Справа № 826/9273/14
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/9273/14
Головуючий у 1-й інстанції: Аблов Є. В.
Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Беспалова О. О.

суддів:
Грибан І. О., Губської О. А.

за участю секретаря:
Тур В. В.

представника позивача Мусієнко О. В.,
представника відповідача Дяк Ю. М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Києві апеляційну
скаргу Міністерства охорони здоров'я
України на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
05 листопада 2014 р. у справі за
адміністративним позовом
Національного інституту раку до
Міністерства охорони здоров'я України
про визнання дій протиправними,
скасування наказу № 63-адм від 26.05.2014
року, -

В С Т А Н О В И В :

Національний інститут раку звернувся
до Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом до Міністерства
охорони здоров'я України про визнання
дій протиправними, скасування наказу
№63-Адм від 26.05.2014 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
05 листопада 2014 р. позовні вимоги
задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано
наказ Міністерства охорони здоров'я
України від 26.05.2014 р. №63-Адм "Про
проведення комплексної позапланової
комісійної перевірки Державної
установи "Національний інститут раку
Міністерства охорони здоров'я України".

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову, якою позовні
вимоги залишити без задоволення,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що
з'явились, дослідивши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
необхідно задовольнити, а оскаржувану
постанову суду - скасувати з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
було вірно встановлено судом першої
інстанції, на підставі листа
прокуратури Голосіївського району
міста Києва від 16.01.2014 року №128-350вих-14,
відповідно до пп.3 п. 5 Положення про
Міністерство охорони здоров'я України,
затвердженого Указом Президента
України від 13.04.2011 р. №467 (далі -
Положення), з метою проведення
перевірки фактів, викладених у
відкритому листі співробітників
Державної установи "Національний
інститут раку Міністерства охорони
здоров'я України", депутатському запиті
народного депутата України М. Головка
від 16.04.2014 р. №04-04/20-258, оголошеному на
засіданні Верховної Ради України 18
квітня 2014 року та усунення порушень,
виявлених комісійними перевірками,
проведеними протягом 2012-2013 років, і
окремих питань діяльності Державної
установи "Національний інститут раку
Міністерства охорони здоров'я України",
а також відповідно до висновку комісії
з проведення перевірки Державної
установи "Національний інститут раку
Міністерства охорони здоров'я України"
у період з 27.03.2014 р. по 29.04.2014 р
Міністерством охорони здоров'я України
26.05.2014 року прийнято наказ №63-Адм "Про
проведення комплексної позапланової
комісійної перевірки Державної
установи "Національний інститут раку
Міністерства охорони здоров'я України".

Даним наказом утворено та затверджено
склад виїзної Комісії МОЗ України для
проведення комплексної позапланової
перевірки Державної установи
Національний інститут раку
Міністерства охорони здоров'я України;
визначено період проведення перевірки
з 02 червня до 13 червня 2014 року.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до Положення Міністерство
охорони здоров'я:

- здійснює контроль за додержанням
законодавства про медико-соціальну
експертизу (п. 6.39);

- здійснює контроль за використанням
бюджетних коштів у визначених сферах
(п. 6.40);

- здійснює контроль за дотриманням
стандартів медичного обслуговування,
медичних матеріалів і технологій (п.
6.53);

- здійснює контроль і нагляд за
додержанням законодавства про охорону
здоров'я (п. 6.55);

- здійснює контроль за додержанням
чинного законодавства при здійсненні
професійної діяльності з медичної та
фармацевтичної практики (п. 18.12) тощо.

Задовольняючи позовні вимоги частково,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідно до п. 1.1 Статуту
Національного інституту раку
Національний інститут раку є головною
державною науково-дослідною установою
у сфері боротьби з онкологічними
захворюваннями, також з питань
променевої діагностики і ядерної
медицини в галузі онкології, яка
підпорядкована Міністерству охорони
здоров'я України.

Національний інститут раку здійснює
діяльність відповідно до ліцензії
№539179 серія АВ на медичну практику,
виданої Міністерством охорони здоров'я
України на підставі рішення №11 від
22.04.2010 р.

