Справа № 807/3105/13-а
Суддя: Глушко І.В.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 р.
Справа № 876/14543/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Глушка І.В.

суддів:
Большакової О.О., Коваля Р.Й.,

за участю секретаря судового
засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Закарпатської обласної державної
телерадіокомпанії на постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 14.10.2013 р. по
справі за позовом Закарпатської
обласної державної телерадіокомпанії
до Державної фінансової інспекції у
Закарпатській області про скасування
вимоги,-

встановив:

05.09.2013 року позивач - Закарпатська
обласна державна телерадіокомпанія
звернулась в суд із позовом до
відповідача - Державної фінансової
інспекції у Закарпатській області про
скасування абзацу 4 пункту 3 вимог ДФІ
у Закарпатській області № 07-03-6-14/4967 від
25.07.2013 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ДФІ у
Закарпатській області було проведено
ревізію фінансово-господарської
діяльності Закарпатської ОДТРК за
період з 01.01.2011 року по 30.04.2013 року, за
результатами якої складено Акт № 07-03/63
від 05.07.2013 року.

Не погоджуючись із висновками, які
зазначені в Акті ДФІ у Закарпатській
області № 07-03/63 від 05.07.2013 року,
Закарпатською ОДТРК було подано
заперечення на вищевказаний Акт. Із
висновку на заперечення до акту
ревізії фінансово-господарської
діяльності вбачається, що заперечення
Закарпатської ОДТРК до уваги прийняті
не були.

Із листа про усунення порушень
виявлених ревізією № 07-03-6-14/4967 від
25.07.2013 року вбачається що Закарпатській
ОДТРК надано термін для усунення
порушень до 23.08.2013 року. Закарпатська
ОДТРК звернулась із позовом до суду про
скасування пункту вимоги, якою ДФІ у
Закарпатській області зобов'язано
стягнути зайво нараховану та виплачену
надбавку (компенсацію) до посадового
окладу, як такому, що працює постійно з
відомостями, що становлять державну
таємницю на загальну суму 2866,00 грн.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 14.10.2013 р. в
задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції зокрема
виходив з того, що з аналізу положень
Закону України "Про державну таємницю"
та постанови КМ України "Про види,
розміри і порядок надання компенсації
громадянам у зв'язку з роботою, яка
передбачає доступ до державної
таємниці" вбачається, що надбавка до
посадових окладів виплачується лише за
умови постійної праці особи з
відомостями, що становлять державну
таємницю, при цьому, наявність допуску
до державної таємниці не підтверджує
здійснення постійної роботи з
відомостями, що становлять державну
таємницю, а лише надає право на роботу з
такими відомостями.

Виходячи з наведеного, судом
встановлено та підтверджено
матеріалами справи відсутність
підстав для нарахування та виплати
надбавки (компенсації) до посадового
окладу за роботу з відомостями, що
становлять державну таємницю,
колишньому генеральному директору
Закарпатської ОДТРК ОСОБА_1

Не погодившись із винесеним судовим
рішенням, його оскаржив позивач.
Вважає, що постанова прийнята з
неповним з'ясуванням обставин справи, з
порушенням норм матеріального і
процесуального права та підлягає
скасуванню з підстав, викладених в
апеляційній скарзі. Просить скасувати
постанову та прийняти нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

В судове засідання сторони не
з'явились, хоча були повідомлені
належним чином про час та місце
розгляду справи у суді, а тому суд
вважає за можливе розглянути справу
без їх участі та відповідно до вимог ч. 1
ст. 41 КАС України фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу апелянта слід
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову - без змін, з
наступних підстав.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи наступні обставини.

Так, Державною фінансовою інспекцією у
Закарпатській області було проведено
ревізію фінансово-господарської
діяльності Закарпатської ОДТРК за
період з 01.01.2011 року по 30.04.2013 року та
складено Акт № 07-03/63 від 05.07.2013 року.

Згідно абзацу 4 пункту 3 оскаржуваної
вимоги ДФІ у Закарпатській області №
07-03-6-14/4967 від 25.07.2013 року ревізією
встановлено, що відповідачем в
порушення вимог п.1, п.5 "Положення про
види, розміри і порядок надання
компенсації громадянам у зв'язку з
роботою, яка передбачає доступ до
державної таємниці" затвердженого
постановою КМУ від 15.06.1994р. № 414,
колишньому генеральному директору
Закарпатської ОДТРК ОСОБА_1, який не
працював постійно з відомостями, що
становлять державну таємницю, протягом
періоду здійснення трудової
діяльності в Закарпатській ОДТРК
нараховувалась та виплачувалась
надбавка (компенсація) до посадового
окладу в розмірі 10 відсотків щомісячно,
що в свою чергу призвело до зайвого
нарахування та виплати цієї доплати на
загальну суму 2866,00 грн. та відповідно до
зайвого перерахування до державних
цільових фондів нарахувань на
заробітну плату на суму 1040,36 грн.

