Справа № 2а-6486/11/1370
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014 року
Справа №
9104/135545/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

за участю секретаря судового засідання
Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 30
вересня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Самбірському районі
Львівської області про скасування
вимоги, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд першої
інстснції з адміністративним позовом
до управління Пенсійного фонду України
в Самбірському районі Львівської
області в якому просила визнати
незаконною вимогу №Ф-111 від 11.05.2011 р., а
суму 1490,40 грн. такою, що підлягає
списанню, визнати незаконним рішення №
74 від 19.05.2011 р., а суму 74,52 грн. такою, що
підлягає списанню.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 30 вересня
2011 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції ОСОБА_1 оскаржила його
в апеляційному порядку, вважає, що
судом не було з'ясовано обставини, що
мають важливе значення для справи, а
також обставинам справи не
відповідність, тому просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних міркував.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа -
підприємець Самбірською районною
державною адміністрацією Львівської
області. 31 серпня 2001 року фізичну особу
- підприємця ОСОБА_1 взято на облік в
управлінні Пенсійного фонду України в
Самбірському районі Львівської
області.

Розглядаючи спір судом першої
інстанції правильно зазначено, що
відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» платниками
страхових внесків до солідарної
системи є страхувальники, зазначені в
статті 14 цього Закону, зокрема, фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності та інші особи (включаючи
юридичних та фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(зокрема, фіксований податок), які
використовують працю фізичних осіб на
умовах трудового договору (контракту)
або на інших умовах, передбачених
законодавством, або за договорам
цивільно-правового характеру.

Відповідно до Закону України «Про
внесення змін до Законів України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік» та
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», який набрав
чинності з 17.07.2010 р. фізичні особи -
суб'єкти підприємницької діяльності,
які обрали особливий порядок
оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок) на період дії
законодавчих актів з питань особливого
способу оподаткування сплачують
страхові внески у розмірі, який
становить не менше мінімального
розміру страхового внеску. Чинним
законодавством передбачено, що внески
до Пенсійного фонду включені в
фіксований податок і у встановленому
порядку відщеплюються органами
Державного казначейства в розмірі 10%.

Згідно п. 6 ст. 20 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» страхувальники
зобов'язані сплачувати страхові
внески, нараховані за відповідний
базовий звітний період, не пізніше ніж
через 20 календарних днів із дня
закінчення цього періоду. Страхові
внески підлягають сплаті незалежно від
фінансового стану платника, як
передбачено у ч.12 ст. 20 Закону.

Також судом першої інстанції
встановлено, що Управління на адресу
позивача надіслало вимогу про сплату
боргу № Ф - 356 від 31.01.2011р. на суму 1490,40
грн., яка Управлінням була відкликана,
про що повідомлено ОСОБА_1 Перевіркою,
яка проводилась Управлінням, згідно
акту № 194 від 10.05.2011р., встановлено, що
підприємець ОСОБА_1 з липня по грудень
2010 року здійснювала підприємницьку
діяльність на умовах сплати єдиного
податку за ставкою 100,00 грн. На рахунок
Управління за цей період органами
Державного казначейства перераховано
302,40 грн. Виходячи з розміру
мінімального страхового внеску у
період з липня по грудень 2010 року,
позивачу слід було провести сплату
страхових внесків до Пенсійного фонду
(фіксований розмір страхового внеску) з
липня по грудень 2010 року на загальну
суму 1490,40 грн., що в порушення п.4 ч.8
розділу XI «Прикінцевих положень»
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003р. №1058 зі
змінами внесеними Законом України «Про
внесення змін до законів України «Про
державний бюджет України на 2010 рік» та
«Про загальнообов'язкова державне
пенсійне страхування» від 08.07.2010р. №2461
останнім не сплачено та невірне
відображено у звітності. За період, що
перевірявся, платник перебував на
спрощеній системі оподаткування -
єдиний податок.

Також суд першої інстанції правильно
зазначив, що згідно з п.8.2 Інструкції
про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
Постановою правління ПФУ 19.12.2003р. №21-1
позивачу Управління надіслало вимогу
про сплату недоїмки № Ф-111 від 11.05.2011 р.
на суму донарахованих страхових
внесків.

Відповідно до п. 4 ч. 9 ст. 109 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» за
донарахування територіальним органом
Пенсійного фонду сум своєчасно не
обчислених та несплачених страхових
внесків накладається штраф в розмірі 5
відсотків зазначених сум за кожний
повний або неповний місяць, за який
донараховані ці суми.

Управлінням прийнято рішення № 74 від
19.05.2011р. про застосування фінансових
санкцій за донарахування органом
Пенсійним фондом України або
страхувальником сум своєчасно не
обчислених та не сплачених страхових
внесків в якому зазначено, що за фактом
виявлених порушень п.п.4 п.8 Розділу XV
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» донараховано 1490,40 грн. та
на підставі п.4 ч.9 ст.106 цього Закону до
підприємця застосовано фінансові
санкції в розмірі 74,52 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд першої
інстанції дійшов обгрунтованого
висновку, що скільки ОСОБА_1 не сплатила
в установлені законодавством терміни
різницю між мінімальним страховим
внеском та сумою, що поступає на
рахунки Пенсійного фонду з урахуванням
частини сум фіксованого податку, а
відтак Управлінням правомірно
прийнята оспорювана вимога та рішення.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що доводи апеляційної скарги не
заслуговують на увагу, а висновок суду
першої інстанції про відмову в
задоволенні позову є вірним.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 1 ч. 1 ст.
198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України,
суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 30
вересня 2011 року по справі № 2а-6486/11/1370 -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин

Повний текст ухвали виготовлений 05.12.2014
року