Справа № 826/9796/14
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2014 року № 826/9796/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючої судді Мазур
А.С., суддів: Кротюка О.В., Літвінової
А.В., розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2, яка діє в
своїх інтересах та в інтересах
неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4
ОСОБА_5 до Кабінету Міністрів
України Міністерства соціальної
політики України третя особа без
самостійних вимогДержавна
казначейська служба Українипро
зобов'язання вчинити дії,
Позивачі звернулися до суду з позовом,
у якому просили винести рішення про
зобов'язання Кабінету Міністрів
України виплатити: державну допомогу,
передбачену Законом України «Про
встановлення державної допомоги
постраждалим учасникам масових акцій
громадського протесту та членам їх
сімей» від 21.02.2014 року у розмірі 1000000
грн.; матеріальну шкоду, заподіяну
внаслідок курсової різниці у розмірі
262250 грн., матеріальну шкоду, заподіяну
та моральну шкоду у розмірі 500000 грн..
В обгрунтування позовних вимог
покликаються на те, що ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1 - чоловік та батько
позивачів, був учасником масових акцій
протесту, що розпочалися в Україні
21.11.2013 року і 19.02.2014 року загинув
внаслідок пожежі у Будинку профспілок,
розташованому на вул.Хрещатик, 16 у
м.Києві. 21.02.2014 року був прийнятий Закон
«Про встановлення державної допомоги
постраждалим учасникам масових акцій
громадського протесту та членам їх
сімей», згідно якого розмір допомоги у
зв'язку зі смертю становить 1000000 грн..
Порядок призначення і виплати такої
допомоги повинен встановлюватися
Кабінетом Міністрів, на який покладено
обов'язок у десятиденний строк з дня
опублікування Закону ухвалити порядок
призначення та виплати державної
допомоги постраждалим учасникам
масових акцій громадського протесту та
членам їх сімей і перелік документів,
необхідних для призначення допомоги.
Проте станом на час розгляду справи
такий порядок не розроблено та
допомога не виплачена. Невиконання
Кабінетом Міністрів України вимог
Закону та своїх обов'язків завдало
позивачам матеріальної та моральної
шкоди. Внаслідок зміни офіційного
курсу гривні до долара США станом на
10.03.2014 року та станом на 19.06.2014 року
позивачі отримали збитки у сумі 262250
Через неотримання грошової допомоги
вони зазнали моральної шкоди, оскільки
втратили чоловіка та батька,
годувальника сім'ї, вони є
постраждалими і потребують допомоги,
яка гарантована Законом. У зв'язку з цим
просили зобов'язати Кабінет Міністрів
України виплатити матеріальну та
моральну шкоду та відшкодувати судові
У суді представник позивачів позовні
вимоги уточнив та просив також визнати
бездіяльність Кабінету Міністрів
України щодо невиконання Закону
України «Про встановлення державної
допомоги постраждалим учасникам
масових акцій громадянського протесту
та членам їх сімей» від 21.02.2014 року
неправомірною; інші позовні вимоги
підтримав та дав пояснення, аналогічні
мотивам звернення до суду, просив
Представник відповідача Кабінету
Міністрів України проти позову
заперечив та пояснив, що роботу щодо
призначення та виплати державної
допомоги постраждалим учасникам
масових акцій громадського протесту та
членам їх сімей організовує
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сферах трудових відносин,
соціального захисту населення, яким є
Мінсоцполітики. На виконання доручення
щодо ухвалення порядку призначення і
