Справа № 806/4413/14
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"24" грудня 2014 р.
Справа № 806/4413/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Котік Т.С.

суддів:
Жизневської А.В.

Малахової Н.М.,

при секретарі
Рожко М.М. ,

за участю представників сторін,

третьої особи та його представника

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "27" жовтня
2014 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до
Реєстраційної служби Житомирського
районного управління юстиції в
Житомирській області, третя особа-
ОСОБА_3 про визнання протиправним та
скасування рішення і свідоцтва про
право власності ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 27 жовтня 2014
року задоволено позов ОСОБА_4.

Визнано протиправним та скасовано
рішення Реєстраційної служби
Житомирського районного управління
юстиції Житомирської області від
26.05.2014, індексний номер 13314519, про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень за ОСОБА_3 на земельну ділянку
площею 0,25 га, яка розташована в АДРЕСА_2
та має цільове призначення для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель споруд.

Скасовано свідоцтво про право
власності № 22139421, видане 26.05.2014
Реєстраційною службою Житомирського
міського управління юстиції
Житомирської області ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі третя особа -
ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову
суду та прийняти нову - про відмову в
задоволенні позову. Зокрема, апелянт
посилається на те, що висновки суду не
відповідають фактичним обставинам
справи та обставинам, які встановлені
судовими рішеннями щодо зазначеної
земельної ділянки.

Розглянувши справу, перевіривши
законність та обгрунтованість
судового рішення, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 26
травня 2014 року державним реєстратором
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Житомирського районного
управління юстиції Житомирської
області прийнято рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень № 13314519.

Зазначеним рішенням проведено
державну реєстрацію права приватної
власності в частці 1/1 на земельну
ділянку, що розташована в АДРЕСА_2,
кадастровий номер земельної ділянки
:02:002:0376 за ОСОБА_3.

На підставі рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень № 13314519
від 26.05.2014 до Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності внесено
запис про право власності: 5784498.

Згідно витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності № 22139748,
виданому Реєстраційною службою
Житомирського районного управління
юстиції Житомирської області 26.05.2014, за
ОСОБА_3 зареєстровано на праві
приватної власності 1/1 земельну
ділянку за адресою: АДРЕСА_2, площею 0,25
га цільового призначення: для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка).

Також, 26 травня 2014 року відповідачем
видано ОСОБА_3 свідоцтво про право
власності на нерухоме майно, а саме
земельну ділянку площею 0,25 га для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка),
за індексним номером 22139421.

Як встановлено судом першої інстанції,
підставою для звернення ОСОБА_3 до
відповідача із заявою про реєстрацію
права власності на земельну ділянку
слугувало те, що державний акт на право
приватної власності на землю серії ЖТ-IV
№ 038307, виданий на підставі рішення
виконкому Коднянської сільської ради
від 16.09.1999 та зареєстрований у книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за № 348
06.04.2001, ним було втрачено, тому ОСОБА_3
звернувся до реєстраційної служби
відповідно до Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №
868 (у редакції, чинній момент виникнення
спірних правовідносин, далі - Порядок).

Суд першої інстанції перевіряючи
правомірність прийнятого рішення на
відповідність вимогам частини 3 статті
2 Кодексу адміністративного
судочинства України дійшов висновків,
що його прийнято протиправно.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з вказаним висновком,
виходячи з наступного.

Так, відносини, пов'язані з державною
реєстрацією прав на нерухоме майно та
їх обтяжень регулює Закон України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952-IV
від 01.07.2004 року (зі змінами та
доповненнями, далі - Закон).

В свою чергу, процедуру проведення
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень (далі -
державна реєстрація прав), перелік
документів, необхідних для її
проведення, права та обов'язки
суб'єктів у сфері державної реєстрації
прав, а також процедуру взяття на облік
безхазяйного нерухомого майна
визначає Порядок державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 17.10.2013 № 868 (у
редакції, чинній момент виникнення
спірних правовідносин, далі - Порядок).

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону, обов'язковій
державній реєстрації підлягають
речові права та обтяження на нерухоме
майно, розміщене на території України,
що належить фізичним та юридичним
особам, державі в особі органів,
уповноважених управляти державним
майном, іноземцям та особам без
громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме: право володіння; право
користування (сервітут); право
користування земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис); право забудови земельної
ділянки (суперфіцій); право
господарського відання; право
оперативного управління; право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки; право
користування (найму, оренди) будівлею
або іншими капітальними спорудами, їх
окремими частинами; іпотека; довірче
управління майном.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 9 Закону
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень, про відмову в державній
реєстрації, про її зупинення, внесення
змін до Державного реєстру прав
приймає державний реєстратор.

