Справа № 804/19251/14
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 р. Справа № 804/19251/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
науково-виробничого підприємства
"Алмет" до Дніпродзержинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

21.11.2014 року до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю науково-виробничого
підприємства «Алмет» (далі - ТОВ НВП
«Алмет», позивач), в якому просить
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 27.08.2014р. на суму 1194000 грн., з яких: 796000
грн. - сума основного платежу, 398000 грн. -
штрафні санкції.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що висновки документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ НВП
«Алмет» з питань дотримання вимог
податкового законодавства з податку на
додану вартість по взаємовідносинах з
ТОВ «Вторметалінвест» за період
березень 2013 року, ТОВ «Дніпро - Трейд
Плюс» за період травень 2014 року та
відображення їх в господарських
операціях або їх подальшої реалізації,
щодо нереальності здійснення
господарських відносин позивача із
зазначеними контрагентами за
перевіряємий період, є хибними, не
ґрунтуються на дійсних фактичних
обставинах, зроблені у зв'язку з
невірним застосуванням норм
податкового законодавства, без надання
належної оцінки документам, що були
надані до перевірки, у зв'язку із чим
податкове повідомлення-рішення №
від 27.08.2014р., прийняте на підставі
даного акту, є незаконним та підлягає
скасуванню.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги та доводи
підтримав. Від представника позивача
надійшло клопотання про зупинення
провадження у даній справі до розгляду
справи №808/4995/14 за позовом ТОВ
«Вторметалінвест» до Державної
податкової інспекції у Заводському
районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у
Запорізькій області. Зазначене
клопотання задоволенню не підлягає,
оскільки розгляд зазначеної справи не
несе наслідків для правильного
вирішення даної адміністративної
справи.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, письмових заперечень
проти позову до суду не надав. Від
представника відповідача надійшло
клопотання про перенесення розгляду
справи у зв'язку з неможливістю прибути
у судове засідання. Зазначене
клопотання задоволенню не підлягає,
оскільки представником відповідача не
зазначено поважних причин
неможливості прибуття представника в
судове засідання.

Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

За таких обставин, суд вирішив
розглянути справу у письмовому
провадженні.

Судом встановлено, що ТОВ НВП «Алмет»
04.12.2000 р. зареєстроване Виконавчим
комітетом Дніпродзержинської міської
ради Дніпропетровської області та
перебуває на податковому обліку у
Дніпродзержинській ОДПІ. Основний вид
діяльності підприємства у періоді, що
перевірявся - оптова торгівля металами
та металевими рудами.

ТОВ НВП «Алмет» є платником податку на
додану вартість згідно свідоцтва від
08.12.2000р. №04682289.

У період з 17.07.2014р. по 27.07.2014р. на
підставі направлень виданих
Дніпродзержинською ОДПІ від 17.07.2014 року
№422 - Цукановим Володимиром
Анатолійовичем - головним державним
ревізором-інспектором відділу
перевірок з окремих питань управління
податкового аудиту, від 17.06.2014 року, від
17.07.2014 року №423 - Мінасяном Володимиром
Грантовичем - старшим державним
ревізором-інспектором відділу
перевірок з окремих питань управління
податкового аудиту, керуючись
підпунктами 78.1.1, 78.1.4 п. 78.1 ст. 78
Податкового кодексу України,
відповідно до наказу
Дніпродзержинської ОДПІ від 16.06.2014 року
№700 «Про проведення документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ НВП
«Алмет»» проведена документальна
позапланова виїзна перевірка ТОВ НВП
«Алмет» з питань дотримання вимог
податкового законодавства з податку на
додану вартість по взаємовідносинах з
ТОВ «Вторметалінвест» за період
березень 2013 року, ТОВ «Дніпро - Трейд
Плюс» за період травень 2014 року та
відображення їх в господарських
операціях або їх подальшої реалізації,
за результатами якої складено акт від
21.07.2014р. за № 3205/124/04-03-22-03/31197615.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ
НВП «Алмет»: п.п.14.1.36, п.п.14.1.56, п.п.14.1.191,
п.п.14.1.231, п.14.1. ст.14, п.185.1, ст.185, п.186.1 ст.186,
п. 187.1 ст.187, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198
Податкового Кодексу України, внаслідок
чого підприємством ТОВ НВП «Алмет»
занижено податок на додану вартість на
загальну суму ПДВ - 796000 грн., в т.ч. за
березень 2014 року - 364000 грн., за травень
2014 року - 432000 грн.