виплати державної допомоги
постраждалим учасникам масових акцій
громадського протесту та членам їх
сімей та визначення переліку
документів, необхідних для призначення
такої допомоги, Кабінет Міністрів
України прийняв постанову від 28.03.2014 №76
«Про соціальний захист членів сімей
осіб, смерть яких пов'язана з участю в
масових акціях громадського протесту,
що відбулися у період з 21 листопада 2013
по 21 лютого 2014 року», відповідно до якої
встановлено виплатити одноразову
грошову допомогу у 100-кратному розмірі
прожиткового мінімуму, встановленого
для працездатних осіб на час виплати
цієї суми. На виконання п.4 Постанови
Мінсоцполітики прийняло Порядок
виплати одноразової грошової допомоги
членам сімей осіб, смерть яких
пов'язана з участю в масових акціях
громадського протесту, що відбулися у
період з 21 листопада 2013 по 21 лютого 2014
року. Крім того, державна допомога є
соціальною виплатою, що носить
цільовий і разовий характер та
надається за рахунок коштів державного
або місцевого бюджету відповідним
категоріям громадян, а тому «курсова
різниця» немає жодного відношення до
виплати державної допомоги. Соціальні
виплати, що носять цільовий і разовий
характер, у тому числі вищезазначена
державна допомога, не підлягають
індексації, оскільки їх розмір
визначається з урахуванням розміру
державних соціальних гарантій, тобто
встановлених законами мінімальних
розмірів оплати праці, доходів
громадян, пенсійного забезпечення,
соціальної допомоги, які вже є
об'єктами індексації. Заявлену
позивачами вимогу про відшкодування
моральної шкоди вважає безпідставною,
оскільки Кабінет Міністрів України,
Міністерство соціальної політики на
виконання Закону прийняли відповідні
Постанову та Порядок, а позивачам
виплачено державну допомогу. Просив у
задоволенні позову відмовити.
Представники Міністерства соціальної
політики України, залученого судом
співвідповідачем у справі, проти
позову заперечили та пояснили, що
Постановою Кабінету Міністрів України
від 28.03.2014 №76 «Про соціальний захист
членів сімей осіб, смерть яких
пов'язана з участю в масових акціях
громадського протесту, що відбулися у
період з 21 листопада 2013 по 21 лютого 2014
року» передбачено виплату одноразової
грошової допомоги членам сімей осіб,
смерть яких пов'язана з участю в
масових акціях громадського протесту у
розмірі 121800 грн.. Наказом
Мінсоцполітики від 06.05.2014 №275 за
погодженням з Мінфіном та
Мінекономрозвитку затверджено Порядок
виплати одноразової грошової допомоги
членам сімей осіб, смерть яких
пов'язана з участю в масових акціях
громадського протесту, що відбулися у
період з 21 листопада 2013 по 21 лютого 2014
року. 23.05.2014 зазначена допомога була
перерахована ОСОБА_1 (дружині загиблого
учасника масових акцій громадського
протесту ОСОБА_7. А тому просить у
задоволенні позову відмовити. Крім
того, у судовому засіданні зазначили,
що на виконання ст. 1 Закону "Про
встановлення державної допомоги
постраждалим учасникам масових акцій
громадського протесту та членам їх
сімей" вчинили всі необхідні дії та
розробили Проекти Постанови «Про деякі
питання призначення і виплати
державної допомоги постраждалим
учасникам масових акцій громадського
протесту та членам їх сімей» та Порядку
призначення і виплати державної
допомоги постраждалим учасникам
масових акцій протесту та членам їх
сімей, однак такі були повернути
Секретаріатом Кабінету Міністрів
України відповідно до протокольного
рішення засідання Кабінету Міністрів
від 05.03.2014 року №4.