Державна реєстрація прав, згідно із п. 4,
6 ч. 1 ст. 19 Закону, проводиться на
підставі: державних актів на право
власності або постійного користування
на земельну ділянку у випадках,
встановлених законом; інших
документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Пунктом 4 Порядку визначено, що
державна реєстрація речових прав на
земельні ділянки проводиться після
державної реєстрації земельних
ділянок у Державному земельному
кадастрі.

Згідно із пунктом 48 Порядку, для
проведення державної реєстрації права
власності на нерухоме майно,
реєстрація якого проведена до 1 січня
2013 р. відповідно до законодавства, що
діяло на момент його виникнення, у
зв'язку із втратою, пошкодженням чи
зіпсуванням свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, виданого
органом місцевого самоврядування або
місцевою держадміністрацією,
державного акта на право приватної
власності на землю, державного акта на
право власності на землю, державного
акта на право власності на земельну
ділянку заявник подає органові
державної реєстрації прав: 1) завірену в
установленому порядку органом, що
видавав документ, копію примірника
втраченого, пошкодженого чи
зіпсованого документа; 2) оголошення
про втрату документа у регіональних
друкованих засобах масової інформації
за місцем розташування нерухомого
майна, в якому повинні бути зазначені
назва документа, його номер і дата
видачі, на чиє ім'я виданий, яким
органом (крім випадків пошкодження чи
зіпсування документа). За результатами
розгляду заяви та документів,
необхідних для проведення державної
реєстрації прав, державний реєстратор
органу державної реєстрації прав
проводить державну реєстрацію права
власності з видачею свідоцтва на
заміну втраченого, пошкодженого чи
зіпсованого документа. У свідоцтві
зазначається серія, номер, назва, дата
видачі та суб'єкт, який здійснив видачу
втраченого, пошкодженого чи
зіпсованого документа.

З матеріалів справи вбачається, що
26.05.2014 року ОСОБА_3 до заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо
права власності) подав, зокрема: витяг
з Державного земельного кадастру про
земельну ділянку (оригінал) НВ-013,
виданий 26.04.2013 Управлінням
Держземагенства у Житомирському
районі Житомирської області; державний
акт на право приватної власності на
землю (засвідчена копія) ЖТ-ІV № 038307,
виданий 06.04.2001 Коднянською сільською
радою Житомирського району
Житомирської області, оголошення з
газети "Приміське життя" № 19(124), виданої
16.05.2014 (копія).

Проте, як встановлено судом першої
інстанції, рішенням Апеляційного суду
Житомирської області від 06 лютого 2013
року в справі № 0608/2-227/12 апеляційну
скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Житомирського районного суду
Житомирської області від 04 жовтня 2012
року скасовано, ухвалено нове, яким
позов задоволено частково. Визнано
незаконним рішення Коднянської
сільської ради від 16 вересня 1999 року в
частині передачі у приватну власність
ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,25 га -
для обслуговування жилого будинку.
Скасовано Державний акт на право
приватної власності на землю серії ЖТ-IV
№ 038307, виданий ОСОБА_3 Коднянською
сільською радою 06.04.2001 в частині
земельної ділянки площею 0,25 га - для
обслуговування жилого будинку. Визнано
за ОСОБА_4 право власності на земельну
ділянку площею 0,125 га для
обслуговування житлового будинку по
АДРЕСА_2. В задоволенні решти вимог
відмовлено.

Враховуючи обставини, встановлені
судовим рішенням, які згідно частини 1
статті 72 Кодексу адміністративного
судочинства України, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

З огляду на викладене, коли судом
першої інстанції безспірно
встановлено, що станом на час звернення
ОСОБА_3 до реєстраційної служби,
винесення рішення про проведення
державної реєстрації права приватної
власності на земельну ділянку за
ОСОБА_3 та видачі свідоцтва про право
власності на земельну ділянку,
Державний акт на право приватної
власності на землю серії ЖТ-IV № 038307,
виданий ОСОБА_3 Коднянською сільською
радою 06.04.2001 в частині земельної
ділянки площею 0,25 га - для
обслуговування жилого будинку було
скасовано, а тому підстави для
проведення державної реєстрації та
прийняття рішення № 13314519 від 26.05.2014 про
реєстрацію права приватної власності в
частці 1/1 на земельну ділянку площею 0,25
га для будівництва і обслуговування
житлового будинку, що розташована в
АДРЕСА_2, за ОСОБА_3, саме на підставі
такого акту відсутні.

