Справа № 2а-810/11. 464/8876/14-а, 6а-464/90/14
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року м.
Львів
Справа № 876/9545/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Багрія В.М., Старунського Д.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на ухвалу Сихівського районного суду м.
Львова від 08 вересня 2014 року по справі
№ 464/8876/14-а за заявою ОСОБА_1 про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в
якій просила змінити спосіб і порядок
виконання постанови Сихівського
районного суду м. Львова від 08 липня 2011
року по справі № 2а-810/11 шляхом
стягнення з управління Пенсійного
фонду України у Галицькому районі м.
Львова на її користь державної пенсії
та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, відповідно до
статей 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з врахуванням Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» за
період з 20 жовтня 2010 року по 08 липня 2011
року в розмірі 35887.91 грн.

Ухвалою Сихівського районного суду м.
Львова від 08 вересня 2014 року в
задоволенні вказаної заяви відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
вказану ухвалу та прийняти нову, якою
задовольнити заяву про зміну способу і
порядку виконання судового рішення.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що
суд першої інстанції, приймаючи
оскаржувану ухвалу, не врахував
необхідність вжиття нових заходів для
виконання судового рішення. Зазначає,
що виконання боржником зобов'язальної
частини рішення про нарахування виплат
є підставою для зміни способу і порядку
його виконання шляхом зміни
зобов'язання здійснити виплати на
стягнення цих виплат.

Оскільки особами, які беруть участь у
справі, не подано клопотання про
розгляд справи за їх участю, суд
відповідно до пункту 1 частини 1 статті
197 КАС України розглядає справу в
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення з
огляду на наступне.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Згідно з пунктом 2 частини 4 статті 105
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов може
містити вимоги про зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних
повноважень прийняти рішення або
вчинити певні дії. У разі задоволення
адміністративного позову суд на
підставі пункту 2 частини 2 статті 162
Кодексу адміністративного судочинства
України може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії.

Постановою Сихівського районного суду
м. Львова від 08 липня 2011 року, залишеною
без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 31 травня 2012 року, задоволено
частково позов ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі м. Львова про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії, визнано протиправними дії
управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі м. Львова та
зобов'язано його провести ОСОБА_1
нарахування та виплату, у
відповідності до статей 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
державної пенсії в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної
пенсії за віком, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
визначеної частиною 1 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» за
період з 20 жовтня 2010 року по 08
липня 2011 року з урахуванням виплачених
сум.

Тобто, рішення, спосіб і порядок якого
просить змінити заявник, містить
вимоги зобов'язального характеру.

Натомість, ОСОБА_1 фактично просила
змінити не спосіб і порядок виконання
постанови суду, а судове рішення по
суті позовних вимог і вирішити
додаткову позовну вимогу про стягнення
коштів, яка не була предметом розгляду
та дослідження адміністративного суду
під час прийняття цієї постанови, хоча
в адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій.

Таким чином, суд першої інстанції,
відмовляючи в задоволенні заяви про
зміну способу і порядку виконання
рішення, вірно врахував відмінності
між вимогою адміністративного позову
як можливим видом захисту порушених
прав позивача та способом виконання
судового рішення.

Частиною 1 статті 263 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування цієї норми
є наявність обставин, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення суду слід розуміти прийняття
судом нових заходів для реалізації вже
ухваленого ним рішення в разі
неможливості його виконання у порядку
і способом, встановленими раніше. Таким
чином, суд за наявності обґрунтованих
підстав та належних доказів, у
виняткових випадках може змінити
спосіб та порядок виконання судового
рішення, не змінюючи при цьому його
змісту.

Як видно з матеріалів справи, виконання
постанови суду першої інстанції
неможливе через відсутність коштів,
виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу і порядку виконання рішення
суду першої інстанції.

Посилання заявника на неможливість
виконання рішення суду зобов'язального
характеру щодо проведення пенсійних
виплат у зв'язку з відсутністю такого
виду рішень у визначеному статтею 2
Закону України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень»
переліку рішень, виконання яких
гарантовано державою, не заслуговують
на увагу, оскільки з огляду на
положення статті 124 Конституції
України та статті 14 КАС постанови в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України
незалежно від обраного судом способу
захисту порушеного права позивача
(зобов'язання відповідача вчинити
певні дії чи стягнення з нього коштів).

Вищенаведена позиція застосування
норм права відповідає позиції,
викладеній у постанові Верховного Суду
України від 11 листопада 2014 року по
справі № 21-394а14.

За наведених обставин, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
оскаржувана ухвала постановлена з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, що відповідно до
статті 200 Кодексу адміністративного
судочинства України є підставою для
залишення апеляційної скарги без
задоволення, а оскаржуваної ухвали -
без змін.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 199, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а ухвалу Сихівського
районного суду м. Львова від 08 вересня
2014 року по справі № 464/8876/14-а за заявою
ОСОБА_1 про зміну способу і порядку
виконання судового рішення - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання нею законної сили,
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
А.І. Рибачук

Судді
В.М. Багрій

Д.М. Старунський