18.08.2014р. ТОВ НВП «Алмет» звернулось до
Дніпродзержинської ОДПІ із
запереченнями на акт від 21.07.2014р. за №
3205/124/04-03-22-03/31197615, за результатами
розгляду яких, Дніпродзержинською ОДПІ
надана відповідь від 22.08.2014р. №
19940/04-03-22-03, що висновки щодо виявлених
порушень по акту перевірки від 21.07.2014р.
за № 3205/124/04-03-22-03/31197615 відповідають
вимогам чинного законодавства.

На підставі акту перевірки від 21.07.2014р.
за № 3205/124/04-03-22-03/31197615,
Дніпродзержинською ОДПІ прийнято
податкове повідомлення-рішення №
від 27.08.2014 року, яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість у розмірі 1194000 грн., з
яких: за основним платежем - 796000 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 398000
грн.

10.09.2014р. ТОВ НВП «Алмет» звернулось до
Головного управління ДФС у
Дніпропетровській області зі скаргою
на вищевказане податкове
повідомлення-рішення, за результатами
розгляду якої, ГУ ДФС у
Дніпропетровській області прийнято
рішення від 10.11.2014р. №203/10/04-36100809 про
залишення податкового
повідомлення-рішення № від 27.08.2014
року без змін, а скарги без задоволення.

Матеріали справи свідчать, що між ТОВ
НВП «Алмет» (Покупець) та ТОВ
«Вторметалінвест» (Постачальник)
укладено договір поставки від 24.02.2014 р.
№ 24/02/14-1 за умовами якого Постачальник
зобов'язується поставити, а Покупець
прийняти та оплатити продукцію - смугу
алюмінієву, прокат алюмінієвий,
профіль алюмінієвий.

Розрахунки по вказаному вище договору
були здійсненні шляхом переуступки
права ТОВ «Вторметалінвест» вимоги від
ТОВ «Євро Траст ЛТД» заборгованості у
сумі 1848387 грн. 09 коп. перед ТОВ НВП
«Алмет», та шляхом сплати ТОВ НВП
«Алмет» грошових коштів ТОВ
«Вторметалінвест» у сумі 335612 грн. 91 коп.
проведених в безготівковій формі, що
підтверджується договором про
відступлення права вимоги та
платіжними дорученнями з відміткою
банку про їх проведення.

На виконання умов договору поставки
від 24.02.2014р. № 24/02/14-1, виписані видаткові
накладні та податкові накладні з
03.03.2014р. по 28.03.2014р. всього на суму 2184000
грн. у т.ч. ПДВ 364000 грн.

Суми податку на додану вартість за
зазначеними податковими накладними
включено до податкового кредиту з ТОВ
«Вторметалінвест» за перевіряємий
період, відображено у реєстрі
отриманих податкових накладних, які
відповідають даним додатку 5 до
податкової декларації податку на
додану вартість даним декларації з ПДВ
за перевіряємий період.

Судом встановлено між ТОВ НВП «Алмет»
(Покупець) та ТОВ «Дніпро - Трейд Плюс»
(Постачальник) укладено договір
поставки від 30.04.2014 року № 30/04/14-1, за
умовами якого Постачальник
зобов'язується поставити, а Замовник
прийняти та оплатити продукцію - смугу
алюмінієву, прокат алюмінієвий,
профіль алюмінієвий.

Розрахунки по вказаному вище договору
були проведені в безготівковій та
вексельній формі, що підтверджується
платіжними дорученнями з відміткою
банку про їх проведення та Актом
прийому-передачі векселя від 04.07.2014р.

На виконання умов договору поставки
від 30.04.2014 року № 30/04/14-1, виписані
видаткові накладні та податкові
накладні з 01.05.2014рю по 23.05.2014р. всього на
суму 2592000 грн. у т.ч. ПДВ 432000 грн.

Суми податку на додану вартість за
зазначеними податковими накладними
включено до податкового кредиту з ТОВ
«Дніпро - Трейд Плюс» за перевіряємий
період, відображено у реєстрі
отриманих податкових накладних, які
відповідають даним додатку 5 до
податкової декларації податку на
додану вартість даним декларації з ПДВ
за перевіряє мий період.

Згідно ст.67 Конституції України кожен
зобов'язаний сплачувати податки і
збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Стаття 68 Конституції України
передбачає, що кожен зобов'язаний
неухильно додержуватися Конституції
України, законів України.

