Справа № 2-а-5914/10/2270
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-5914/10/2270

Головуючий у 1-й інстанції: Шевчук О.П.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

11 грудня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Матохнюка Д.Б.

за участю секретаря судового
засідання: Швець А.І.

за участю представників сторін:

позивача - Назаренко В.В.

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ДПІ у
м.Хмельницькому на постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 30 листопада
2010 року у справі за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Дамакс" до державної
податкової інспекції у
м.Хмельницькому, треті особи - фізична
особа підприємець ОСОБА_4, фізична
особа підприємець ОСОБА_5, фізична
особа підприємець ОСОБА_6 про
скасування податкових
повідомлень-рішень ,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Дамакс" звернулося
до суду з позовом до державної
податкової інспекції у
м.Хмельницькому, за участю третіх осіб
на стороні позивача, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору -
фізичних осіб підприємців ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень
№/0/5550 та №/0/5551 від 17.08.2010
року.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 30.11.2010 року
вказаний позов задоволено повністю.

Ухвалою Вінницького окружного
адміністративного суду від 23.02.2014 року
апеляційну скаргу ДПІ у м.
Хмельницькому залишено без
задоволення, а постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від
30.11.2010 року без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 06.10.2014 року касаційну
скаргу ДПІ у м. Хмельницькому
задоволено частково, ухвалу
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 23.02.2011 року
скасовано, а справу направлено на новий
розгляд до Вінницького апеляційного
адміністративного суду.

Колегією суддів касаційної
інстанції, зокрема зазначено, що у
справі слід належним чином дослідити
господарські операції, умови
постачання послуг, мету придбання
(пов'язаність з господарською
діяльністю, направленою на отримання
доходу), зміст таких послуг, надати
належну оцінку первинним документам,
з'ясувати, чи розкривають первинні
документи зміст поставлених послуг та
їх вартість.

У судовому засіданні представник
апелянта вимоги апеляційної скарги
підтримав у повному обсязі та просив її
задовольнити.

Представник позивача у судовому
засіданні проти задоволення
апеляційної скарги заперечив,
посилаючись на правомірність та
доведеність висновків суду першої
інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції без
змін, виходячи з наступного.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Дамакс" 12.09.2005 року
зареєстрований виконавчим комітетом
Хмельницької міської ради, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію серії А00 №249108, а
також витягом з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 06.09.2010 року (запис
№1). Основними видами діяльності
позивача є посередництво в торгівлі
товарами широкого асортименту,
функціонування інфраструктури
автомобільного та міського транспорту,
оптова торгівля іншим промисловим
обладнанням, рекламна діяльність,
роздрібна торгівля в
неспеціалізованих магазинах без
переваги продовольчого асортименту,
інші види оптової торгівлі.

На підставі акту №6724/23-6/33761309 від 30.07.2010
року про результати планової виїзної
перевірки позивача з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.04.2007 року по
31.03.2010 року відповідачем прийняті
податкові повідомлення-рішення від
17.08.2010 року №/0/5550, яким визначене
податкове зобов'язання з податку на
прибуток в сумі 666999,00 грн., від 17.08.2010
року №/0/5551 , яким визначене
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 2040,00 грн.

Визначаючись щодо податкового
повідомлення-рішення від 17.08.2010 року
№/0/5550, яким визначене податкове
зобов'язання з податку на прибуток в
сумі 666999,00 грн., в тому числі за основним
платежем в сумі 444666,00 грн. та штрафними
санкціями в сумі 222333,00 грн., колегія
суддів виходить з такого.

У розумінні підпункту 14.1.108 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
маркетингові послуги (маркетинг) -
послуги, що забезпечують
функціонування діяльності платника
податків у сфері вивчання ринку,
стимулювання збуту продукції (робіт,
послуг), політики цін, організації та
управлінні руху продукції (робіт,
послуг) до споживача та після
продажного обслуговування споживача в
межах господарської діяльності такого
платника податків.