Третя особа Державна казначейська
служба України у судові засідання не
з'явилася, заперечень до суду не
направила.

Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Суд, керуючись ч. 6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, ухвалив розглядати справу у
письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення представників сторін,
всебічно з'ясувавши фактичні обставини
справи, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд вважає
позов таким, що підлягає частковому
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України від
21.02.2014, № 745-VII "Про встановлення
державної допомоги постраждалим
учасникам масових акцій громадського
протесту та членам їх сімей" (далі за
текстом - Закон), який набрав чинності з
дати опублікування 28.02.2014 року,
постраждалі учасники масових акцій
громадського протесту в Україні, що
розпочалися 21 листопада 2013 року, члени
сімей загиблих учасників масових акцій
громадського протесту в Україні, що
розпочалися 21 листопада 2013 року, мають
право на державну допомогу у випадках
та на умовах, передбачених цим Законом.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги постраждалим
учасникам масових акцій громадського
протесту та членам їх сімей і перелік
документів, необхідних для призначення
допомоги за цим Законом,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Роботу щодо призначення та виплати
державної допомоги постраждалим
учасникам масових акцій громадського
протесту та членам їх сімей
організовує центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сферах
трудових відносин, соціального захисту
населення.

Розміри державної допомоги
постраждалим та членам їх сімей
встановлено ст. 4 Закону та вказано, що
допомога у зв'язку зі смертю члена
сім'ї, який брав участь у масових акціях
громадського протесту, за умови, що
смерть безпосередньо пов'язана з
участю в масових акціях громадського
протесту, - один мільйон гривень (п.1).

Згідно норм, закріплених у Прикінцевих
положеннях Закону, Кабінет Міністрів
України у десятиденний строк з дня
опублікування цього Закону
зобов'язано, зокрема, ухвалити порядок
призначення і виплати державної
допомоги постраждалим учасникам
масових акцій громадського протесту та
членам їх сімей і перелік документів,
необхідних для призначення допомоги за
цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_7 помер 19.02.2014 року внаслідок
отруєння оксидом вуглецю в Будинку
профспілок, розташованому на
вул.Хрещатик, 16 у м.Києві.

Указом Президента України від 21.11.2014
року №890/2014 «Про присвоєння звання
Герой України» за громадянську
мужність, патріотизм, героїчне
відстоювання конституційних засад
демократії, прав і свобод людини,
самовіддане служіння Українському
народу, виявлені під час Революції
гідності, ОСОБА_7 присвоєно звання
Герой України з удостоєнням ордена
"Золота Зірка" (посмертно).

ОСОБА_7 був чоловіком позивачки ОСОБА_1,
згідно свідоцтва про одруження НОМЕР_1
від 12.09.1976 року та батьком позивачів:
ОСОБА_2, ОСОБА_5, що підтверджується
долученими до матеріалів справи
копіями відповідних свідоцтв про їх
народження. Неповнолітні ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, в інтересах яких діє їх мати
ОСОБА_2 є онуками ОСОБА_7.

Згідно довідки Вишнянської сільської
ради Городоцького районі Львівської
області №634 від 28.07.2014 року у с.Вишня, по
вул. Наукова, 1/26 проживають - ОСОБА_1,
ОСОБА_5, ОСОБА_2 та її діти: ОСОБА_3, 1997
р.н., ОСОБА_4, 1999 р.н.,.

Законом України "Про встановлення
державної допомоги постраждалим
учасникам масових акцій громадського
протесту та членам їх сімей" визначено,
що Кабінет Міністрів України
встановлює порядок призначення і
виплати державної допомоги
постраждалим учасникам масових акцій
громадського протесту та членам їх
сімей і перелік документів, необхідних
для призначення допомоги за цим
Законом, встановлюється Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до ст.1 Закону Міністерством
соціальної політики України було
розроблено проект Постанови КМ України
«Про деякі питання призначення і
виплати державної допомоги
постраждалим учасникам масових акцій
протесту та членам їх сімей», однак
відповідно п. 3.6 протокольного рішення
засідання Кабінету Міністрів від 05.03.2014
року даний проект постанови було
повернуто Мінсоцполітики за №2568/0/2-14
від 14.03.14.

Крім того, згідно п.4.1 протокольного
рішення засідання Кабінету Міністрів
від 05.03.2014 року було знято з розгляду
питання про план організації
підготовки проектів актів, необхідних
для забезпечення реалізації Закону
України від 21.02.2014 №745 "Про встановлення
державної допомоги постраждалим
учасникам масових акцій громадського
протесту та членам їх сімей".