Згідно п.198.2 ст.198 ПК України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до ст. 39 цього
Кодексу, та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою встановленою
пунктом 193.1 ст.193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.6 ст.198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог ст.201 цього Кодексу) чи
не підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченим
пунктом 201.11 ст.201 цього кодексу.

Податкова накладна виписується на
кожне повне або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс) (пункт 201.7
статті 201 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 201.6 статті 201 ПК
України податкова накладна є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Згідно пункту 201.8 статті 201 ПК України
право на нарахування податку та
складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

Податкова накладна, відповідно до
абзацу першого пункту 201.10 статті 201 ПК
України, видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Разом з тим, суд зазначає, що наявність
податкової накладної є обов'язковою,
але не вичерпною підставою для
визначення правильності формування
податкового кредиту, оскільки, правові
наслідки у вигляді виникнення права
платника податку на податковий кредит
можуть мати лише реально вчинені
господарські операції з придбання
товарів (робіт, послуг) із метою
використання таких товарів (робіт,
послуг) в оподатковуваних операціях у
межах господарської діяльності
підприємства, а не саме лише оформлення
відповідних документів.

Отже, для отримання права на податковий
кредит із сум податку на додану
вартість, сплачених в ціні придбаного
товару (робіт, послуг), платник ПДВ
повинен мати податкові накладні,
видані на реально отриманий товар
(роботи, послуги), призначений для
використання у власній господарській
діяльності.

Відповідно до статті 3 Господарського
кодексу України під господарською
діяльністю розуміється діяльність
суб'єктів господарювання у сфері
суспільного виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність. Господарська діяльність,
що здійснюється для досягнення
економічних і соціальних результатів
та з метою одержання прибутку, є
підприємництвом, а суб'єкти
підприємництва - підприємцями.

Згідно ст.1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність» (в редакції на момент
виникнення спірних правовідносин),
первинний документ - документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Пунктом 2 ст.3 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» передбачено, що
фінансова, податкова, статистична та
інші види звітності, що використовують
грошовий вимірник, ґрунтуються на
даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до п.1 ст.9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», факти здійснення
господарських операцій фіксують
первинні документи, які повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це не
можливо - безпосередньо після її
закінчення. Відповідно до п.2 ст.9 даного
закону первинні документи повинні мати
такі обов'язкові реквізити: «назву
документа (форми); дату і місце
складання; назву підприємства, від
імені якого складено документ; зміст та
обсяг господарської операції, одиницю
виміру господарської операції; посади
осіб, відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції».

Додаткові вимоги до первинних
документів встановлені п.2.4 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку
(затверджено наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995р. № 88,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 05.06.1995р. № 168/704),
відповідно до якого первинні документи
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: найменування підприємства,
установи, від імені яких складений
документ, назва документа, дата і місце
складання, зміст та обсяг
господарської операції, одиниця виміру
господарської операції, посада і
прізвища осіб відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність оформлення, особистий чи
електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Згідно абз.1 п.п.2.1 глави 2 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, первинні
документи - це документи, створені у
письмовій або електронній формі, що
фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Відповідно до п.п.2.2, п.п.2.7 п.2 вказаного
Положення, первинні документи повинні
бути складені у момент проведення
кожної господарської операції або,
якщо це неможливо, безпосередньо після
її завершення. При реалізації товарів
за готівку допускається складання
первинного документа не рідше одного
разу на день на підставі даних касових
апаратів, чеків тощо. Для контролю та
впорядкування обробки інформації на
основі первинних документів можуть
складатися зведені документи (далі
первинні документи).

Первинні документи складаються на
бланках типових і спеціалізованих
форм, затверджених відповідним органом
державної влади. Документування
господарських операцій може
здійснюватись із використанням
виготовлених самостійно бланків, які
повинні містити обов'язкові реквізити
чи реквізити типових або
спеціалізованих форм.

Судом встановлено, що стосовно ТОВ
«Вторметалінвест» Державною
податковою інспекцією у Заводському
районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у
Запорізькій області складено акт від
10.07.2014 року № 59/08-25-22-011/37088426 згідно
якого, не підтверджено реальність
здійснення господарських відносин ТОВ
«Вторметалінвест» із контрагентами, їх
вид, обсяг, якість та розрахунки, а саме:
встановлено відсутність об'єктів
оподаткування та неможливість
реального здійснення платником
податків операцій по ланцюгу:
Постачальники - ТОВ «Вторметалінвест»,
покупці за березень 2014 року не мали та
не могли мати ніякого юридичного
змісту.

Таким чином, встановлені факти
підтверджують відсутність можливості
контрагента позивача ТОВ
«Вторметалінвест» зі свого боку
виконувати умови укладеного договору.