За своєю суттю маркетинг для
підприємства - це система організації
його праці, за якою виробничі рішення
приймаються спеціальним вивченням
вимог ринку, прогнозуванням та
управлінням їх. У систему маркетингу
входить вивчення кон'юнктури та
динаміки платоспроможного попиту на
продукцію, що виробляється (збувається)
підприємством; аналіз зміни цін на
продукцію та її замінники;
прогнозування доходів потенційних
споживачів і їх потреб у певному
товарі; використання реклами як
основного способу нецінової боротьби з
конкуруючими фірмами, стимулювання
збуту продукції; планування товарного
асортименту з урахуванням
соціально-психологічних настанов
різних груп споживачів; спеціальна
організація обслуговування
споживачів, яка передбачає максимальне
наближення товару до потенційного
споживача.

Відповідно до Узагальнюючої
податкової консультації щодо
віднесення витрат на оплату
маркетингових та рекламних послуг до
складу витрат, затвердженої наказом
Державної податкової служби України
від 15.02.2012 № 123) до маркетингових послуг
належать, у тому числі, послуги з
розміщення продукції платника податку
в місцях продажу, послуги з вивчення,
дослідження та аналізу споживчого
попиту, внесення продукції (робіт,
послуг) платника податку до
інформаційних баз продажу, послуги зі
збору та розповсюдження інформації про
продукцію (роботи, послуги). Для
врахування витрат на рекламні та
маркетингові послуги, у тому числі
мотиваційні виплати при обчисленні
об'єкта оподаткування необхідне
доведення безпосереднього зв'язку
таких витрат з господарською
діяльністю платника податків та
підтвердження первинними документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
Кодексу.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що між ТОВ "Дамакс"
(замовником) та ФОП ОСОБА_4, (виконавець)
було укладено договір про надання
маркетингових послуг б/н від 01.03.2007 року
та договір №15 про надання
інформаційних послуг від 01 січня 2007
року.

Між ТОВ "Дамакс" (замовником) та ФОП
ОСОБА_5, (виконавець) укладено договір
про надання маркетингових послуг б/н
від 26.12.2007 року та договір №11 про
надання інформаційних послуг від 01
січня 2008 року.

Дослідивши вказані договори, суд
встановив, що виконавець надає послуги
з проведення маркетингових досліджень
по електроізоляційних матеріалах,
емаль проводу, кабельно-провідниковій
продукції, електродвигунах на
території України, в тому числі
Хмельницької області (п.п.1.1, 2.1., 3.1
договору). Замовник виплачує виконавцю
винагороду в розмірі визначеному за
актом приймання-передачі виконаних
робіт (надання послуг). Оплата послуг
виконавця здійснюється в готівковому
та/або безготівковому порядку.
Підставою для оплати є акт
здачі-приймання виконаних робіт
(надання послуг) (п.п.8.1,8.3 Договору). А
також виконавець надає інформаційні
послуги замовнику у вигляді одержання
ТОВ "Дамакс" інформаційних продуктів в
сфері господарського обороту таких
товарів, як електроізоляційні
матеріали, емаль провід,
кабельно-провідникова продукція,
електродвигуни (п.2.2 Договору). Акт
прийому наданих послуг є невід`ємною
частиною цього договору, складається у
двох примірниках і набирає чинності з
моменту підписання його двома
Сторонами. За згодою сторін оплата може
здійснюватись як безготівковій так і в
готівковій формі ( п.п.5.1,6.3).

Також судом апеляційної інстанції
встановлено, що між ТОВ "Дамакс"
(замовником) та ФОП ОСОБА_6, укладено
договір про надання маркетингових
послуг б/н від 01.09.2008 року. Відповідно до
даного договору виконавець надає
послуги з проведення маркетингових
досліджень по кабельній продукції,
кабелі, дроти, проводи на території
Хмельницької області (п.п.1.1, 1.2.
договору). Підставою для оплати є акт
приймання-передачі виконаних робіт, а у
випадку доопрацювання результатів
дослідження - акт приймання - передачі
доопрацювань (п.6.3 Договору).

На підтвердження реальності
господарських операцій за
вищезазначеними договорами позивачем
надано до суду: акти здачі-приймання
робіт (надання послуг) по вказаному
договору ФОП ОСОБА_6, у IV кварталі 2008
року, III кварталі 2009 році, IV кварталі 2009
року надані послуги з проведення
маркетингових досліджень. Надані
послуги були конкретизовані звітами
про виконану роботу.

Як слідує з матеріалів справи, і як
встановлено судом впродовж 2007 року ФОП
ОСОБА_4 надавала ТОВ «ДАМАКС» послуги з
реклами, маркетингу та дослідження
кон'юктури ринку.

