Справа № 821/2411/14
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/2411/14

Категорія: 8.2.3 Головуючий в 1 інстанції:
Циганій С.І.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та
Федусика А.Г.

при секретарі Кучмій І.В.

за участю:

відповідача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області на
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 26.08.2014 року
по справі за позовом Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2014 року Державна податкова
інспекція у м. Херсоні Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області звернулось до суду з позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу.

В обґрунтування позову зазначалося, що
станом на 26.06.2014р. за відповідачем
обліковується податковий борг в сумі
24210,00 грн., а саме: податковий борг по
штрафним санкціям за порушення
законодавства про патентування, за
порушення норм регулювання обігу
готівки та про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг у сумі 24210,00 грн.,
який виник в результаті не сплати
узгоджених грошових зобов'язань
нарахованих згідно акту перевірки від
08.02.2010р. №148/21/22/23/НОМЕР_1 та рішення про
застосування штрафних санкцій «форми
«С» від 22.02.2010р. № на суму 83628,00грн.
Грошові зобов'язання узгоджені
частково відповідно до ухвали
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 13.10.2011р.
№2а-2339/10/2170. Таким чином залишок
непогашеного податкового боргу
становить 24210,00 грн.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 26.08.2014 року
в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням, Державна
податкова інспекція у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області в апеляційній
скарзі зазначає про невідповідність
висновків суду обставинам справи. При
цьому апелянт вважає, що судом допущено
порушення матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи по
суті. У зв'язку з чим в апеляційній
скарзі ставиться питання про
скасування постанови суду першої
інстанції і винесення нової постанови
із задоволенням позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи сторін, а
також перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП
ОСОБА_1 зареєстрований реєстраційною
службою Суворовського районного
управління юстиції у м.Херсоні 18.11.1997р.
та перебуває на обліку ДПІ у м. Херсоні
від 18.11.1997р. за №5619, як платник податків.

Згідно проведеної перевірки ФОП ОСОБА_1
08.02.2010 року податковим органом було
складено акт перевірки від
№148/21/22/23/НОМЕР_1 та винесено рішення про
застосування штрафних санкцій «форми
«С» від 22.02.2010р. № на суму 83628,00грн.

Вказане рішення про застосування
штрафних санкцій було оскаржено
відповідачем до Херсонського
окружного адміністративного суду, який
своєю постановою від 10.12.2010 року
визнав протиправним та скасував
вказане рішення в частині застосування
штрафних санкцій у розмірі 59418,00 грн., а
в задоволенні решти позовних вимог
відмовив.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 13.10.2011 року
апеляційні скарги ФОП ОСОБА_1 та ДПІ у м.
Херсоні залишено без задоволення, а
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 10.12.2010 року -
без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 23.10.2013 року касаційну
скаргу Державної податкової інспекції
у м. Херсоні Херсонської області
Державної податкової служби залишено
без задоволення. Постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 10.12.2010 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 13.10.2011 у
справі № 2-а-2339/10/2170 залишено без змін.

Дану увалу Вищого адміністративного
суду України ДПІ у м. Херсоні отримала в
жовтні 2013 року, на підставі відобразила
в зворотному боку облікової картки
відповідача (база щодо наявності
податкового боргу) про наявність
податкового боргу, що дало підставою
для формування податкової вимоги та
направлення її до відповідача по
справі.

Як вбачається із матеріалів справи,
податкова вимога була направлена на
адресу відповідача та вручена поштою
07.11.2013 року.

Відмовляючи у задоволенні
адміністративного позову, суд першої
інстанції посилається на
інформаційний лист ВАСУ від 05.07.2011 №
945/11/13-11 щодо звернення із
адміністративним позовом про
стягнення податкового боргу до суду, в
якому зазначено що тривалість і
правила обчислення строку звернення
особи до суду визначаються за тими
правилами, які були чинними на момент
початку перебігу відповідного строку.
При цьому на думку суду першої
інстанції у разі виставлення
податкової вимоги до набрання чинності
Податкового кодексу України, строк
позовної давності здійснюється
відповідно до Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судова колегія суду апеляційної
інстанції з огляду на обставини справи
та наявні документи не погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
податковий борг по штрафним санкціям
за порушення законодавства про
патентування, за порушення норм
регулювання обігу готівки та про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг в результаті не сплати
узгоджених грошових зобов'язань
нарахованих згідно акту перевірки від
08.02.2010 № 148/21/22/23/НОМЕР_1 "За дотриманням
суб'єктами господарювання порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), вимог з регулювання обігу
готівки, наявності торгових патентів і
ліцензій" та рішення про застосування
штрафних санкцій (форми "С") від 22.02.2010 №
на суму 83628,00 грн.