Дане порушення, згідно висновків
перевірки, виникло внаслідок
помилкового трактування листа
Держтелерадіокомпанії від 23.05.2007 року
за № 50 дск, в якому вказано наступне:
"Бухгалтерській службі ОДТРК,
відповідно до вимог п.5 "Положення про
види, розміри і порядок надання
компенсації громадянам у зв'язку з
роботою, яка передбачає доступ до
державної таємниці» врахувати
вказаним працівникам ОДТРК надбавку до
діючого посадового окладу, як таким, що
постійно працюють з відомостями, що
становлять державну таємницю". Відтак,
вказівки щодо здійснення виплат
відповідної компенсації в листі не
зазначено, а вказано бухгалтерії ОДТРК
яким саме нормативним документом
керуватись при виплати такої.

Згідно листа Держкомтелерадіо України
від 26.06.2013 року за № 4107/24/8, одержаного на
запит Держфінінспекції України, ОСОБА_1
упродовж 2011 - 2012 років мав допуск до
державної таємниці за формою 2. Допуск
надавався поза Номенклатурою посад
працівників Держкомтелерадіо України,
перебування яких потребує допуску до
державної таємниці відповідно до п.53
"Порядку організації та забезпечення
режиму секретності в органах державної
влади, органах місцевого
самоврядування, на підприємствах, в
установах і організаціях",
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 2 жовтня 2003р.
№1561-12.

В той же час, позивач посилається на
довідку № 34, яка видана сектором
спеціальних робіт та режиму
Держкомтелерадіо України, в якій
зазначено, що ОСОБА_1 з 15.04.2010 року
постійно працює з відомостями, що
становлять державну таємницю у секторі
спеціальних робіт та режиму Державного
комітету телебачення і радіомовлення
України, однак, викладене суперечить
змісту листа Держкомтелерадіо України
від 26.06.2013р. № 4107/24/8 та листа
Держкомтелерадіо України від 23.06.2011р. №
3294/24/8, згідно яких, працівники ОДТРК,
які мають допуск до державної таємниці,
не входять до штату Комітету. Сектором
режимно-секретної роботи
Держкомтелерадіо та довідки (форма 12)
їм не надавалась. Довідку (форма 12) про
наявність допуску до державної
таємниці можливо отримати тільки в РСО
ОДТРК та РСО ОДА, до яких працівники
приписані. Тобто, вищенаведеною
інформацією не підтверджено факт
роботи колишнього генерального
директора Закарпатської ОДТРК ОСОБА_1 з
відомостями, що становлять державну
таємницю.

Крім того, в ході ревізії представлено
накази підписані в.о. генерального
директора Закарпатської ОДТРК ОСОБА_2
від 03.03.2011 року за № 15 та від 23.01.2012 року
за № 7, на підставі яких проводились
нарахування та виплата відповідної
доплати, а також затверджені
Держкомтелерадіо штатні розписи.
Згідно наданих ОСОБА_2 пояснень слідує,
що накази про встановлення 10
відсоткової надбавки за роботу з
відомостями, що становлять державну
таємницю, колишньому генеральному
директору ОСОБА_1 були видані та
підписані у відповідності до п. "д" п. 17
контракту укладеного між
Держкомтелерадіо України та
генеральним директором ОСОБА_1 від
05.03.2010 року за № 143, в якому чітко
вказана сума надбавки за вказаний вид
роботи необхідно виплачувати
генеральному директору та штатного
розпису Закарпатської ОДТРК.

Для підтвердження вищенаведеного, щодо
виконання генеральним директором
Закарпатської ОДТРК робіт, які
передбачають доступ до державної
таємниці, під час ревізії на адресу
Закарпатської облдержадміністрації
було направлено запит від 04.06.2013р. №
07-03-3-15/3618.

Згідно листа УСБУ в Закарпатській
області від 02.06.2013 року за № 58/26-1701, в
квітні 2006 року режимно - секретний
орган (РСО) Закарпатської ОДТРК
ліквідовано, матеріальні носії
секретної інформації (що знаходились
на зберіганні в РСО) знищені, з 2007 року
по 2009 рік ОСОБА_1 та інші працівники
телерадіокомпанії включені до
номенклатури посад Закарпатської ОДА,
зайняття яких потребує оформлення
допуску до державної таємниці.