Завдяки співпраці у 2007 році з ФОП
ОСОБА_4 залучено понад 30 нових покупців
кабельно-провідникової продукції та
промислового обладнання, і як наслідок
підприємство збільшило обсяг
реалізованої продукції майже вдвічі, а
саме з 2802220,00 грн. до 4526853,00 грн., що в свою
чергу призвело до збільшення
оподаткованого прибутку з 93088 грн. до
124609,00 грн., та збільшення чистого
прибутку підприємства з 69,8 тис. грн. до
93,4 тис. грн. (133,81 %), а податкового
зобов'язання з податку на прибуток - з
23272,00 грн. до 31152,00 грн. (133,86 %).

Враховуючи позитивний досвід
співпраці з ФОП ОСОБА_4 у 2007 році, на
початку 2008 року керівництво
підприємства прийняло рішення
додатково залучити до цієї роботи ще
одного приватного підприємця ОСОБА_5,
який одномоментно надавав послуги з
супроводу ТМЦ, вів облік ТМЦ на складі,
здійснював приймання - передачу ТМЦ за
кількістю та якістю, перевіряв якість
пакування та наявність первинних та
інших супроводжуючих документів на ТМЦ
тощо.

За результатами залучення до співпраці
двох приватних підприємців,
підприємство у 2007 році покращило свій
фінансовий результат господарської
діяльності в порівнянні з 2007 роком на
14,3 %, а саме отримало чистий прибуток у
розмірі 133385,00 грн., а розмір податкового
зобов'язання збільшився до 33850,00 грн.

Доказами вищезазначених обставин є:
звіти про продаж і запаси товарів і
послуг в оптовій торгівлі за формою №
1-опт за 2005-2008 роки, фінансові звіти
підприємства за 2005-2008 роки за формою №
1-м, річні декларації з податку на
прибуток за 2005-2008 роки,
оборотно-сальдові відомості по рахунку
361 «Контрагенти» за 2005-2009 роки.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
за всі вищенаведені послуги розрахунок
ТОВ "Дамакс" проводився у готівковій
формі та безготівковій формі.

Отже, здійснені позивачем витрати на
такі маркетингові послуги є
пов'язаними з його господарською
діяльністю та правомірно підлягають
віднесенню на збільшення витрат ТОВ
"Дамакс".

Реальність виконання вказаних
договорів підтверджують наступні
первинні документи:

1) акти наданих послуг: - № 01 від 17
січня 2007 року на суму 20 000,00 грн.; - № 03
від 16 лютого 2007 року на суму 15 000,00 грн.; -
№ 08 від 30 квітня 2007 року на
суму 15000,00 грн.; - № 11 від 18 червня 2007 року
на суму 15000,00 грн.; - № 17 від 20 липня 2007
року на суму 30 000,00 грн.

2) акти приймання-передачі виконаних
робіт: - № 02 від 30.01.2007 року (15000,00
грн.); - № 04 від 28.02.2007 року
(15000,00 грн.); - № 06 від 18.03.2007 року
(19000,00 грн.); - № 12 від 30.07.2007 року
(20000,00 грн.); - № 16/5 від 15.09.2007 року (22 500,00
грн.); - № 23 від 15.10.2007 року (22500,00
грн.); - № 26 від 15.11.2007 року
(15000,00 грн.); - № 03 від 14.01.2008 року (20
000,00 грн.); - № 04 від 31.01.2008 року
(20000,00 грн.); - № 06 від 28.02.2008 року (20000,00
грн.); - № 07 від 31.03.2008 року
(30000,00 грн.).

3) акти виконаних робіт: № 150 від 29.12.2007
року (30000,00 грн.); № 12 від 30.04.2008 року (20000,00
грн.); № 15 від 31.05.2008 року (20000,00 грн.); № 18
від 15.06.2008 року (20000,00 грн.); № 20 від 16.07.2008
року (25000,00 грн.); № 26 від 15.08.2008 року (25000,00
грн.); № 27 від 31.08.2008 року (20000,00 грн.); № 24
від 15.09.2008 року (20000,00 грн.); № 33 від 15.10.2008
року (45000,00 грн.); № 34 від 31.10.2008 року (45000,00
грн.); № 15 від 30.03.2009 року (10000,00 грн.); № 31
від 30.06.2009 року (5000,00 грн.); -№ 41 від 31.07.2009
року (20 000,00 грн.); - № 42 від 31.08.2009 року
(20000,00 грн.); - № 43 від 30.09.2009 року
(20000,00 грн.); - № 30 (130) від 31.10.2009 року (20000,00
грн.); - №132 від 30.11.2009 року (20 000,00 грн.); - №
133 від 31.12.2009 року (20000,00 грн.); - №20 від
28.02.2009 року (20000,00 грн.); - №21 від
31.03.2009 року (20000,00 грн.).