Окрім того, рішенням суду від 06 лютого
2013 року в справі № 0608/2-227/12 , яке набрало
чинності, підтверджено, що ОСОБА_3 є
власником лише земельної ділянки
вказаного цільового призначення у
розмірі 0,125 га. Власником іншої частини
(0,125 га) є позивач.

Посилання апелянта та його
представника на те, що існування
зазначеного рішення не позбавляло
ОСОБА_3 на звернення до реєстраційної
служби про реєстрацію права власності
на земельну ділянку площею 0,25 га, є
безпідставними, оскільки позивачем
надано до реєстрації державний акт,
який скасовано судом, як скасовано і
рішення, на підставі якого його було
видано.

Так само, не надавало права на
реєстрацію земельної ділянки площею 0,25
га і те, що позивачка не зверталася з
приводу виконання рішення від 06.02.2013
року.

З пояснень представника позивача
вбачається, що зі сторони третьої особи
чиняться перешкоди в реалізації її
прав на земельну ділянку.

Окрім того, рішення апеляційного суду
Житомирської області від 06 лютого 2013
року набрало законної сили, а тому
відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції
України та ч.3 129, є обов'язковим до
виконання на всій території України.

Отже, рішення про проведення державної
реєстрації права приватної власності
на земельну ділянку за ОСОБА_3 та видача
свідоцтва про право власності на
земельну ділянку площею 0,25 га, призвело
до порушення права позивачки володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, а тому, суд першої інстанції
дійшов обгрунтованих висновків, що
таке право підлягає відновленню
відповідно до положень статті 41
Конституції України та статті 1
Протоколу до Конвенції про захист прав
людини і основоположних визначено, що
кожна фізична або юридична особа має
право мирно володіти своїм майном.
Ніхто не може бути позбавлений своєї
власності інакше як в інтересах
суспільства і на умовах, передбачених
законом і загальними принципами
міжнародного права.

Разом з тим, є слушним посилання суду
першої інстанції про те, що згідно
судового рішення від 06 лютого 2013 року в
справі № 0608/2-227/12, як позивач так і
третя особа мають право на державну
реєстрацію права власності на земельну
ділянку площею 0,25 га для будівництва і
обслуговування житлового будинку, що
розташована в АДРЕСА_2, в частинах, які
належать їм відповідно до Закону та
відповідно до зазначеного рішення.
Однак, право власності кожного на
земельні ділянки відповідного розміру
повинно бути непорушним.

Доводи апелянта про те, що судом не
враховано судові рішення від 17.10. 2011
року по справі №2-1332/11 та від 25.12.2006 року,
що призвело до неправильного вирішення
справи є безпідставними.

Як убачається зі змісту судового
рішення Житомирського районного суду
від 17.10. 2011 року по справі №2-1332/11 та
ухвали від 25.12.2006 року, вказаними
рішеннями вирішувалося питання щодо
визнання за ОСОБА_4 права власності на
1/2 частину земельної ділянки площею 0,60
га, однак, питання про визнання
незаконним та скасування Державного
акту на право приватної власності на
землю серії ЖТ-IV № 038307, виданого ОСОБА_3
Коднянською сільською радою 06.04.2001 в
частині земельної ділянки площею 0,25 га
- для обслуговування жилого будинку не
вирішувалося.

Зазначені судові рішення не
спростовують обставин, встановлених
судом першої інстанції при розгляді
даної справи, а також обставин,
встановлених по справі від 06 лютого 2013
року в справі № 0608/2-227/12.

Враховуючи вищезазначене, суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне та обґрунтоване
рішення.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції щодо обґрунтованості
позовних вимог, не містять фактів
невірного застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
а тому колегія суддів не вбачає
підстав, визначених ст. 202 КАС України,
для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "27" жовтня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.С. Котік

судді:
А.В. Жизневська

Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення
виготовлено "25" грудня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_2

3- відповідачу Реєстраційна служба
Житомирського районного управління
юстиції в Житомирській області м-н
С.П.Корольова,3/14,м.Житомир,10014

4-третій особі: ОСОБА_3 - АДРЕСА_2

5 - представник позивача ОСОБА_8 АДРЕСА_3

6 - представник третьої особи ОСОБА_9
АДРЕСА_1.,