Справа № 826/11463/14
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Клименчук
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

18 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючий-суддя
Грибан І.О.

судді
Беспалов О.О., Парінов А.Б.

за участі :

секретар с/з
Печенюк Р.В.

пр-к відповідача
Харченко О.О.

розглянув в судовому засіданні в м.
Києві апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції України на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 20 серпня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Державної фінансової інспекції
України до Державної виконавчої служби
України про визнання дій протиправними
-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом про визнання
неправомірними дії державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень суду Державної
виконавчої служби України Артемчика
Тараса Володимировича, які виявилися у
формулюванні вимоги про виконання
рішення суду у справі № 2а/0270/2551/12, що не
відповідає змісту виконавчого
документу.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20 серпня 2014 року в задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції позивач подав апеляційну
скаргу, в якій вказуючи на
невідповідність висновків суду першої
інстанції обставинам справи просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою задовольнити
позовні вимоги повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
з матеріалів справи вбачається, що
постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 16.07.2012 року
по справі № 2а/0270/2551/12 визнано
протиправним та скасовано наказ
Головного контрольно-ревізійного
управління України № 100-о від 03.03.2011р.
про звільнення ОСОБА_5, поновлено
ОСОБА_5 на посаді начальника
Контрольно-ревізійного управління в
Хмельницькій області.

На підставі виконавчого листа,
виданого Вінницьким окружним
адміністративним судом 31.03.2014 року по
справі №2а/0270/2551/12, державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України 10.04.2014р. винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження ВП № 42921526 про поновлення
ОСОБА_5 на посаді начальника
Контрольно-ревізійного управління в
Хмельницькій області.

Боржником визначено Державну
фінансову інспекцію України.

Вимогою державного виконавця про
виконання рішення суду №К-5197/2.-291/15
зобов'язано позивача виконати рішення
суду, про що повідомити відділ з
наданням підтверджуючих документів та
зазначено про можливість надання
пояснення про причини невиконання
рішення суду

Позивач, вважаючи дії державного
виконавця щодо винесенні такої вимоги
протиправними, звернувся з даним
позовом в суд.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що спірна вимога державного
виконавця винесена в рамках
повноважень та у відповідності до
вимог закону , а тому є обов'язковою для
виконання та скасуванню не підлягає.

Колегія суддів апеляційного суду не
може не погодитися з таким висновком
суду першої інстанції зважаючи на
наступне.

Спірні правовідносини між сторонами
виникли в сфері виконання судового
рішення та регулюються нормами Закону
України «Про виконавче провадження»
від 21.04.1999 № 606-ХІV (надалі Закон № 606-ХІV).

Відповідно до ст. 1 Закону № 606-ХІV
виконавче провадження, як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
зазначених у цьому Законі, спрямованих
на примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Згідно статі 25 Закону № 606-ХІV державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Вказані норми свідчать про обов'язок
боржника добровільно виконати рішення
у строк, встановлений державним
виконавцем та повідомити про таке
виконання у цей же термін. В свою чергу,
дані норми, у разі невиконання
боржником рішення добровільно у
встановлений державним виконавцем
строк, зобов'язують державного
виконавця на наступний день після
закінчення відповідних строків
розпочати примусове виконання рішення,
тобто вчиняти певні дії, спрямовані на
примусове виконання рішення.

Відповідно до приписів частини 1 статті
11 Закону на державного виконавця
покладено обов'язок вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Одним із заходів є вимога державного
виконавця, яка відповідно до частини 1
статті 5 Закону є обов'язковою для всіх
органів, організацій, посадових осіб,
фізичних і юридичних осіб на території
України.

Вимогою державного виконавця про
виконання рішення суду вих. №К-5197/2.-291/15
боржника, тобто Державну фінансову
інспекцію України зобов'язано виконати
виконавчий лист Вінницького окружного
адміністративного суду від 31.03.2014 року
по справі № 2а/0270/2551/12 про поновлення
ОСОБА_5 на посаді начальника
Контрольно-ревізійного управління в
Хмельницькій області, шляхом
поновлення ОСОБА_5 на посаді начальника
Державної фінансової інспекції в
Хмельницькій області.

Щодо доводів апелянт про
невідповідність вимоги змісту
виконавчого документа, колегія суддів
звертає увагу на те, що зазначений у
вимозі спосіб та порядок виконання
судового рішення визначено ухвалою
Вінницького окружного
адміністративного суду по справі
№2а/0270/2551/12.

Так, у зв'язку з утворенням Державної
фінансової інспекції в Хмельницькій
області замість
Контрольно-ревізійного управління в
Хмельницькій області, на підставі
Постанови КМУ від 20.07.2011 р. № 765 «Про
утворення територіальних органів
Державної фінансової інспекції» та за
результатами розгляду заяви ОСОБА_5,
20.06.2014р. ухвалою Вінницького окружного
адміністративного суду по справі
№2а/0270/2551/12 змінено спосіб та порядок
виконання постанови Вінницького
окружного адміністративного суду від
16.07.2012 року по справі № 2а/0270/2551/12, а саме
поновлено ОСОБА_5 на посаді начальника
Державної фінансової інспекції в
Хмельницькій області.

Чинним законодавством не передбачено
внесення змін до виконавчого документу
з підстав зміни ухвалою суду способу
та порядку виконання судового рішення.

За таких підстав, на виконання
вищевикладених норм Закону державним
виконавцем правомірно складено та
направлено позивачу вимогу №К-5197/2.-291/15.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
на підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин в справі, підтверджених
доказами, а доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують, то колегія суддів
апеляційної інстанції підстав для його
скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції України залишити
без задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20 серпня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя
О.О.Беспалов

Суддя
А.Б.Парінов

Повний текст виготовлено - 20.12.2014 р.

.

Головуючий суддя
Грибан І.О.

Судді:
Беспалов О.О.

Парінов А.Б.