Дослідивши акти приймання-передачі
виконаних робіт, суд встановив, що в
кожному акті виконаних послуг між ТОВ
"Дамакс" та контрагентами в письмовій
формі зафіксовано фактичний зміст
господарської діяльності, в кожному
акті приймання-передачі виконаних
робіт зафіксовано обсяг послуги, яка
була надана.

Оскільки маркетингові послуги за своєю
природою безпосередньо не створюють
певних матеріальних результатів та не
можуть мати певного натурального
вимірника, а можуть бути оцінені лише у
грошовому виразі, то найменування
наданих послуг в актах
прийому-передачі як, наприклад,
"маркетингові послуги" чи "послуги зі
стимулювання збуту товарів" є
достатнім для розкриття змісту та
обсягу вищевказаної господарської
операції.

Крім того, чинне законодавство не
встановлює певної типової
послідовності та структури проведення
маркетингових послуг з визначенням
орієнтовної вартості кожної з
конкретних операцій, що включаються до
їх структури.

Таким чином, зазначені акти виконання
робіт є належною підставою для
віднесення вартості вказаних у них
послуг на витрати ТОВ "Дамакс".

Тобто, позивачем було вчинено дії та
досягнуто конкретних результатів, які
визнають саме поняття господарської
операції - факти підприємницької та
іншої діяльності, що впливають на стан
майна, капіталу, зобов'язань та
фінансових ресурсів.

Враховуючи вищевикладене, колегія
судів приходить до висновку, що між
позивачем та його контрагентами були
проведені господарські операції
відповідно, до умов чинного
законодавства, реальність яких
підтверджується належним чином
оформленими первинними документами.

Відповідно до п.2 ст.3 Закону України
"Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" від
16.07.1999 року № 996-XIV, податкова звітність
ґрунтується на даних бухгалтерського
обліку, що ведеться підприємством.
Підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які згідно з вищезазначеним
Законом є документами, що містять
відомості про господарські операції
та підтверджують їх здійснення.

Позивачем, як доказ здійснення
господарських операцій, були надані
суду належним чином засвідчені копії
документів, які відповідають вимогам
первинності в розумінні статті 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні", і
являються підставою для
бухгалтерського та податкового обліку.

На думку колегії суддів єдиною
підставою для формування платником
податків права на отримання
податкового кредиту є дослідження
реальності господарських операцій та
належне їх оформлення первинними
документами.

Відповідно ж до ч.1 ст.9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» - підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Господарська операція згідно зі ст.1
названого Закону - це дія або подія, яка
викликає зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Отже, з наведених законодавчих
приписів вбачається, що наслідки в
податковому обліку створюють лише
реально вчинені господарські операції,
тобто ті, що пов'язані з рухом активів,
зміною зобов'язань чи власного
капіталу платника податків. При цьому
господарські операції мають бути
відображені в податковому обліку
відповідно до їх реального змісту.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що наявні
в матеріалах справи договори, звіти,
акти здачі-прийняття виконаних
робіт/послуг в силу Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» є первинними
документами та мають всі необхідні
встановлені законом обов'язкові
реквізити. Доказів того, що вказані
договори, звіти, акти здачі - прийняття
виконаних робіт/послуг не мають
юридичної сили або визнані в
установленому порядку недійсними
відповідачем суду не надано.

Встановлені колегією суддів обставини
в їх сукупності свідчать про
реальність здійснення господарських
операцій між ТОВ "Дамакс" та фізичними
особами-підприємцями: ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, використання позивачем у
власній господарської діяльності
придбаних робіт, послуг.