Посилання позивача на постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 21.08.2014р. у
справі №808/4995/14 суд до уваги не приймає,
оскільки зазначеною постановою суду
визнано протиправними дії Державної
податкової інспекції у Заводському
районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у
Запорізькій області щодо проведення
коригування показників податкової
звітності додатку №5 до декларації з
ПДВ ТОВ «Вторметалінвест» на підставі
акта від 10.07.2014 року № 59/08-25-22-011/37088426.
Отже, суть даного спору щодо
правомірності проведення коригування
показників податкової звітності.

Судом також встановлено, що стосовно
ТОВ «Дніпро - Трейд Плюс» Державною
податковою інспекцією у Заводському
районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у
Запорізькій області складено акт від
27.06.2014 року № 534/153-120/37442787 згідно якого,
не підтверджено реальність здійснення
господарських відносин із ТОВ «Дніпро -
Трейд Плюс» їх вид, обсяг, якість та
розрахунки, а саме встановлено
відсутність об'єктів оподаткування та
неможливість реального здійснення
платником податків операцій у березні -
травні 2014 року.

Таким чином, встановлені факти
підтверджують відсутність можливості
контрагента позивача ТОВ «Дніпро -
Трейд Плюс» зі свого боку виконувати
умови укладеного договору.

Як вбачається з акту перевірки
Дніпродзержинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 21.07.2014р.
за № 3205/124/04-03-22-03/31197615, податковим
органом встановлено відсутність
документів, які б підтверджували
постачання товарів, послуг, ведення
господарської діяльності у розумінні
Податкового кодексу України в частині
заповнення податкових декларацій з
податку на додану вартість, оскільки
дані наведені в податкових деклараціях
та реєстрах отриманих та виданих
податкових накладних наданих
підприємством до Дніпродзержинської
ОДПІ не підтверджені первинними
документам бухгалтерського обліку.

Відповідно до п.8 розділу ІІІ Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану вартість,
затвердженого наказом Міністерства
доходів і зборів України від 13.11.2013р. N
678, який діяв на момент вчинення даних
правовідносин, платник податку
самостійно обчислює суму податкового
зобов'язання, яку зазначає в податковій
звітності. Дані, наведені в податковій
звітності, мають відповідати даним
бухгалтерського та податкового обліку
платника.

Відповідно до п.3.1 розділу V Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану вартість,
затвердженого наказом Міністерства
доходів і зборів України від 13.11.2013р. N
678, який діяв на момент вчинення даних
правовідносин, при визначенні обсягу
постачання товарів/послуг за звітний
(податковий) період платник
зобов'язаний враховувати значення
терміна "постачання товарів"
відповідно до вимог підпункту 14.1.191
пункту 14.1 статті 14 розділу I Кодексу та
значення терміна "постачання послуг"
відповідно до вимог підпункту 14.1.185
пункту 14.1 статті 14 розділу І Кодексу.

Згідно підпункту 14.1.191 пункту 14.1 статті
14 розділу I Податкового кодексу
України, постачання товарів - будь-яка
передача права на розпоряджання
товарами як власник, у тому числі
продаж, обмін чи дарування такого
товару, а також постачання товарів за
рішенням суду.

Згідно підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті
14 розділу I Податкового кодексу
України, розумна економічна причина
(ділова мета) - причина, яка може бути
наявна лише за умови, що платник
податків має намір одержати
економічний ефект у результаті
господарської діяльності.

Приймаючи до уваги відсутність
документів, які б підтверджували
постачання товарів, послуг, ведення
господарської діяльності у розумінні
Податкового кодексу України, суд
приходить до висновку, що ТОВ НВП
«Алмет» було порушено вимоги п.8
розділу ІІІ Порядку заповнення і
подання податкової звітності з податку
на додану вартість, затвердженого
наказом Міністерства доходів і зборів
України від 13.11.2013р. № 678, який діяв на
момент вчинення даних правовідносин, в
частині заповнення податкових
декларацій з податку на додану
вартість, оскільки дані наведені в
податкових деклараціях та реєстрах
отриманих та виданих податкових
накладних наданих підприємством до
Дніпродзержинської ОДПІ не були
підтверджені первинними документам
бухгалтерського обліку.

Згідно з пунктом 198.6 ст.198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог ст.201 цього Кодексу) чи
не підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченим
пунктом 201.11 ст.201 цього кодексу.

