Справа № 810/5200/14
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/5200/14
Головуючий у 1-й інстанції: Василнко
Суддя-доповідач: Оксененко
У Х В А Л А

Іменем України

16 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Ісаєнко Ю.А., Федотова І.В.,

при секретарі - Пономаренко О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Ірпінської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 18
вересня 2014 року у справі за
адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Ірпінської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
звернулася до Київського окружного
адміністративного суду з позовом до
Ірпінської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 14.05.2014 року №
000049173 та № 000050173.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 18 вересня
2014 року адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на неповне з'ясування обставин справи,
що мають значення для справи, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою відмовити в задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196
КАС України визнала можливим проводити
апеляційний розгляд справи за
відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
учасників процесу, які прибули в судове
засідання, перевіривши матеріали
справи та дослідивши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
Ірпінською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Київській
області проведено позапланову
невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_2 з питань
повноти нарахування та прядку
реєстрації платником податку на додану
вартість за період з 01.01.2013 року по
31.03.2014 року, за результатами якої
складено акт від 16.04.2014 року №
382/173/НОМЕР_1.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем вимог ст.ст. 185, 187 Податкового
кодексу України в частині несплати
суми податкового зобов'язання по
податку на додану вартість з
січень-березень 2014 року в сумі 19833,94
грн.; п.п. «а» п.202.1 ст. 202, п. 203.1 ст. 203
Податкового кодексу України в частин
неподання декларації по податку на
додану вартість за січень-березень 2014
року.

Висновки податкового органу
ґрунтується на твердженні, що загальна
сума доходу позивача від здійснення
операцій з постачання товарів/послуг,
що підлягають оподаткуванню, за період
з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року
сукупно перевищила 300 000, 00 грн., а тому
позивач, хоча і не є зареєстрованим
платником ПДВ, у відповідності до
положень п. 183.10 ст. 183 ПК України,
зобов'язана сплатити до бюджету суму
податку на додану вартість з доходу,
отриманого за період з моменту
перевищення вищезазначеної
максимально допустимої суми виручки.

На основі висновків акту перевірки
відповідачем 14.05.2014 року прийнято
податкове повідомлення-рішення №
000050173, яким збільшено суму грошового
зобов'язання ФОП ОСОБА_2 з податку на
додану вартість на 510,00 грн. та
податкове повідомлення-рішення №
000049173, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на 24792,43 грн. (в тому
числі за основним платежем на 19833,94 грн.
та 4958,49 грн. за штрафною (фінансовою)
санкцією).

Не погоджуючись з вказаними рішеннями
податкового органу позивач звернувся
до суду про їх скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення є безпідставними
і підлягають скасуванню як
протиправні.

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 15 ПК України -
платниками податків визнаються
фізичні особи (резиденти і нерезиденти
України), юридичні особи (резиденти і
нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний
з платників податків може бути
платником податку за одним або
кількома податками та зборами.

Згідно до п. 180.1, п. 180.2 ст. 180 ПК України -
платником податку на додану вартість є
будь-яка особа, що провадить
господарську діяльність і
реєструється за своїм добровільним
рішенням як платник податку у порядку,
визначеному статтею 183 ПК України,
будь-яка особа, що зареєстрована або
підлягає реєстрації як платник
податку.

Відповідно до п. 181.1 ст. 181 ПК України - у
разі якщо загальна сума від здійснення
операцій з постачання товарів/послуг,
що підлягають оподаткуванню згідно з
розділом V Кодексу, у тому числі з
використанням локальної або
глобальної комп'ютерної мережі,
нарахована (сплачена) такій особі
протягом останніх 12 календарних
місяців, сукупно перевищує 300000 гривень
(без урахування податку на додану
вартість), така особа зобов'язана
зареєструватися як платник податку в
органі державної податкової служби за
своїм місцезнаходженням (місцем
проживання) з дотриманням вимог,
передбачених статтею 183 Кодексу, крім
особи, яка є платником єдиного податку.

Отже, якщо загальна сума від здійснення
операцій з постачання послуг, наданих
позивачем, протягом послідовних 12
календарних місяців, сукупно перевищує
300 000, 00 грн., позивач підлягає
обов'язковій реєстрації платником
податку на додану вартість.

Згідно до п. п. 183.1, 183.2 ст. 183 ПК України -
будь-яка особа, що підлягає
обов'язковій реєстрації, подає до
органу державної податкової служби за
своїм місцезнаходженням (місцем
проживання) реєстраційну заяву до
органу державної податкової служби не
пізніше 10 числа календарного місяця, що
настає за місяцем, в якому вперше
досягнуто обсягу оподатковуваних
операцій, визначеного у статті 181
Кодексу.

Відповідно до п. 183.10 ст. 183 ПК України - у
разі якщо будь-яка особа, яка підлягає
обов'язковій реєстрації як платник
податку, не подала до органу державної
податкової служби реєстраційну заяву,
така особа несе відповідальність за
ненарахування або несплату податку на
рівні зареєстрованого платника без
права нарахування податкового кредиту
та отримання бюджетного відшкодування.

Отже, у разі якщо протягом останніх 12
календарних місяців загальна сума від
здійснення операцій з постачання
послуг сукупно не перевищувала 300000
гривень та з урахуванням того, що намір
особи проводити діяльність, в
результаті здійснення якої планується
отримати дохід, чи факт укладання
цивільно-правових угод (договорів) на
постачання товарів/послуг на суму, що
перевищує гранично встановлену для
обов'язкової реєстрації особи як
платника податку на додану вартість не
є підставою для такої реєстрації,
позивач може здійснювати операції з
постачання товарів/послуг, в тому числі
необоротних активів, без нарахування
податку на додану вартість до того
моменту, поки не буде досягнуто
законодавчо встановленого обсягу
таких операцій для обов'язкової
реєстрації.

Між тим, як вбачається з матеріалів
справи, загальна сума від здійснення
операцій з постачання товарів/послуг,
що підлягають оподаткуванню, сукупно
не перевищує 300 000, 00 грн., оскільки
така сума була розрахована податковим
органом з урахуванням податку на
додану вартість.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що порушення
позивачем ст.ст. 185, 187, п.п. «а» п.202.1 ст.
202, п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу
України відсутнє.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Разом з тим, у відповідності до ч. 2 ст. 71
КАС України в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів зазначає, що відповідачем не
було доведено законність та
обґрунтованість прийнятих ним рішень,
а тому суд першої інстанції дійшов
правильних висновків про
обґрунтованість позовних вимог.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції має
право залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Ірпінської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області
залишити без задоволення, а постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 18 вересня
2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України

Головуючий суддя:
О.М. Оксененко

Судді:
Ю.А. Ісаєнко

І.В. Федотов

.

Головуючий суддя
Оксененко О.М.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Федотов І.В.