Згідно інформації Закарпатської ОДА,
наведеної у листі Закарпатської ОДА
від 05.06.2013р. № 99, у період з 1 січня 2011р.
по квітень 2013 р. (у період, що
охоплювався проведеною ДФІ у
Закарпатській області перевіркою
Закарпатської ОДТРК) працівникам
Закарпатської ОДТРК допуск до
державної таємниці в
облдержадміністрації не надавався.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами у справі, колегія суддів
виходить з наступного.

Так, Законом України "Про державну
таємницю" від 21 січня 1994 року N 3855-XII (в
редакції Закону від 31.01.2011 року)
регулюються суспільні відносини,
пов'язані з віднесенням інформації до
державної таємниці, засекречуванням,
розсекречуванням її матеріальних
носіїв та охороною державної таємниці
з метою захисту національної безпеки
України.

Згідно ст.1 Закону України "Про державну
таємницю" - державна таємниця - вид
таємної інформації, що охоплює
відомості у сфері оборони, економіки,
науки і техніки, зовнішніх відносин,
державної безпеки та охорони
правопорядку, розголошення яких може
завдати шкоди національній безпеці
України та які визнані у порядку,
встановленому цим Законом, державною
таємницею і підлягають охороні
державою. Допуск до державної таємниці
- оформлення права громадянина на
доступ до секретної інформації. Доступ
до державної таємниці - надання
повноважною посадовою особою дозволу
громадянину на ознайомлення з
конкретною секретною інформацією та
провадження діяльності, пов'язаної з
державною таємницею, або ознайомлення
з конкретною секретною інформацією та
провадження діяльності, пов'язаної з
державною таємницею, цією посадовою
особою відповідно до її службових
повноважень.

Статтею 20 Закону України "Про державну
таємницю" встановлюється дозвільний
порядок провадження діяльності,
пов'язаної з державною таємницею, та
режим секретності.

Державні органи, органи місцевого
самоврядування, підприємства,
установи, організації мають право
провадити діяльність, пов'язану з
державною таємницею, після надання їм
Службою безпеки України спеціального
дозволу на провадження діяльності,
пов'язаної з державною таємницею.

Надання дозволу здійснюється на
підставі заявок державних органів,
органів місцевого самоврядування,
підприємств, установ і організацій та
результатів спеціальної експертизи
щодо наявності умов для провадження
діяльності; пов'язаної з державною
таємницею.

Дозвіл на провадження діяльності,
пов'язаної з державною таємницею,
надається державним органам, органам
місцевого самоврядування,
підприємствам, установам, організаціям
за результатами спеціальної
експертизи за умови, що вони:
відповідно до компетенції, державних
завдань, програм, замовлень, договорів
(контрактів) беруть участь у
діяльності, пов'язаній з державною
таємницею; мають приміщення для
проведення робіт, пов'язаних з
державною таємницею, сховища для
зберігання засекречених документів та
інших матеріальних носіїв секретної
інформації, що відповідають вимогам
щодо забезпечення секретності
зазначених робіт, виключають
можливість доступу до них сторонніх
осіб, гарантують збереження носіїв
секретної інформації; додержуються
передбачених законодавством вимог
режиму секретності робіт та інших
заходів, пов'язаних з використанням
секретної інформації, порядку допуску
осіб до державної таємниці, прийому
іноземних громадян, а також порядку
здійснення технічного та
криптографічного захисту секретної
інформації.

Термін дії дозволу на провадження
діяльності, пов'язаної з державною
таємницею, встановлюється Службою
безпеки України і не може перевищувати
5 років. Його тривалість залежить від
обсягу робіт (діяльності), що
здійснюються державним органом,
органом місцевого самоврядування,
підприємством, установою,
організацією, ступеня секретності та
обсягу пов'язаних з цими роботами
(діяльністю) відомостей, що становлять
державну таємницю, а також категорії
режиму секретності.

Статтею 22 Закону України "Про державну
таємницю" визначаються форми допуску
громадян до державної таємниці, а саме:
залежно від ступеня секретності
інформації встановлюються такі форми
допуску до державної таємниці: форма 1 -
для роботи з секретною інформацією, що
має ступені секретності "особливої
важливості", "цілком таємно" та "таємно";
форма 2 - для роботи з секретною
інформацією, що має ступені
секретності "цілком таємно" та "таємно";
форма 3 - для роботи з секретною
інформацією, що має ступінь
секретності "таємно", а також терміни
дії допусків: для форми 1 - 5 років, для
форми 2 - 7 років.