Відповідно до ст. 22 ПК України об'єктом
оподаткування можуть бути майно,
товари, дохід (прибуток) або його
частина, обороти з реалізації товарів
(робіт, послуг), операції з постачання
товарів та інші об'єкти визначені
податковим законодавством та згідно
ст.185 Податкового кодексу України,
об'єктом оподаткування є операції
платників податків з постачання
товарів, місце постачання яких
розташоване на митній території
України.

Пунктом 201.15. ст. 201 ПК України
передбачено, що зведені результати
такого обліку відображаються в
податкових деклараціях, форма яких
встановлюється у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу.

Отже, відображенню у бухгалтерському
обліку та податковій звітності
підлягає лише та господарська
операція, яка фактично відбулась, при
наявності первинного документу, що
підтверджує таку господарську
операцію.

Як вбачається з матеріалів справи, в
ході проведення звірки встановлені
порушення п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1
ст.188 Податкового кодексу України,
відповідно до змісту яких:

-п. 185.1 ст. 185 ПК України об'єктом
оподаткування є операції платників
податків з постачання товарів, місце
постачання яких розташоване на митній
території України;

-п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення
податкових зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше: а) дата
зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку; б) дата відвантаження товарів,
а в разі експорту товарів - дата
оформлення митної декларації, що
засвідчує факт перетинання митного
кордону України, оформлена відповідно
до вимог митного законодавства, а для
послуг - дата оформлення документа, що
засвідчує факт постачання послуг
платником податку;

-п. 188.1 ст. 188 ПК України база
оподаткування операцій з постачання
товарів/послуг визначається виходячи з
їх договірної (контрактної) вартості,
але не нижче звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу з
урахуванням загальнодержавних
податків та зборів (крім податку на
додану вартість та акцизного податку
на спирт етиловий, що використовується
виробниками - суб'єктами
господарювання для виробництва
лікарських засобів, у тому числі
компонентів крові і вироблених з них
препаратів, крім лікарських засобів у
вигляді бальзамів та еліксирів, і збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування на послуги стільникового
рухомого зв'язку.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що операції з придбання ТОВ
НВП «Алмет» від ТОВ «Вторметалінвест»
та ТОВ «Дніпро - Трейд Плюс» товару не
містять у суті своїй розумних
економічних або інших причин (ділової
мети) та не спричиняють реального
настання правових наслідків.

Таким чином, в порушення п.п.14.1.36,
п.п.14.1.56 , п.п.14.1.191, п.п.14.1.231 п.14.1, ст. 44,
п.185.1 ст. 185, п. 186.1 ст.186, п. 187.1 ст. 187, п.198.1,
п. 198.2, п. 198.6 ст. 198 ПК України ТОВ НВП
«Алмет» не мало право на формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість за березень 2014 року на
загальну суму ПДВ - 364000 грн., та за
травень 2014 року на загальну суму ПДВ -
432000,00 грн., отриманого від ТОВ
«Вторметалінвест» та ТОВ «Дніпро -
Трейд Плюс».

Суд акцентує увагу на тому, що платник
податку повинен бути обачливим та
керуватись розумною обережністю при
укладенні договорів зі спірними
постачальниками. Адже за звичаями
ділового обороту при здійсненні такого
вибору суб'єктами господарювання
оцінюються не лише умови угоди та їх
комерційна привабливість, але і ділова
репутація, платоспроможність
контрагента, ризики невиконання
зобов'язань та надання гарантій їх
виконання, наявність у контрагента
необхідних ресурсів (виробничих
потужностей, технологічного
обладнання, кваліфікованого персоналу)
та відповідного досвіду.

Доказами прояву розумної обережності
слугують не лише установчі документи
та витяги з Єдиного державного реєстру,
але й обґрунтування мотивів вибору
контрагента, обставин укладення та
виконання договорів, перевірка ділової
репутації контрагента, повноважень
осіб, що діють від імені підприємства.

Суд зазначає, що у разі
недобросовісності контрагентів
покупець несе певний ризик не лише
невиконання цивільно-правового
договору, але й в рамках податкових
правовідносин, позаяк в силу вимог
податкового законодавства
позбавляється можливості скористатися
правом на податковий кредит в силу
відсутності документів, що мають силу
первинних документів.

Відповідно принципу індивідуальної
відповідальності платника у сфері
податкових правовідносин платник не є
відповідальним за протиправні дії
третіх осіб, що перебувають поза межами
його впливу та контролю, проте суд
зазначає, що, з урахуванням
несприятливих наслідків недостатньої
обережності у підприємницькій
діяльності, що покладаються на особу,
якою були укладені відповідні
правочини, останні не можуть бути
перенесені на бюджет шляхом зменшення
податкових зобов'язань та здійснення
необґрунтованих виплат з бюджету.