Отже, суд приходить до висновку, що
відповідач Кабінет Міністрів України
України не виконав норми, передбаченої
Законом України «Про встановлення
державної допомоги постраждалим
учасникам масових акцій громадського
протесту та членам їх сімей» та не
встановив протягом 10 днів з дня
опублікування Закону, порядку
призначення і виплати державної
допомоги постраждалим учасникам
масових акцій громадського протесту та
членам їх сімей і перелік документів,
необхідних для призначення допомоги за
Законом "Про встановлення державної
допомоги постраждалим учасникам
масових акцій громадського протесту та
членам їх сімей".

Посилання представників відповідачів
на прийняття Кабінетом Міністрів
України Постанови від 28.03.2014, № 76 "Про
соціальний захист членів сімей осіб,
смерть яких пов'язана з участю в
масових акціях громадського протесту,
що відбулися у період з 21 листопада 2013
р. по 21 лютого 2014 року" як такої, що
винесена в порядку виконання вимог
Закону України "Про встановлення
державної допомоги постраждалим
учасникам масових акцій громадського
протесту та членам їх сімей" не може
бути прийняте до уваги судом, оскільки
у даній Постанові відсутні такі
посилання. У дослідженій в судовому
засіданні проектній документації, яка
передувала прийняттю даної Постанови,
немає відомостей про прийняття такої
на виконання Закону «Про встановлення
державної допомоги постраждалим
учасникам масових акцій громадського
протесту та членам їх сімей».

Як вбачається зі змісту даної
Постанови, Кабінет Міністрів
постановив: виплатити одноразову
грошову допомогу членам сімей осіб,
смерть яких пов'язана з участю в
масових акціях громадського протесту,
що відбулися у період з 21 листопада 2013
р. по 21 лютого 2014 р. (далі - масові акції
громадського протесту), у 100-кратному
розмірі прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб на
час виплати цієї суми; установити з 1
квітня 2014 р. доплату до пенсії у зв'язку
з втратою годувальника непрацездатним
членам сімей, які перебували на
утриманні осіб, смерть яких пов'язана з
участю в масових акціях громадського
протесту, а також працівників
правоохоронних органів і
військовослужбовців, смерть яких
пов'язана з участю в зазначених акціях.

Таким чином Закон України "Про
встановлення державної допомоги
постраждалим учасникам масових акцій
громадського протесту та членам їх
сімей" та Постанова від 28.03.2014, № 76 "Про
соціальний захист членів сімей осіб,
смерть яких пов'язана з участю в
масових акціях громадського протесту,
що відбулися у період з 21 листопада 2013
р. по 21 лютого 2014 року" встановлюють
різні види допомоги членам сімей осіб,
смерть яких пов'язана з участю в
масових акціях громадського протесту,
що відбулися у період з 21 листопада 2013
р. по 21 лютого 2014 р..

Виходячи з вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що вимога в
частині визнання неправомірною
бездіяльності Кабінету Міністрів
України щодо невиконання Закону
України "Про встановлення державної
допомоги постраждалим учасникам
масових акцій громадського протесту та
членам їх сімей" підлягає задоволенню.

Разом з тим вимога про стягнення з
Кабінету Міністрів України коштів у
розмірі 1000000 грн. є передчасною,
оскільки згідно Закону України "Про
встановлення державної допомоги
постраждалим учасникам масових акцій
громадського протесту та членам їх
сімей" виплаті допомоги передує
встановлення порядку її призначення та
виплати, обов'язок розробити який
покладено на Кабінет Міністрів
України.

Оскільки Порядок призначення та
виплати державної допомоги не
визначений, суд приходить до висновку,
що права та інтереси позивачів слід
захистити шляхом зобов'язання Кабінету
Міністрів України негайно розробити
Порядок призначення і виплати
державної допомоги, передбаченої
Законом України «Про встановлення
державної допомоги постраждалим
учасникам масових акцій громадського
протесту та членам їх сімей»

Що стосується вимог позивачів щодо:
зобов'язання Кабінету Міністрів
України виплатити матеріальну шкоду,
заподіяну внаслідок курсової різниці у
розмірі 262250 грн., матеріальну шкоду,
заподіяну внаслідок інфляції, у
розмірі 95843,59 грн. та моральну шкоду у
розмірі 500000 грн., то суд зазначає
наступне.

