Справа № 809/3692/14
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"16" грудня 2014 р.
справа № 809/3692/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

судді Чуприни О.В.

за участю секретаря судового засідання
Драгомирецького І.М.

представника позивача: Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.
Івано-Франківську Івано-Франківської
області - Шудрава Я.В.,

представника відповідача: товариства з
обмеженою відповідальністю
"Ковчег-Плюс" - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.
Івано-Франківську Івано-Франківської
області до товариства з обмеженою
відповідальністю "Ковчег-Плюс" про
стягнення заборгованості за
страховими внесками в сумі
2 093,16 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

Івано-Франківським окружним
адміністративним судом 21.11.2014 року
відкрито провадження у справі за
позовом Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.
Івано-Франківську Івано-Франківської
області (надалі по тексту також -
позивач) до товариства з обмеженою
відповідальністю "Ковчег-Плюс" (надалі
по тексту також - відповідач) про
стягнення заборгованості за
страховими внесками в сумі 2 093,16
гривень.

Позов мотивовано тим, що відповідач в
порушення Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", не сплатив страхові
внески на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві в розмірі 2 093,16
гривень, самостійно розраховані
останнім у звіті щодо сплати
заборгованості зі сплати страхових
коштів до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України за ІІ квартал 2011
року.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала з
підстав, викладених у позовній заяві.
Просила позов задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання призначене на 16.12.2014 року не
з'явився. Поштове повідомлення-виклик
01.12.2014 року відділенням поштового
зв'язку повернуто на адресу суду із
відміткою "за закінченням терміну
зберігання" (а.с. 26). Однак, відповідно
даних Витягу із Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців станом на станом на
10.11.2014 року місцезнаходження
відповідача значиться: вул. Гетьмана
Мазепи, 132, кв. 3, м. Івано-Франківськ, 76018
(а.с. 7-9), тобто адреса, за якою
відправлено повістку про виклик до
суду та ухвалу про відкриття
провадження (а.с. 22, 24).

Згідно із частиною 4 статті 33 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі ненадання особами, які беруть
участь у справі, інформації щодо їх
поштової адреси судовий виклик або
судове повідомлення надсилаються
юридичним особам за адресою їх
місцезнаходження, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності осіб, які беруть
участь у справі, за такою адресою
вважається, що судовий виклик або
судове повідомлення вручене їм
належним чином.

За змістом частини 11 статті 35
коментованого Кодексу, у разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яке не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином. Таким чином, суд приходить до
висновку, що відповідач повідомлений
належним чином про розгляд справи.

Відповідно до приписів частини 4 статті
128 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Судом, за умови належного повідомлення
відповідача про розгляд справи у
відповідності до вимог частини 3 статті
33, частини 3 і 11 статті 35 Кодексу
адміністративного судочинства
України, продовжено розгляд справи за
відсутності відповідача на підставі
частини 4 статті 128 коментованого
Кодексу.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, заслухавши
пояснення представника позивача,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
дослідивши і оцінивши зібрані по
справі докази, в їх сукупності,
проаналізувавши зміст норм
матеріального права, які врегульовують
спірні правовідносини, суд виходить з
таких підстав та мотивів.

Встановлено, що товариство з обмеженою
відповідальністю "Ковчег-Плюс"
зареєстроване як суб'єкт
підприємницької діяльності - юридична
особа (ідентифікаційний код 32873928), що
підтверджується Витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців станом на
10.11.2014 року (а.с. 7-9).

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14.01.1998 року №
16/98-ВР (надалі по тексту також - Основи)
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом (надалі по тексту також -
роботодавець), громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, відповідно до статті 4
Основ, є видом загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Відповідно до статті 14 Основ страхові
фонди є органами, які здійснюють
керівництво та управління окремими
видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
провадять акумуляцію страхових
внесків, контроль за використанням
коштів, забезпечують фінансування
виплат за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням та
здійснюють інші функції згідно з
затвердженими статутами.

До 1 січня 2011 року порядок здійснення
платежів і резервування коштів, строки
сплати внесків на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
визначалися законами України з окремих
видів загальнообов'язкового
державного соціального страхування
(стаття 22 Основ).

Статтею 6 Закону України від 23.09.1999 року
№1105-XIV "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності"
встановлено, що суб'єктами страхування
від нещасного випадку є застраховані
громадяни, а в окремих випадках - члени
їх сімей та інші особи, страхувальники
та страховик. Застрахованою є фізична
особа, на користь якої здійснюється
страхування (працівник);
страхувальниками є роботодавці, а в
окремих випадках - застраховані особи;
страховик - Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України, робочим органом
якого згідно з статтею 18 Закону є
відділення виконавчої дирекції Фонду.