Доказів того, що маркетингові та
інформаційні (консультаційні) послуги
придбані ТОВ "Дамакс", з метою іншою, ніж
використання їх у власній
господарській діяльності податковим
органом не надано.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що ТОВ "Дамакс"
правомірно включило до валових витрат
вартість послуг з проведення
маркетингових досліджень та
інформаційних послуг, по договорах,
укладених ТОВ "Дамакс" з фізичними
особами - підприємцями: ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6

Що стосується взаємовідносин ТОВ
"Дамакс" з ТОВ "Нікас-сервіс" колегія
суддів зазначає наступне.

В період з січня по червень 2009 року
позивач включив до валових витрат
вартість придбаних матеріалів
кабельної продукції в сумі 359663,00 грн.
відповідно до договору купівлі-продажу
№17 від 03 березня 2009 року, укладеного з
ТзОВ "Нікас - Сервіс" (далі - Договір).

На день укладення договору
купівлі-продажу №17 та на період його
виконання з 06.03.2009 року по 03.06.2009 року,
ТОВ "Нікас - Сервіс" було наділене
повною правосуб`єктністю, що
підтверджується постановою Вищого
господарського суду України від 23.06.2010
року по справі №5/319/09.

Відповідно до договору купівлі-продажу
№17 від 03.03.2009 року, ТОВ "Нікас - Сервіс"
зобов'язався передати у власність ТОВ
"Дамакс" матеріали (товар) (п.1.1 договору)
та видати на товар відповідним чином
оформлену видаткову накладну та
податкову накладну на партію
відвантаженого товару (п.п.1.3 договору).
Одиниці виміру кількості матеріалів та
кількість відвантаження зазначаються
у специфікаціях до договору, які є
невід`ємною частиною Договору (п.п.2.1
договору) . Загальна вартість товару, що
відвантажується зазначена у
специфікаціях (п.5.2). Пунктами 5.3 та 5.4
Договору передбачено, що розрахунки за
поставлений товар здійснюється
покупцем в безготівковому порядку
шляхом перерахування в 10-ий строк після
поставки товару або в готівковій формі
згідно вимог чинного законодавства.
Відповідно до п.4.2 Договору доставку
товару з місця відвантаження покупець
(позивач) здійснює власним транспортом.

На підтвердження виконання
договору сторонами, позивачем надано
специфікації: № 1 від 06 березня 2009 року;
№2 від 07 квітня 2009 року; № 3 від 10
березня 2009 року; №4 від 05 травня 2009 року,
№5 від 03 червня 2009 року;
рахунки-фактури: №2 від 06 березня 2009
року; №3 від 10 квітня 2009 року, №4 від 10
квітня 2009 року, №6 від 05 травня 2009 року,
№ 9 від 03 червня 2009 року; видаткові
накладні :№3 від 06 березня 2009 року, №12
від 10 квітня 2009 року, №13 від 10 квітня 2009
року, № 14 від 05 травня 2009 року, № 37 від 03
червня 2009 року; податкові накладні;
квитанції про оплату товару.

Як слідує з матеріалів справи, на
виконання договору купівлі-продажу 17
від 03 березня 2009 року доставку товару
ТОВ "Дамакс" здійснювало власним
вантажним транспортом: марки ГАЗ 33021-212,
2005 року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1, з причіпом марки П5-01, 2006 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, що
підтверджується шляховими листами
транспортного засобу, посвідченням
водія, із зазначенням в ньому
відповідної категорії права керування
транспортним засобом, реєстраційними
картками з обліково-реєстраційної бази
"Автомобіль" транспортних засобів ВРЕР
УДАІ УМВСУ в Хмельницькій області, за
період з 01.04.2007 року по 31.03.2010 року, які
зареєстровані за ТзОВ"Дамакс".

Крім того, відповідно до вимог Переліку
документів, які необхідні для
здійснення перевезення вантажними
транспортом, затвердженим Постановою
КМ України від 25 лютого 2009 року № 207 для
перевезення юридичною особою вантажу у
власних господарських цілях
товарно-транспортна накладна не
оформляється, а виключно для
перевезень на договірній основі.

Колегія суддів не приймає до уваги
посилання апелянта на відсутність
документів, які б підтверджували
якість придбаного товару позивачем у TOB
"Нікас-Сервіс", оскільки позивачем
доведено, а податковим органом не
спростовано факту того, що дана
продукція в період поставки підлягала
добровільній сертифікації,
сертифікати про якість, паспорти
заводів виготовлювачів на продукцію
всі в наявності та приєднані до
матеріалів справи.

