Справа № 2а-8860/11/0170/11
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2014 року м. Київ
К/9991/23883/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів: Лосєва А.М.,
Бившевої Л.І., Шипуліної
Т.М.,розглянувши у попередньому
судовому засіданні

касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Керчі
Автономної Республіки Крим Державної
податкової служби

на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 18.10.2011

та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 06.03.2012

у справі № 2а-8860/11/0170/11

за позовом Державної податкової
інспекції в місті Керчі Автономної
Республіки Крим

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Терминал»

про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 18.10.2011, залишеною
без змін ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 06.03.2012, відмовлено у задоволенні
позовних вимог Державної податкової
інспекції в місті Керчі Автономної
Республіки Крим, правонаступником якої
є Державна податкова інспекція у м.
Керчі Автономної Республіки Крим
Державної податкової служби (надалі -
позивач, ДПІ в м. Керчі АР Крим), до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Терминал» (надалі -
відповідач, ТОВ «Терминал») про
стягнення податкового боргу у розмірі
94 200,30 грн.

Вважаючи, що рішення судів першої та
апеляційної інстанцій прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, позивач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України із касаційною скаргою, у
якій просить скасувати постанову
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим від 18.10.2011
та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 06.03.2012 і задовольнити позов в
повному обсязі.

Відповідач не надав письмових
заперечень на касаційну скаргу, що не
перешкоджає її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що згідно податкової
декларації орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності за 2011 рік, поданої ТОВ
«Терминал» до ДПІ в м. Керчі АР Крим,
орендна плата згідно з договором
оренди складає 226 078,35 грн. (18 839,86 грн.
щомісячно з січня по листопад та 18 839,89
грн. за грудень).

У зв'язку із несплатою відповідачем у
визначені законодавством строки
зобов'язань з орендної плати за
земельну ділянку виникла
заборгованість за січень-травень 2011
року у сумі 94 199,30 грн.

Позивачем винесено податкове
повідомлення-рішення № від
08.06.2011, яким до ТОВ «Терминал»
застосовано штрафні санкції у розмірі
1,00 грн.

Переглянувши судові рішення у межах
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
Вищий адміністративний суд України
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення касаційної
скарги, з огляду на наступне.

Згідно п. 288.2 ст. 288 Податкового кодексу
України, який вступив в дію з 01.01.2011,
платником орендної плати за землю є
орендар земельної ділянки.

Платники плати за землю (крім фізичних
осіб) самостійно обчислюють суму
податку щороку станом на 1 січня і до 1
лютого поточного року подають
відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій.

Пунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу
України визначено, що у разі коли
платник податків не сплачує узгодженої
суми грошового зобов'язання в
установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не
раніше першого робочого дня після
закінчення граничного строку сплати
суми грошового зобов'язання (п. 59.3 ст. 59
Податкового кодексу України).

Податкова вимога повинна містити
відомості про факт виникнення
грошового зобов'язання та права
податкової застави, розмір податкового
боргу, який забезпечується податковою
заставою, обов'язок погасити
податковий борг та можливі наслідки
його непогашення в установлений строк,
попередження про опис активів, які
відповідно до законодавства можуть
бути предметом податкової застави, а
також про можливі дату та час
проведення публічних торгів з їх
продажу.

У разі коли платник податків не
сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки орган державної
податкової служби виносить податкову
вимогу на кожну суму такого
податкового боргу.

При цьому, стягнення коштів та продаж
майна платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги, що повністю
відповідає приписам п. 59.2 ст. 59
Податкового кодексу України.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, позивачем на
суму податкового боргу 94 200,30 грн. з
орендної плати за земельні ділянки
державної або комунальної власності
податкова вимога на адресу ТОВ
«Терминал» не надсилалась.

Посилання заявника на те, що
відповідачу надсилались податкові
вимоги № 1/331 від 04.10.2009 на суму боргу 12
282,30 грн. та № 2/358 від 04.12.2009 на суму боргу
30 072,57 грн., є необґрунтованими, оскільки
вказані податкові вимоги були складені
на підставі Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами», який
припинив дію з 01.01.2011 та не регулює
правовідносини, що виникли між
сторонами у зв'язку зі сплатою нового
податкового боргу, який утворився
після 01.01.2011, та порядок погашення якого
визначається нормами Податкового
кодексу України, якими передбачено
обов'язкове направлення податкової
вимоги на кожну суму боргу з кожного
виду податку.

Зі змісту п. 59.5 ст. 59 Податкового
кодексу України вбачається, що
податкова вимога не надсилається
платнику податку у випадку збільшення
суми податкового боргу, якщо таке
збільшення відбувається у межах того
самого зобов'язання за тим самим
періодом (наприклад, на суму пені або в
порядку адміністративного оскарження).

Оскільки надіслання податкової вимоги
платнику податку на кожну суму
податкового боргу є обов'язковим для
здійснення податковим органом його
стягнення у судовому порядку, зважаючи
на те, що предметом позову є стягнення
податкового боргу ТОВ «Терминал» з
орендної плати за земельні ділянки
державної та комунальної власності за
2011 рік, тобто за новий період, суди
першої та апеляційної інстанцій дійшли
правильного висновку про те, що позивач
не дотримався процедури стягнення
податкового боргу, передбаченої
нормами Податкового кодексу України, а
тому позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Оскільки доводи касаційної скарги не
спростовують висновків судів
попередніх інстанцій, колегія суддів
вважає, що судові рішення по справі
ухвалено відповідно до приписів
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, а тому
підстави для їх скасування або зміни
відсутні.

Відповідно до частини 3 статті 220-1
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись ст.ст. 210, 214, 215, 220, 220-1, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Керчі
Автономної Республіки Крим Державної
податкової служби залишити без
задоволення.

2. Постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 18.10.2011 та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 06.03.2012 у
справі № 2а-8860/11/0170/11 залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у порядку та в
строки, встановлені статтями 236 - 238, 2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя(підпис) А.М.
Лосєв Судді:(підпис) Л.І. Бившева
(підпис) Т.М. Шипуліна