Грошове зобов'язання було узгоджено
частково відповідно ухвали Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 13.10.2011року по справі №2339/10/2170, якою
позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області було
задоволено частково та визнано
протиправним та скасовано рішення ДПІ
у м. Херсоні від 22.02.2010 р.№ в
частині застосування штрафних санкцій
в розмірі 59418 грн., а залишок
непогашеного податкового боргу станом
на 13.10.2011р. становив 24210,00 гривень.

Сума грошового зобов'язання згідно
рішення про застосування штрафних
санкцій «форми «С» від 22.02.2010р. №
стала податковим боргом лише після
прийняття ухвали Одеським апеляційним
адміністративним судом від 13.10.2011 року
по справі № 2-а-2339/10/21/0, на
момент прийняття якої вже діяв чинний
Податковий кодекс України, нормами
якого керувалася ДПІ у м. Херсоні,
направляючи позивачеві податкову
вимогу про сплату податкового боргу в
сумі 24210 грн.

ФОП ОСОБА_1 в своїх запереченнях на
апеляційну скаргу звертає увагу на те,
що рішення про застосування штрафних
санкцій було прийнято до набрання
чинності Податкового кодексу України,
а тому дані правовідносини мають
регулюватися чинним на той момент
законодавством.

На думку ОСОБА_1 слід розділяти
податкові відносини від інших
відносин, що не входили у сферу
податкових правовідносин, в зв'язку з
чим він наполягає на тому, що санкції,
які предметом даної справи, не
утворюють поняття податкового боргу та
не регулюються нормами податкового
законодавства.

Однак, судова колегія не погоджується з
даним твердженням, виходячи з такого.

22.02.2010 року ДПІ у м. Херсоні винесено
рішення про застосування штрафних
санкцій «форми «С» № на суму
83628,00грн. за порушення п. 1 ст. 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» (далі - Закон №
265/95-ВР).

Пункт 1 ст. 3 Закону № 265/95-ВР передбачає,
що суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
вищезазначеним законом, із
застосуванням зареєстрованих у
встановленому порядку розрахункових
книжок.

За порушення вимог п. 1 ст. 3 Закону №
265/95-ВР пунктом 1 ст. 17 зазначеного
закону передбачено, що за рішенням
відповідних органів державної
податкової служби України
застосовуються фінансові санкції у
п'ятикратному розмірі вартості
проданих товарів (наданих послуг), на
які виявлено невідповідність, - у разі
проведення розрахункових операцій на
неповну суму вартості проданих товарів
(наданих - послуг), у разі непроведення
розрахункових операцій через
реєстратори розрахункових операцій, у
разі нероздрукування відповідного
розрахункового документа, що
підтверджує виконання розрахункової
операції, або проведення її без
використання розрахункової книжки.

На момент винесення рішення про
застосування штрафних санкцій ДПІ у м.
Херсоні керувалось, зокрема,
Інструкцією про порядок застосування
штрафних (фінансових) санкцій органами
державної податкової служби,
затвердженою Наказом Державної
податкової адміністрації України N 110
від 17.03.2001 року.

Згідно вказаної інструкції до
платників податків за порушення норм
податкового та іншого законодавства,
яке контролюється органами державної
податкової служби, застосовуються
штрафні та фінансові санкції,
передбачені чинним законодавством.

Так, штрафна (фінансова) санкція (штраф)
- це плата у фіксованій сумі або у
вигляді відсотків від суми податкового
зобов'язання (без урахування пені та
штрафних санкцій), яка справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним правил оподаткування,
визначених відповідними законодавчими
та іншими нормативно-правовими актами,
а також відповідно до законодавчих
актів, якими надано право органам
державної податкової служби
застосовувати штрафні (фінансові)
санкції, на підставі рішення
контролюючого органу рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій - це рішення керівника органу
державної податкової служби (його
заступника) щодо виявленого порушення
(крім порушення правил оподаткування),
яке приймається відповідно до
законодавчих актів, якими надано право
органам державної податкової служби
застосовувати штрафні (фінансові)
санкції.

Таким чином, враховуючи той факт, що ФОП
ОСОБА_1 оскаржив рішення контролюючого
органу до суду, скориставшись правом на
оскарження, на даний час це не
припинило його грошових зобов'язань, не
звільняє його від відповідальності, а
лише відтермінувало в часі сплату
штрафу, оскільки грошове зобов'язання
стало узгодженим з моменту остаточного
вирішення справи судом апеляційної
інстанції 13.10.2011р.

За правилами ПК України, який діяв
станом на 13.10.2011р ,податкова вимога була
направлена на адресу відповідача та
вручена поштою 07.11.2013 року, в строки
позовної давності, визначені ст. 102
Податкового кодексу України 1095 днів.
При цьому з позовом про стягнення ДПІ
звернулася з дотриманням вимог ст.95.2
ПК України.