Відповідно до частини першої статті 15
Закону України від 23.09.1999 року №1105-XIV
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" Фонд є некомерційною
самоврядною організацією, але
відносини, що виникають між
застрахованими особами,
страхувальниками і страховиком, мають
усі ознаки публічно-правових, а тому
мають розглядатися в порядку
адміністративного судочинства. Фонд у
цих відносинах, хоча і не є органом
державної влади, але здійснює
управлінські функції на виконання
делегованих владних повноважень.

Частиною п'ятою статті 21 Основ (у
редакції, що діяла до 01.01.2011 року)
обов'язок сплачувати внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійних
захворювань покладався виключно на
роботодавця.

Крім того, частиною другою статті 45
Закону України від 23.09.1999 року №1105-XIV
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (у
редакції, що діяла до 01.01.2011 року) було
встановлено, що роботодавець як
страхувальник зобов'язаний своєчасно
та повністю сплачувати в установленому
порядку страхові внески до Фонду.

Частиною шостою статті 47 Закону
України від 23.09.1999 року №1105-XIV "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (у редакції, що діяла до
01.01.2011 року) визначалось, що страхові
внески є цільовим загальнообов'язковим
платежем, який справляється на всій
території України в порядку,
встановленому цим Законом.

Відповідно до статті 1 Закону України
від 11.01.2001 року №2213-III "Про розмір
внесків на деякі види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування"
(у редакції, що діяла до 01.01.2011 року),
статті 45 Закону України від 23.09.1999 року
№1105-XIV року "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" (у
редакції, що діяла до 01.01.2011 року)
відповідач був зобов'язаний щомісячно
сплачувати до Фонду соціального
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійних
захворювань страхові внески.

Пунктом 7 розділу VIII "Прикінцеві та
перехідні положення" Закону України
від 08.07.2010 року №2464-VI "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування"
передбачено, що стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

Із складеного відповідачем розрахунку
страхових внесків за ІІ квартал 2011 року
слідує, що заборгованість в сумі 2 093,16
гривень виникла до 01.01.2011 року, а саме з
2005-2008 року (а.с. 10).

Пунктами 2.1, 2.2 постанови правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України "Про
порядок стягнення та обліку
заборгованості зі сплати страхових
внесків до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України" від
30.11.2010 року №31, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 17.12.2010
року №1286/18581 передбачено, що стягнення
заборгованості зі сплати страхових
внесків за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань, сум штрафних
санкцій, нарахованих та/або не
сплачених до 1 січня 2011 року, в тому
числі страхових внесків, строк сплати
яких на 1 січня 2011 року не настав, і
контроль за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій на
період до повного стягнення
заборгованості зі сплати страхових
внесків до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України (надалі по тексту
також - Фонд) та надання
страхувальниками за підсумками 2010 року
розрахункової відомості про
нарахування і перерахування страхових
внесків та витрачання коштів Фонду і
відомості розподілу чисельності
працівників, річного фактичного обсягу
реалізованої продукції (робіт, послуг)
за видами економічної діяльності
здійснюються відповідно до Інструкції
про порядок перерахування, обліку та
витрачання страхових коштів Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, затвердженої
постановою правління Фонду від 12.07.2007
року №36, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 01.08.2007 року за №867/14134
(надалі по тексту також - Інструкція
№36). Страхувальники, які мають
заборгованість зі сплати страхових
внесків за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань, подають до
робочих органів виконавчої дирекції
Фонду звітність до повного погашення
заборгованості за формою, наведеною у
додатку до постанови.

Відповідно до пункту 5.1 Інструкції №36
не внесені страхувальниками у
встановлений строк страхові внески до
Фонду вважаються недоїмкою і
стягуються у порядку, передбаченому
законодавством, з нарахуванням пені.

Згідно з пунктом 5.8 Інструкції №36 при
стягненні недоїмки за платежами до
Фонду строки давності не
застосовуються.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач зобов'язаний сплатити
заборгованість по страхових внесках в
розмірі 2 093,16 гривень. Наявність такого
обов'язку у відповідача є визначальною
для вирішення даного спору, крім того,
даний обов'язок забезпечується статтею
67 Конституції України.

Доказів, які б свідчили про погашення
вказаної суми недоїмки на день
розгляду справи або ж спростували
доводи позивача, суду не подано.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що
вимоги позивача є обґрунтованими, а
позов таким, що підлягає до
задоволення.

На підставі статті 124 Конституції
України, керуючись статтями 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Ковчег-Плюс"
(ідентифікаційний код 32873928, вул.
Гетьмана Мазепи, 132, кв. 3, м.
Івано-Франківськ, 76018) на користь
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.
Івано-Франківську Івано-Франківської
області (ідентифікаційний код 25925319)
заборгованість за страховими внесками
в сумі 2 093 (дві тисячі дев'яносто три)
гривні 16 (шістнадцять) копійок.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Складання постанови в повному обсязі
було відкладено на 3 дня. У зв'язку із
чим постанова в повному обсязі
виготовлена 19.12.2014 року.

Суддя
/підпис/
Чуприна О.В.