Справа № 754/13583/14
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2014-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Мальченко
Суддя-доповідач: Сорочко
Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:
Головуючого судді
Суддів:
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3
на постанову Деснянського районного
суду м. Києва від 30 вересня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до Управління
праці та соціального захисту населення
Деснянської районної у м. Києві
державної адміністрації про
перерахунок і виплату одноразової
компенсації та допомоги на
ОСОБА_3 звернувся до Деснянського
районного суду м. Києва з позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної в м. Києві державної
адміністрації про визнання
неправомірними дій та бездіяльності,
та зобов`язання здійснити нарахування
та виплату одноразової компенсації в
розмірі 45 мінімальних заробітних плат,
щорічної допомоги на оздоровлення в
розмірі 5 мінімальних заробітних плат
відповідно до ст. 48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", з 01.08.2000 р.
Ухвалою Деснянського районного
суду м. Києва від 30 вересня 2014 року
позов в частині вимог щодо перерахунку
і виплати щорічної допомоги на
оздоровлення за період з 01.08.2000 р. по
15.02.2014 р. залишено без розгляду.
Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 18 грудня 2014
року ухвалу суду першої інстанції
Постановою Деснянського
районного суду м. Києва від 30 вересня 2014
року в задоволенні позову відмовлено.
На вказану постанову позивач
подав апеляційну скаргу, в якій просить
її скасувати та ухвалити нову
постанову, якою позов задовольнити,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права.
Згідно ст. 183-2 КАС України, справа
підлягає розгляду в порядку письмового
Дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.
Судом першої інстанції
встановлено, що позивач є учасником
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
постраждалою особою віднесеною до 1
категорії та інвалідом 2 групи.
Відповідно до ст. 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» щорічна
допомога на оздоровлення особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи у зв'язку з чим є інвалідами
2 групи виплачується в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат.
Всупереч вказаній нормі Закону
позивачу нараховування та виплата
щорічної допомоги на оздоровлення у 2014
році здійснювалась в меншому розмірі,
який встановлений постановою Кабінету
Міністрів України «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 17.07.2005
№ 562, що є неправомірним виходячи з
Законом України "Про державний
бюджет України на 2014 рік" встановлено,
що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30,
31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік. Отже вказаним пунктом цього
Закону Кабінету Міністрів України
надано право встановлювати розміри
соціальних виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами.
Станом на час нарахування
позивачу щорічної допомоги у 2014 році,
Кабінетом Міністрів України таке право
використано не було,
нормативно-правового акта на виконання
вимог Закону України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік» щодо
встановлення відповідних розмірів не
Конституційного Суду України від 25.01.2012
р. №3-рп2012 дано тлумачення, що
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України під час
вирішення-справ про соціальний захист
підлягають застосуванню тоді, коли
вони видані у межах його компетенції на
основі і на виконання Бюджетного
кодексу України, закону про Державний
бюджет України на відповідний рік та
інших законів України.
З огляду на те, що постанова
Кабінету Міністрів України, якою
керувався відповідач, була прийнята у
2005 році, колегія суддів вважає, що у ній
не враховано та не могло бути враховано
межі бюджетних асигнувань, що мали
Таким чином, є протиправним
нарахування позивачу щорічної
допомоги на оздоровлення в меншому
розмірі, ніж встановлено ст. 48 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а тому
позивачу належить здійснити
перерахунок і виплату таких коштів у
розмірі відповідно до цього Закону.
Щодо вимог позивача про визнання
неправомірними дій та бездіяльності,
та зобов`язання здійснити нарахування
та виплату одноразової компенсації в
розмірі 45 мінімальних заробітних плат,
колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до положень ст. 48
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
виплата одноразової компенсації
здійснюється на момент встановлення
Як вбачається з матеріалів
справи, позивач перебуває на обліку у
відповідача з 01.08.2000 р., а первинно 2
група інвалідності позивачу
встановлена у 1997 році.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 99
КАС України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
Таким чином, вимоги позивача
в частині щодо виплати одноразової
компенсації є необґрунтованими.
Враховуючи вищевказане, колегія
суддів не погоджується з висновками
суду першої інстанції щодо відмови в
задоволенні позову в повному обсязі, а
тому апеляційну скаргу ОСОБА_3
необхідно задовольнити частково,
постанову Деснянського районного суду
м. Києва від 30 вересня 2014 року -
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою позов задовольнити частково,
оскільки постанова ухвалена з
порушенням норм матеріального права,
Керуючись ст. ст. 183-2, 197, 198, 202, 205, 207
КАС України, суд,-
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити частково.
Постанову Деснянського районного суду
м. Києва від 30 вересня 2014 року -
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою позов ОСОБА_3 - задовольнити
Визнати протиправним дії
Управління праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної у м. Києві державної
адміністрації щодо нарахування ОСОБА_3
щорічної допомоги на оздоровлення у 2014
році в меншому розмірі, ніж встановлено
ст. 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у м. Києві
державної адміністрації здійснити
ОСОБА_3 перерахунок і виплату
одноразової компенсації та щорічної
допомоги на оздоровлення у 2014 році, в
розмірі відповідно до ст. 48 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", з
врахуванням проведених виплат.
В іншій частині позову -
Постанова набирає законної сили з
моменту ухвалення та відповідно до ст.
183-2 КАС України є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Горбань Н.І.

Межевич М.В.

Головуючий суддя

Сорочко Є.О.

Судді:

Горбань Н.І.

Межевич М.В.