Справа № 804/17186/14
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЄфанової О.В. при
секретаріМаксименко Е.М. за участю:
представника позивача представника
відповідача Медведєва К.І. Задорожної
А.Ю. розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Публічного
акціонерного товариства "Дніпровський
металургійний комбінат ім.
Ф.Е.Дзержинського" до
Дніпропетровської митниці Міндоходів
про скасування рішення
До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов позов
Публічного акціонерного товариства
"Дніпровський металургійний комбінат
ім. Ф.Е. Дзержинського" до
Дніпропетровської митниці Міндоходів,
в якому позивач просить:
- скасувати картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
- визнати недійсним та скасувати
рішення Дніпропетровської митниці про
коригування митної вартості товарів №
110010000/2014/600073/1 від 11.06.2014р.

В обґрунтування позову зазначено, що у
позивача були в наявності всі
необхідні документи для визначення
митної вартості по першому методу, але
митний орган прийняв рішення №
110010000/2014/600073/1 від 11.06.2014 року про
коригування митної вартості та видав
картку відмови у митному оформленні
товару №110010000/2014/00026 від 11.06.2014 року,
проте відмова відповідача в
застосуванні першого методу митної
вартості за ціною договору є
необґрунтованою, а застосування
другорядного методу застосовано з
порушенням ст. 64 МК України.

Представник відповідача надав суду
письмові заперечення, в яких зазначив,
що для підтвердження заявлених
відомостей про митну вартість товару
позивач не надав повного пакету
документів, необхідних для визначення
митної вартості за ціною договору, тому
був застосований резервний метод
визначення митної вартості товару.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
просив позов задовольнити, з підстав
зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечував,
надав письмові заперечення, просив суд
в задоволені адміністративного позову
відмовити.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що
04.03.2013 р. між позивачем (покупець) та
компанією "Dalmond Trade House Limited" Кіпр
(продавець) укладено
зовнішньоекономічний контракт
купівлі-продажу № DTH-025-13/13-0555-12
(Контракт), згідно з умовами якого
продавець зобов'язався здійснити
поставку товару покупцю, а покупець
зобов'язався прийняти та оплатити
товар на умовах, визначених у Додатках
до Контракту.

Позивач 10.06.2014 р. звернувся до
Дніпропетровської митниці Міндоходів
для митного оформлення товару, а саме
вироби з мінеральних речовин, в іншому
місці не зазначені:
алюмопериклазовуглецева цегла марки
DALCAR Р-8Н3-67,704 тн.

Зазначений товар надійшов на адресу
позивача на підставі вищезазначеного
зовнішньоекономічного контракту та
був заявлений до митного оформлення
шляхом подання митної декларації
№110010000/2014/003112 від 10.06.2014 р.

Митна вартість товару була заявлена
позивачем шляхом подання декларації
митної вартості форми ДМВ-1 за ціною
договору (основний метод) відповідно до
ст. 58 МК України.

Відповідно до Угоди про застосування
статті VII Генеральної угоди з тарифів і
торгівлі 1994 року за митними органами
зберігається право перевіряти
інформацію імпортерів щодо визначення
митної вартості, з точки зору її
повноти і правильності.

Відповідно до статті VII ГАТТ оцінка
ввезеного товару для митних цілей
повинна ґрунтуватися на дійсній
вартості ввезеного товару або вартості
аналогічного товару.

З метою здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів, митний орган,
відповідно до ч. 5 ст. 54 МК Українимає
право:

1)упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості;

2)письмово запитувати від декларанта
або уповноваженої ним особи
встановлені ст. 53 МК України додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості;

3)здійснювати коригування заявленої
митної вартості товарів;

4)проводити в порядку, визначеному
ст.ст. 345 - 354 МК України, перевірки
правильності визначення митної
вартості товарів після їх випуску;

5)звертатися до митних органів інших
країн із запитами щодо надання
відомостей, необхідних для
підтвердження достовірності заявленої
митної вартості;

6)застосовувати інші передбачені цим
Кодексом форми митного контролю.

Статтею 54 МК України передбачено, що
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
митним органом під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 МК України.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування.

Відповідно до ст. 337 МК України,
перевірка документів та відомостей,
які подаються митним органам під час
переміщення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через митний кордон України,
здійснюється візуально, із
застосуванням інформаційних
технологій шляхом проведення:

- формато-логічного контролю;

- контролю співставлення;

- контролю із застосуванням системи
управління ризиками та в інші способи,
передбачені цим Кодексом.

Формато-логічний контроль - це
автоматизована перевірка правильності
заповнення даних митних декларацій та
повернення результатів перевірки;
перевірка митних декларацій та інших
документів на достовірність та
законність; здійснення статистичного,
валютного контролю, контролю
нарахованих митних платежів, контролю
правильності застосування заходів
нетарифного регулювання
зовнішньоекономічної діяльності.

