5018-12 від 21.02.2013р. скеровано до ВДВС
Голопристанського РУЮ для примусового
виконання, й постановою державного
виконавця ВДВС Голопристанського РУЮ
Ісаченко О.В. від 25.02.2013р. відкрито
виконавче провадження ВП №36691681 по
виконанню вказаного наказу.

Постановою ж державного виконавця від
27.03.2013р. виконавче провадження по
виконанню наказу господарського суду
Херсонської області №5024/873/2012, виданого
19.02.2013р., закінчено в зв'язку з
виконанням вказаного виконавчого
документа.

Звертаючись до суду, позивач в позові,
обґрунтовуючи останній, посилався на
те, що такі дії органу державної
виконавчої служби порушують його
права, оскільки на момент вчинення
державним виконавцем зазначених дій
цілісний майновий комплекс - пансіонат
"Ювілейний" не належав та не перебував у
володінні ТОВ "Східноєвропейська
теплоелектрогенеруюча компанія" й
право власності на нього було
зареєстроване за ТОВ "Мак-Плюс", проте,
при цьому, він перебуває у Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Виробничо-комерційна фірма "Сезам" в
довгостроковій оренді.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України,
здійснивши касаційний перегляд справи,
вказує на таке.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначає Закон України «Про
виконавче провадження».

Відповідно до ст.1 вказаного Закону
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з ч.1 та ч.3 ст.5 цього ж Закону
вимоги державного виконавця щодо
виконання рішень обов'язкові для всіх
органів, організацій, посадових осіб,
фізичних і юридичних осіб на території
України; невиконання законних вимог
державного виконавця тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

Частинами 1 та 3 статті 6 Закону України
«Про виконавче провадження»
встановлено, що державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів фізичних і
юридичних осіб; рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця
можуть бути оскаржені в порядку,
встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.4 ст.82 цього ж Закону
рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання судового рішення
можуть бути оскаржені сторонами до
суду, який видав виконавчий документ, а
іншими учасниками виконавчого
провадження та особами, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

За змістом ч.1 ст.181 Кодексу
адміністративного судочинства України
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Перелік учасників виконавчого
провадження та осіб, які залучаються до
проведення виконавчих дій, визначений
статтею 7 Закону України "Про виконавче
провадження".

За приписами цієї статті учасниками
виконавчого провадження є державний
виконавець, сторони, представники
сторін, прокурор, експерти,
спеціалісти, перекладачі, суб'єкти
оціночної діяльності - суб'єкти
господарювання.

Особами, які залучаються до проведення
виконавчих дій, є поняті, працівники
органів внутрішніх справ, представники
органів опіки й піклування, інших
органів та установ у порядку,
встановленому Законом України "Про
виконавче провадження".

Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-комерційна фірма «Сезам» не
є учасником виконавчого провадження, а
його правовий статус орендаря
цілісного майнового комплексу -
пансіонату «Ювілейний», як правильно
зазначив суд апеляційної інстанції, не
дає підстав для висновку про порушення
його прав та законних інтересів
відповідачем.

Враховуючи викладене, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції про відсутність
підстав для визнання протиправними дій
відповідача, пов'язаних з виконанням
наказу господарського суду від 19.02.2013р.
№5024/873/2012, та зобов'язання його вчинити
певні дії, а отже й про відсутність
підстав для задоволення позовних
вимог.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судове рішення - без змін, якщо визнає,
що суд апеляційної інстанції не
допустив порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судового рішення чи вчиненні
процесуальних дій.

Доводи ж касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, що призвело
або могло призвести до неправильного
вирішення спору, а тому підстав для
скасування ухваленого судом
апеляційної інстанції рішення колегія
суддів не вбачає.

Керуючись статтями 210, 220, 221, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Виробничо-комерційна фірма «Сезам»
залишити без задоволення, а постанову
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 26 лютого 2014
року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Пасічник С.С.

Винокуров К.С.

Кочан В.М.