Дана правова позиція узгоджується із
позицією Вищого адміністративного
суду України, викладеній в ухвалі суду
від 13.11.2013 р. по справі № К/800/11613/13.

Водночас, за відсутності факту
придбання послуг або в разі якщо
придбані послуги не призначені для
використання у господарській
діяльності платника податку,
відповідні суми не можуть включатися
до складу податкового кредиту з
податку на додану вартість, навіть за
наявності формально складених, але
недостовірних документів або сплати
грошових коштів.

Згідно правової позиції Вищого
адміністративного суду України, з
метою встановлення факту здійснення
господарської операції та законності
формування позивачем податкового
кредиту з податку на додану вартість
судам належить з'ясовувати, зокрема,
такі обставини: рух активів платника у
процесі здійснення господарської
операції; встановлення зв'язку між
фактом придбання товарів (послуг),
спорудженням основних фондів,
понесенням інших витрат і
господарською діяльністю платника
податку; подальше використання
придбаних платником товарів (послуг) в
оподатковуваних операціях у межах його
господарської діяльності (Ухвала ВАСУ
від 17.03.2014р. №К/800/7936/13).

На вимогу суду, в ході розгляду справи,
позивачем належних доказів подальшого
використання придбаних платником
послуг в оподатковуваних операціях у
межах його господарської діяльності не
надано.

Посилання позивача на те, що продукцію,
придбану у ТОВ «Вторметалінвест» та
ТОВ «Дніпро - Трейд Плюс», було задіяно
у виробничому процесі ТОВ НВП «Алмет» в
результаті чого отримано алюмінієві
сплави та в подальшому реалізовано
контрагентам: ТОВ «Грейт Діл» згідно
договору поставки № 16/07/2013 від 16.07.2013р.
та ПАТ «МК «Азовсталь» згідно типового
договору поставки продукції
виробничо-технічного призначення №
089ЛС-02/424 від 12.12.2012р., суд вважає
безпідставними, оскільки зазначені
первинні документи не свідчать, що
задіяна у виробничому процесі
продукція її вид та обсяг була придбана
саме у ТОВ «Вторметалінвест» та ТОВ
«Дніпро - Трейд Плюс» та саме у період
березень, травень 2014 року.

Таким чином, на підставі викладеного,
висновок Дніпродзержинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про порушення ТОВ НВП «Алмет»
п.п.14.1.36, п.п.14.1.56, п.п.14.1.191, п.п.14.1.231, п.14.1.
ст.14, п.185.1, ст.185, п.186.1 ст.186, п. 187.1 ст.187, п.
198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198 Податкового
Кодексу України, в результаті чого
занижено податок на додану вартість на
загальну суму ПДВ - 796000 грн., в т.ч. за
березень 2014 року - 364000 грн., за травень
2014 року - 432000 грн., знайшов своє
підтвердження в ході судового
розгляду, у зв'язку з чим було
правомірно нараховано ТОВ НВП «Алмет»
зобов'язання з податку на додану
вартість.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги за заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

З урахуванням викладеного, суд вважає
позовні вимоги не обґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір» розмір
ставки судового збору за подання до
адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру становить 2 відсотки розміру
майнових вимог, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Згідно ч. 3 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

З огляду на те, що позовні вимоги в
даному випадку є майновими, отже
позивач повинен сплатити за подання до
адміністративного суду
адміністративного позову судовий збір
у розмірі 4872,00 грн., що становить 4
розміри мінімальної заробітної плати,
а сплатив лише 487,20 грн., тому суд стягує
з позивача 4384,80 грн. (4872,00 грн. - 487,20 грн.).

Керуючись ст. ст. 11, 14, 69, 70, 71, 86, 128, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю науково-виробничого
підприємства «Алмет» до
Дніпродзержинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення -
відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю науково-виробничого
підприємства «Алмет» ()
решту суми судового збору у розмірі
4384,80 грн. (отримувач: УДКСУ у
Красногвардійськомрайоні м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області, код ЄДРПОУ (отримувача) 37989253,
рахунок: 4008, банк: ГУ ДКСУ у
Дніпропетровській області, МФО: 805012,
код бюджетної класифікації доходів
22030001, призначення платежу - судовий
збір за позовом).

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя Р.З.
Голобутовський