Цивільним кодексом України
встановлено, що способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути, зокрема: відшкодування збитків та
інші способи відшкодування майнової
шкоди; відшкодування моральної
(немайнової) шкоди (ч.2 ст. 16).

Поняття збитків законодавець визначає
у ч. 2 ст.22 ЦК України та встановлює, що
збитками є: втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки); доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

На думку позивачів причиною заподіяння
їм матеріальної шкоди у розмірі 262250
грн. грн. є курсова різниця, яка виникла
внаслідок невиплати державної
допомоги, тобто доходи, які особа могла
б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене.

Однак, державна допомога за своєю
природою є соціальною виплатою, що
носить цільовий і разовий характер та
надається за рахунок коштів державного
або місцевого бюджету відповідним
категоріям громадян.

Позивачі не обгрунтували у чому
полягають реальні збитки або упущена
вигода від курсової різниці, яке майно
було втрачено або пошкоджено, кому з
позивачів це майно належить або
належало та яким особистим немайновим
правам позивачів були заподіяні збитки
та чим вони керувалися при визначенні
розміру курсової різниці.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Нормами, встановленими ст. 625 ЦК України
врегульовано суспільні відносини, щодо
грошового зобов'язання, яким за
загальним правилом вважається
зобов'язання, змістом якого є сплата
боржником грошей. Проте, як вже
зазначалося, державна допомога є
соціальною виплатою, що носить
цільовий і разовий характер та
надається за рахунок коштів державного
або місцевого бюджету відповідним
категоріям громадян.

Законом від 03.07.1991 № 1282-XII "Про
індексацію грошових доходів населення"
визначено, що індексація грошових
доходів населення - встановлений
законами та іншими
нормативно-правовими актами України
механізм підвищення грошових доходів
населення, що дає можливість частково
або повністю відшкодовувати
подорожчання споживчих товарів і
послуг.

Із змісту положень ст. 2 згаданого
Закону слідує, що індексації
підлягають грошові доходи громадян,
одержані ними в гривнях на території
України і які не мають разового
характеру: пенсії; стипендії; оплата
праці (грошове забезпечення); суми
виплат, що здійснюються відповідно до
законодавства про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування; суми
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, а також суми, що
виплачуються особам, які мають право на
відшкодування шкоди в разі втрати
годувальника.

Соціальні виплати, що мають цільовий і
разовий характер (допомога при
народженні дитини, допомога на
поховання, матеріальна допомога,
одноразова допомога при виході на
пенсію тощо), а також допомога у зв'язку
з вагітністю і пологами індексації не
підлягають. Підтримка купівельної
спроможності провадиться шляхом
підвищення розміру зазначених виплат.

Підтримка купівельної спроможності
соціальних виплат, які визначаються
залежно від прожиткового мінімуму,
здійснюється шляхом перегляду їх
розміру у зв'язку із зростанням
прожиткового мінімуму відповідно до
законодавства.

Індексації підлягають грошові доходи
населення у межах прожиткового
мінімуму, встановленого для
відповідних соціальних і
демографічних груп населення.

Відповідно до статті 7 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік» встановлено, що у 2014 році
прожитковий мінімум на одну особу в
розрахунку на місяць у розмірі 1176
гривень та для тих, хто відноситься до
основних соціальних і демографічних
груп населення: дітей віком до 6 років
-1032 гривні; дітей віком від 6 до 18 років -
1286 гривень; працездатних осіб -1218
гривень; осіб, які втратили
працездатність, - 949 гривень.

Однак, позивачі у формулі розрахунку
інфляційних витрат зазначили не
відповідний розмір прожиткового
мінімуму для основних соціальних і
демографічних груп населення, як того
вимагає приписи частини п'ятої статті 2
Закону України «Про індексацію
грошових доходів населення», а суму в
розмірі один мільйон гривень.

Таким чином суд приходить до висновку
про необгрунтованість позовних вимог в
частині зобов'язання виплати
матеріальної шкоди, заподіяльної
внаслідок курсової різниці у розмірі
262250 грн. та заподіяної внаслідок
інфляції у розмірі 95843,59 грн..

Відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна
шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної або юридичної
особи.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Як зазначається у Постанові Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995, № 4
"Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди", відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

У позовній заяві позивачі посилаються
на те, що внаслідок втрати годувальника
сім'ї є постраждалими і потребують
допомоги, яка гарантована Законом.
Позивачам завдає моральної шкоди
байдуже ставлення до їх непоправної
втрати.

У ході розгляду справи, суд з'ясував, що
Кабінет Міністрів України 28 березня 2014
прийняв Постанову N 76 «Про соціальний
захист членів сімей осіб, смерть яких
пов'язана з участю в масових акціях
громадського протесту, що відбулися у
період з 21 листопада 2013 р. по 21 лютого 2014
року» якою встановив: виплатити
одноразову грошову допомогу членам
сімей осіб, смерть яких пов'язана з
участю в масових акціях громадського
протесту, що відбулися у період з 21
листопада 2013 р. по 21 лютого 2014 р. (далі -
масові акції громадського протесту), у
100-кратному розмірі прожиткового
мінімуму, встановленого для
працездатних осіб на час виплати цієї
суми; установив з 1 квітня 2014 р. доплату
до пенсії у зв'язку з втратою
годувальника непрацездатним членам
сімей, які перебували на утриманні
осіб, смерть яких пов'язана з участю в
масових акціях громадського протесту.

У судовому засіданні достовірно
встановлено, що позивач ОСОБА_1 28.05.2014
року отримала вказану одноразову
допомогу у розмірі 121800 грн., про що
вказали сторони та підтверджується
матеріалами справи.

Таким чином Кабінет Міністрів України
вжив заходів щодо не залишення без
матеріальної допомоги членів сім'ї
ОСОБА_7, смерть якого пов'язана з участю
в масових акціях громадського
протесту, що відбулися у період з 21
листопада 2013 р. по 21 лютого 2014 року.

Моральної шкоди позивачам завдає
втрата батька та чоловіка, однак
протиправності діяння відповідача
Кабінету Міністрів України у її
заподіянні немає, тому суд приходить до
висновку про необґрунтованість
позовних вимог в частині виплати
моральної шкоди у розмірі 500000 грн..

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи всім формам
дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч.2 ст. 11 КАС України суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Враховуючи фактичні обставини справи,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню в
частині визнання неправомірною
бездіяльності Кабінету Міністрів
України щодо невиконання Закону
України "Про встановлення державної
допомоги постраждалим учасникам
масових акцій громадського протесту та
членам їх сімей" та зобов'язання
Кабінету Міністрів України розробити
Порядок призначення і виплати
державної допомоги, передбаченої
Законом України «Про встановлення
державної допомоги постраждалим
учасникам масових акцій громадського
протесту та членам їх сімей», у
задоволенні інших позовних вимог слід
відмовити.

Відповідно до ч.3 ст. 94 КАС України якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Керуючись статтями 2, 11, 69, 70, 71, 94 та 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Кабінету
Міністрів України з приводу
невиконання Закону України "Про
встановлення державної допомоги
постраждалим учасникам масових акцій
громадського протесту та членам їх
сімей" щодо розробки Порядку
призначення і виплати державної
допомоги - неправомірною.

Зобов'язати Кабінет Міністрів України
в 10-денний строк з дня набрання
постановою суду законної сили
розробити Порядок призначення і
виплати державної допомоги,
передбаченої Законом України «Про
встановлення державної допомоги
постраждалим учасникам масових акцій
громадського протесту та членам їх
сімей».

В решті позовних вимог - відмовити.

Присудити з Державного бюджету на
користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах неповнолітніх
дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 701 (сімсот
одну) гривню судових витрат.

Постанова набирає законної сили у
відповідності зі ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена за
правилами, встановленими ст. ст. 185 - 187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
А.С. Мазур

Судді
О.В. Кротюк

ОСОБА_8