Відповідно до пп. 102.4. ст. 102 Податкового
кодексу України, у разі якщо грошове
зобов'язання нараховане контролюючим
органом до закінчення строку давності,
визначеного у пункті 102.1 цієї статті,
податковий борг, що виник у зв'язку з
відмовою у самостійному погашенні
такого грошового зобов'язання, може
бути стягнутий протягом наступних 1095
календарних днів з дня виникнення
податкового боргу. Якщо платіж
стягується за рішенням суду, строки
стягнення встановлюються до повного
погашення такого платежу або
визначення боргу безнадійним.

Таким чином, оскільки податковим
органом своєчасно було прийнято
рішення про застосування штрафних
санкцій «форми «С» від 22.02.2010р. №
на суму 83628,00 грн., яке набуло статусу
узгодженого лише після прийняття
Одеським апеляційним адміністративним
судом постанови по справі № 2-а-2339/10/21/0,
та з врахування дотримання позивачем
процедури стягнення узгодженого
податкового зобов'язання за нормами ПК
України, щодо процедури та строків
звернення з позовом до суду, судова
колегія вважає що позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Судовою колегією не приймаються до
уваги доводи апелянта стосовно того, що
до набуття чинності Податкового
кодексу України, а саме до 01.01.2011 року,
штрафні санкції застосовані до
позивача не являлися податковим
боргом, а після вступу в дію цього
кодексу штрафні санкції стали входити
до поняття податкового боргу, який
потребує процедури узгодження, що
відповідно погіршило становище
позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до ЗУ « Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» , в редакції
станом на час виникнення спірних
правовідносин - фінансова санкція це
грошова сума, що стягується за
порушення вимог цього Закону з
суб'єктів господарювання за місцем їх
реєстрації до відповідного місцевого
бюджету.

ЗУ «Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» був
спеціальним законом з питань
оподаткування, який установлював
порядок погашення зобов'язань
юридичних або фізичних осіб перед
бюджетами та державними цільовими
фондами з податків і зборів
(обов'язкових платежів), включаючи збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування та внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, нарахування і
сплати пені та штрафних санкцій, що
застосовуються до платників податків
контролюючими органами, у тому числі за
порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, та
визначає процедуру оскарження дій
органів стягнення.

Цим законом було визначено поняття
податкового зобов'язання як
зобов'язання платника податків
сплатити до бюджетів або державних
цільових фондів відповідну суму коштів
у порядку та у строки, визначені цим
Законом або іншими законами України,
при цьому податковий борг (недоїмка)
був визначений як податкове
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгоджене платником податків або
узгоджене в адміністративному чи
судовому порядку, але не сплачене у
встановлений строк, а також пеня,
нарахована на суму такого податкового
зобов'язання.

Нормами Податкового кодексу України
було визначено грошового зобов'язання
платника податків, яке відповідно до
пп.39. п1. ст.14 ПК України є сумою коштів,
яку платник податків повинен сплатити
до відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, що справляється з платника
податків у зв'язку з порушенням ним
вимог податкового законодавства та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також санкції за
порушення законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Таким чином, оскільки ЗУ «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», за порушення вимог якого
позивач був притягнутий у 2010 році до
відповідальності у вигляді штрафної
санкції є чинним на момент подачі цього
позову до суду та розгляду справи у
суді , відповідальність за порушення
законодавства у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг,
визначена цим законом не змінювалась
та не скасовувалась, то набуття
чинності Податковим кодексом України
змінило лише процедуру стягнення
штрафних санкцій, не змінюючи при цьому
природу цього платежу та ніяким чином
не погіршуючи при цьому становище
платника податків.

Таким чином, враховуючи, що судом
першої інстанції при вирішенні справи
порушені норми матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, а також те, що висновки суду не
відповідають обставинам справи,
колегія суддів, керуючись п.п.3,4 ч.1 ст. 202
КАС України вважає необхідним
скасовуючи постанову суду першої
інстанції, прийняти нову постанову,
якою адміністративний позов Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області задовольнити.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області - задовольнити.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 26.08.2014 року -
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, ідент. номер НОМЕР_3, податковий
борг по штрафним санкціям в сумі 24210,00
грн. (двадцять чотири тисячі двісті
десять гривень) до Державного бюджету
України, код платежу 21080900, отримувач
УДКСУ у Херсонській області, код 37959779,
банк ГУДКСУ МФО 852010.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів після складання
повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та
підписано 19.12.2014 р.

Головуючий: суддя
Л.Є.Зуєва

суддя
О.А.Шевчук

суддя
А.Г.Федусик