Статтею 27 Закону України "Про державну
таємницю" визначено порядок доступу
громадян до державної таємниці.

Доступ до державної таємниці надається
дієздатним громадянам України, яким
надано допуск до державної таємниці та
які потребують його за умовами своєї
службової, виробничої, наукової чи
науково-дослідної діяльності або
навчання.

Рішення про надання доступу до
конкретної секретної інформації
(категорії секретної інформації) та її
матеріальних носіїв приймають
керівники державних органів, органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ та організацій, у яких
виконуються роботи, пов'язані з
державною таємницею, або зберігаються
матеріальні носії секретної
інформації.

Порядок надання доступу до державної
таємниці особам, залученим до
конфіденційного співробітництва з
оперативними підрозділами
правоохоронних та інших спеціально
уповноважених органів, які проводять
оперативно-розшукову, розвідувальну
або контррозвідувальну діяльність,
визначається керівниками зазначених
органів за погодженням із Службою
безпеки України.

Згідно ст. 30 Закону України "Про
державну таємницю" у разі коли за
умовами своєї професійної діяльності
громадянин постійно працює з
відомостями, що становлять державну
таємницю, йому повинна надаватися
відповідна компенсація за роботу в
умовах режимних обмежень, види, розміри
та порядок надання якої встановлюються
Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 15 червня 1994 р. N 414 затверджено
Положення про види, розміри і порядок
надання компенсації громадянам у
зв'язку з роботою, яка передбачає
доступ до державної таємниці, яке
визначає види, розміри і порядок
надання компенсації працівникам
органів законодавчої, виконавчої та
судової влади, органів прокуратури,
інших органів державної влади,
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим, Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, які за умовами своєї
професійної діяльності постійно
працюють з відомостями, що становлять
державну таємницю.

Зокрема, згідно п.5 Положення, такими, що
постійно працюють з відомостями, що
становлять державну таємницю,
вважаються особи, які за своїми
функціональними обов'язками або на час
виконання робіт згідно з укладеними
договорами займаються розробленням,
виготовленням, обліком, зберіганням,
використанням документів, виробів та
інших матеріальних носіїв державної
таємниці, приймають рішення з цих
питань або здійснюють постійний
контроль за станом захисту державної
таємниці.

Як наслідок, з юридичного аналізу
положень Закону України "Про державну
таємницю" та постанови КМ України "Про
види, розміри і порядок надання
компенсації громадянам у зв'язку з
роботою, яка передбачає доступ до
державної таємниці" колегія суддів
приходить до висновку, що надбавка до
посадових окладів виплачується лише за
умови постійної праці особи з
відомостями, що становлять державну
таємницю, при цьому, наявність допуску
до державної таємниці не підтверджує
здійснення постійної роботи з
відомостями, що становлять державну
таємницю, а лише надає право на роботу з
такими відомостями.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній чи
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 30 травня 2012
року (справа № 2а-0770/2469/11) у справі за
позовом Закарпатської обласної
державної телерадіокомпанії до
Державної фінансової інспекції у
Закарпатській області про скасування
вимоги частково встановлено обставини
щодо неправомірного нарахування та
виплати надбавки (компенсації) до
посадового окладу за роботу з
відомостями, що становлять державну
таємницю колишньому генеральному
директору Закарпатської ОДТРК ОСОБА_1,
та обставини щодо неправомірності
нарахування та виплати надбавки
(компенсації) колишньому генеральному
директору Закарпатської ОДТРК ОСОБА_1
повторно не доказуються (рішення суду
не оскаржено та набрало законної сили,
у відповідності до ст. 254 КАС України).

Як наслідок, суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку про
відсутність підстав для нарахування та
виплати надбавки (компенсації) до
посадового окладу за роботу з
відомостями, що становлять державну
таємницю, колишньому генеральному
директору Закарпатської ОДТРК ОСОБА_1

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
правомірно відмовлено у задоволенні
позовних вимог, у зв'язку із їх
безпідставністю та недоведеністю
таких.

Відповідно до частини першої статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав
вказані вимоги процесуального закону,
оскільки до спірних правовідносин
вірно застосував норми матеріального
та процесуального права, що призвело до
ухвалення законного рішення, яке
скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Закарпатської
обласної державної телерадіокомпанії
залишити без задоволення, а постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 14.10.2013 р. по
справі № 807/3105/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили, а у разі складення
ухвали в повному обсязі відповідно до
ст. 160 КАС України - з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
І.В. Глушко

Судді
О.О. Большакова

Р.Й. Коваль