Під час судового розгляду у суді
апеляційної інстанції не знайшли також
свого підтвердження доводи апелянта
про неправомірність віднесення ТОВ
"Дамакс" сум податку на додану вартість
до податкового кредиту у зв'язку із
придбанням таких матеріалів.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що в період з березня по
червень 2009 року позивач включив до
податкового кредиту відповідних
звітних періодів податок на додану
вартість на загальну суму 71932,00 грн., на
підставі податкових накладних,
виписаних ТОВ"Нікас-Сервіс": № 5 від 06
березня 2009 року на суму 79 100,00 грн., в т.ч.
ПДВ 13 183,33 грн.; № 16 від 10 квітня 2009 року
на суму 95 300,00 грн., в т.ч. ПДВ 15 883,33 грн.; №
17 від 10 квітня 2009 року на суму 63 000,00 грн.,
в т.ч. ПДВ 10 500,00 грн.; № 18 від 05 травня 2009
року на суму 85 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 14166,67
грн.; № 50 від 03 червня 2009 року на суму 109
195,00 грн., в т.ч. ПДВ 18 199,17 грн.

Вищезазначені податкові накладні були
включені до реєстру отриманих
позивачем податкових накладних у
відповідних періодах, на суму
сплаченого ПДВ 71 932,00 грн.

Відповідно до пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" податковий кредит звітного
періоду складається із сум податків,
сплачених (нарахованих) платником
податку у звітному періоді у зв'язку з
придбанням товарів (робіт, послуг),
вартість яких відноситься до складу
валових витрат виробництва (обігу) та
основних фондів чи нематеріальних
активів, що підлягають амортизації.

За змістом пп.7.2.3. п.7.2 ст.7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" податкова накладна є звітним
податковим документом і одночасно
розрахунковим документом, який
виписується на кожну повну або
часткову поставку товарів (робіт,
послуг). Підпунктом 7.2.6 п.7.2 ст.7
вказаного Закону визначено, що
податкова накладна видається
платником податку, який поставляє
товари (послуги), на вимогу їх
отримувача, та є підставою для
нарахування податкового кредиту.

Отже, право на включення сплаченого
(нарахованого) податку до податкового
кредиту виникає у платника податку за
умови встановлення тієї обставини, що
вартість придбаних товарів (робіт,
послуг) підлягає віднесенню до складу
валових витрат виробництва (обігу) за
наявності податкової накладної, яка
засвідчує факт поставки товару або
надання послуги.

В той же час наявність у покупця
податкової накладної не є безумовною
підставою для віднесення таких сум ПДВ
до податкового кредиту у разі, якщо
наведені у таких документах відомості
не відповідають дійсності внаслідок
операцій які не мали реального
виконання.

За змістом пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України
"Про податок на додану вартість" не
підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями (іншими
подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Відповідно до Закону України "Про
бухгалтерський облік і фінансову
звітність в Україні" відображення
господарських операцій в податковому
обліку здійснюється на підставі даних
бухгалтерського обліку.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена п.1.2 ст.1, п.2.1 ст.2
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.95р. №88 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від
05.06.95р. за № 168/704.

Відтак, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що ТОВ "Дамакс"
правомірно включило до валових витрат
витрати на придбання матеріалів
кабельної продукції у ТОВ
"Нікас-Сервіс" по договору
купівлі-продажу №17 від 03 березня 2009
року, а тому мало право на включення
вказаних ним сум ПДВ до податкового
кредиту, оскільки зазначені в них
відомості щодо придбання матеріалів
кабельної продукції у вказаного
продавця відповідають дійсності та
підтвердженні первинними
бухгалтерськими документами.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно з
статтею 86 КАС України оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

В той же час згідно з ч.2 ст.71 цього
Кодексу в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, наведені в апеляційній скарзі
доводи не викликають сумнівів щодо
правильності висновків суду першої
інстанції та застосування норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зважаючи на те, що Вінницький окружний
адміністративний суд правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ДПІ у
м.Хмельницькому залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від 30
листопада 2010 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
протягом п'яти днів з дня закінчення
розгляду справи .

Головуючий
/підпис/ Біла Л.М.

Судді
/підпис/ Гонтарук В. М.

/підпис/ Матохнюк Д.Б.

З оригіналом згідно:

секретар