Справа № 279/7563/14-а
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Євпак В.В.
УХВАЛА

іменем України

"24" грудня 2014 р.
Справа № 279/7563/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Євпак В.В.

суддів:
Капустинського М.М.

Мацького Є.М.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Коростенської
міської ради Житомирської області на
постанову Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від "07" листопада 2014 р. у справі
за позовом ОСОБА_4 до Управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Коростенської
міської ради Житомирської області
про визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від 07 листопада 2014 року позов
ОСОБА_4 задоволено частково.

Дії Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Коростенської міської ради
по виплаті ОСОБА_4 доплати за роботу
на територіях радіоактивного
забруднення в менших законодавчо
встановленим розмірах визнано
протиправними.

Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Коростенської
міської ради виплатити ОСОБА_4 доплату
за роботу у зоні гарантованого
добровільного відселення на
територіях радіоактивного забруднення
відповідно до ст.39 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у розмірі
двох мінімальних заробітних плат за
період з 20.04.2014 року по 03.08.2014 року з
урахуванням виплачених сум, виходячи з
розміру мінімальної заробітної плати,
встановленого Законом України "Про
державний бюджет України на 2014 рік" на
відповідний час.

В апеляційній скарзі відповідач
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Коростенської міської ради
Житомирської області, посилаючись на
порушення норм матеріального і
процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення,
яким у задоволенні позову - відмовити.

Позивач в частині відмови в
задоволенні позову судове рішення не
оскаржує.

Розглянувши справу в межах, визначених
ст.195 КАС України, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Встановлено, що позивач працює на
посаді електрика на Нафтобазі м.
Коростеня в ТОВ "ФАВОРИТ ОЙЛ",
віднесений до 3 категорії громадян, які
потерпіли від Чорнобильської
катастрофи та працює в зоні
гарантованого добровільного
відселення.

Позивач отримує доплату до заробітної
плати, передбачену ст. 39 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (далі Закон
№ 796-XII) , але у меншому розмірі, ніж
визначено Законом, що підтверджується
відповідною довідкою.

Згідно ст.39 вищевказаного Закону
громадянам, які працюють на територіях
радіоактивного забруднення,
провадиться доплата в таких розмірах:
у зоні безумовного (обов'язкового)
відселення - три мінімальні заробітні
плати; у зоні гарантованого
добровільного відселення - дві
мінімальні заробітні плати; у зоні
посиленого радіоекологічного контролю
- одна мінімальна заробітна плата.

Водночас суми, з яких здійснювався
розрахунок виплати позивачу,
передбаченої Законом № 796-XII,
визначалися згідно постанови Кабінету
Міністрів України №836 від 26.07.1996 року
«Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Зазначеною постановою,
всупереч вимогам Закону № 796-ХІІ, який
встановлює розмір доплати як величину,
кратну відносно до розміру мінімальної
заробітної плати або пенсії,
визначеної Законом на час здійснення
виплати, установлено конкретні розмір
доплати в твердій грошовій сумі та у
розмірі до прожиткового мінімуму.

Надаючи правову оцінку
правовідносинам, які виникли між
сторонами, колегія суддів зазначає
наступне.

Положення п.28 розділу II Закону України
„Про державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" №107-VI, яким були внесені
зміни до ст.39 та ст.51 Закону України
„Про статус і соціальний захист
громадян, постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи" і які
обмежували права громадян, щодо
виплати підвищення до пенсії як
непрацюючому пенсіонеру, який проживає
на території радіоактивного
забруднення та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, Рішенням
Конституційного суду України у справі
№10-рп/2008 від 22.05.2008 року, визнано
неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції
України, закони, інші правові акти або
їхні окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
із дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Відтак, вище наведені положення ст.39
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи» є чинними у редакції до
внесення змін до них Законом України
„Про державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України".

На даний час Закони України «Про
державний бюджет України на 2011 рік»,
«Про державний бюджет України на 2012
рік» та «Про державний бюджет України
на 2013 рік» втратили чинність.

Законом України «Про Державний бюджет
на 2014 рік» від 16 січня 2014 року №719-VII, що
набрав чинності з 1 січня 2014 року (п.1
Прикінцевих положень Закону) за
спірний період такі обмеження не
встановлені.

Таким чином, починаючи з 1 січня 2014
року є чинними і підлягають
застосуванню: ст.39 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи», в редакції, відповідно до
якої громадянам, які працюють на
територіях радіоактивного
забруднення, провадиться доплата у
зоні гарантованого добровільного
відселення - дві мінімальні заробітні
плати.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що наведені в
апеляційній скарзі доводи не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Коростенської
міської ради Житомирської області
залишити без задоволення, а постанову
Коростенського міськрайонного суду
Житомирської області від "07" листопада
2014 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
постановлення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
В.В. Євпак

судді:
М.М. Капустинський

Є.М. Мацький

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_4 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Коростенської міської ради
Житомирської області
вул.Кірова,8,м.Коростень,Житомирська
область,11500

- ,