Згідно п. 20 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про
ліцензування певних видів
господарської діяльності" від 01.06.2000 р.
№ 1775-III відповідно до цього Закону
ліцензуванню підлягають такі види
господарської діяльності як медична
практика.

Відповідно до Ліцензійних умов
провадження господарської діяльності
з медичної практики, затверджених
Наказом Міністерства охорони здоров'я
України від 02.02.2011 р. N 49, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 09.02.2011 р.
за № 171/18909, дія цих Ліцензійних умов
поширюється на всіх суб'єктів
господарювання, що зареєстровані в
установленому порядку, незалежно від
їх організаційно-правової форми та
форми власності, які провадять
господарську діяльність з медичної
практики.

Єдина процедура здійснення контролю за
додержанням ліцензіатами Ліцензійних
умов провадження господарської
діяльності з медичної практики,
затверджених наказом Міністерства
охорони здоров'я України від 02.02.2011 р. №
49, установлюється Порядком контролю за
додержанням Ліцензійних умов
провадження господарської діяльності
з медичної практики, затверджено
Наказом Міністерства охорони здоров'я
України від 10.02.2011 р. № 80, зареєстровано
в Міністерстві юстиції України 26.05.2011 р.
за № 634/19372 (далі - Порядок №80).

Всупереч Порядку № 80 відповідач
вирішив, що висновки позапланових
комісійних перевірок та питання
діяльності установи з урахуванням
вимог ч. 1 ст. 6 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" можуть бути підставою для
проведення позапланової перевірки.

Суд першої інстанції зазначив в
мотивувальній частині рішення, що такі
висновки відповідача є хибними.

Натомість, колегія суддів не може
погодитись з висновком суду першої
інстанції щодо того, що комплексна
перевірка була проведена на підставі
Закону України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" з огляду на
наступне.

Як правильно було встановлено судом
першої інстанції, позивач є державною
науково - дослідною установою,
підпорядкованою Міністерству охорони
здоров'я України.

Колегія суддів зауважує, що у
відповідності до постанови КМ України
від 28.10.1996 р. № 1314 до 19.10.2011 р. (втрата
чинності постановою) з метою
підвищення ефективності діяльності
науково-дослідних установ і
організацій, посилення контролю за
використанням матеріальних, трудових і
фінансових ресурсів, які виділяються
державою на науково-дослідні роботи
проведення комплексних перевірок для
міністерств взагалі було обов'язковим.

Як вбачається з матеріалів справи, до
складу комісії з перевірки увійшли
співробітники відповідача та установ,
підпорядкованих йому.

З огляду на вищезазначене, колегія
суддів не може прийняти твердження
позивача щодо того, що у відповідача
відсутнє право перевіряти
підконтрольну установу, в якості
обґрунтованого.

Крім того, в судовому засіданні 18.12.2014 р.
представник позивача акцентувала
увагу на тому, що в діючому
законодавстві відсутній порядок
проведення комплексної перевірки.

Колегія суддів з даного приводу
зазначає, що порядок проведення
перевірки не є предметом позовних
вимог, що були задоволені, та не входить
до меж доводів апеляційної скарги, а
тому судом апеляційної інстанції
порядок проведення перевірки не
досліджується.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія
суддів зауважує, що суд першої
інстанції дійшов передчасного
висновку про порушення органом,
уповноваженим на виконання функцій
держави, в тому числі і щодо контролю
діяльності підконтрольних установ,
прав позивача як державної установи.

У відповідності до статті 202 КАС
України підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є: неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
ухвалив оскаржуване рішення не у
відповідності до норм матеріального та
процесуального права, а тому наявні
підстави для його скасування.

Керуючись ст. ст. 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254
КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства
охорони здоров'я України на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 05 листопада 2014 р. у
справі за адміністративним позовом
Національного інституту раку до
Міністерства охорони здоров'я України
про визнання дій протиправними,
скасування наказу № 63-адм від 26.05.2014
року задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 05 листопада 2014 р.
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги Національного інституту раку
залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку і строки,
визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя

О. О. БеспаловСуддя І. О.
ГрибанСуддя О. А. Губська
(Повний текст постанови виготовлено
23.12.2014 р.)

Головуючий суддя

Беспалов О.О.

Судді:

Грибан І.О.

Губська О.А.