Контроль співставлення - це
автоматизоване порівняння даних, які
містяться в митних деклараціях або
інших документах, поданих для митного
контролю або митного оформлення, з
даними, які містяться в електронних
копіях митних декларацій та інших
документах, що надходять з митних та
правоохоронних органів суміжних
держав; в уніфікованих електронних
дозвільних документах, що надходять з
інших державних органів, інших
електронних документах, пов'язаних з
перевіркою достовірності даних, що
перевіряються.

Контроль із застосуванням системи
управління ризиками - це оцінка ризику
шляхом аналізу (у тому числі з
використанням інформаційних
технологій) поданих документів у
конкретному випадку переміщення
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення через митний
кордон України з метою обрання форм та
обсягу митного контролю, достатніх для
забезпечення додержання вимог
законодавства України з питань
державної митної справи.

Відповідно до ст. 33 МК України, митні
органи використовують інформаційні
ресурси, що знаходяться у їх віданні,
створені, оброблені та накопичені в
інформаційних системах та складаються
із відомостей, що містяться у
документах, які надаються під час
проведення митного контролю та митного
оформлення товарів, транспортних
засобів, та інших документах.

За результатами контролю із
застосуванням системи управління
ризиками було виявлено ризик можливого
заниження митної вартості товару, що
спричинило необхідність здійснити
перевірку правильності її визначення,
звернувши увагу на вартість ідентичних
або подібних товарів.

Наказом Міністерства фінансів України
від 20.09.2012 р. № 1011 затверджено
Класифікатор митних формальностей, що
можуть бути визначені за результатами
застосування системи управління
ризиками.

За митною декларацією від 10.06.2014 р. №
110010000/2014/003112 при візуальному контролі
документів до МД відповідно ст.337 МК
України відповідачем були виявлені
певні ознаки ризиковості операції, що
визначені наступними індикаторами
ризиків:

1.1.24. на товаросупровідних документах
наявна печатка, зроблена за допомогою
кольорового копіювання;

3.2.3 товари надходять у морський порт
призначення на митній території
України за ордерними коносаментами
(без зазначення відомостей про
фактичних одержувачів товарів);

4.2.4. післяоплата.

Пунктом 1.12 Порядку здійснення аналізу
та оцінки ризиків, розроблення і
реалізації заходів з управління
ризиками в митній службі України,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.2012 р. № 597 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 01.06.2013 р. №882/21194,
передбачена можливість здійснення
контролю із застосуванням системи
управління ризиками неавтоматизованим
способом.

З причин ризиковості операції та з
метою здійснення вичерпного переліку
форм та обсягів митного контролю для
унеможливлення декларування
недостовірної митної вартості
відповідачем сформовані наступні
ризики:

Захід 105-2 "Можливе заниження митної
вартості товару. Здійснити перевірку
правильності визначення митної
вартості, звернувши увагу на вартість
ідентичних або подібних товарів";

Захід 106-2 "Заявлена митна вартість
товарів нижча, ніж при попередньому
митному оформленні такого товару
одержувача".

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 54 МК України
митний орган з метою здійснення
контролю за правильністю визначення
митної вартості товарів має право
упевнитися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості. На
виконання вимог п.2 ст. 54 МК України під
час проведення митного контролю і
митного оформлення здійснено
перевірку наявності або відсутності
застережень щодо застосування методу
визначення митної вартості за ціною
договору (контракту).

Виконання вимог, передбачених п. 1 ст. 58
МК України щодо наявності або
відсутності застережень щодо
застосування методу визначення митної
вартості за ціною договору (контракту)
за наданими документами перевірити
неможливо.

Однак, за інформацією офіційного сайту
http://magnezit.ru є підстави вважати, що
компанія Liaoning Dalmond Refraktories (YINGKOU, CHINA) -
виробник є пов'язаною з
компанією-продавцем "Dalmond Trade House Limited"
(NICOSIA, CYPRUS). Так, відповідно зазначеного
інтернет-ресурсу ТОВ «Група Магнезит»
є керуючою компанією міжнародного
холдингу "Dalmond Trade House Limited" (NICOSIA, CYPRUS) та
одночасно контролює виробника та
продавця товарів "Dalmond Trade House Limited" (NICOSIA,
CYPRUS). Відповідач прийшов до висновку, що
ці відносини мали вплив на формування
ціни імпортованих товарів.

Відповідно до статті VII ГАТТ оцінка
ввезеного товару для митних цілей
повинна ґрунтуватися на дійсній
вартості ввезеного товару або вартості
аналогічного товару.

Під дійсною вартістю відповідно до
статті VII Генеральної угоди з тарифів і
торгівлі 1994 року, згода на
обов'язковість якої надана Верховною
Радою України, розуміється ціна, за
якою такий або аналогічний товар
продається або пропонується для
продажу при нормальній ході торгівлі в
умовах повної конкуренції. Таким чином,
у відповідача були підстави вважати, що
позивачем не виконано положення Угоди
про застосування статті VII Генеральної
угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Згідно ст. 17 параграфу 6 Угоди за
митними органами зберігається право
перевіряти інформацію імпортерів щодо
визначення митної вартості, з точки
зору її повноти і правильності.
Відповідно до статті VII ГАТТ оцінка
ввезеного товару для митних цілей
повинна ґрунтуватися на дійсній
вартості ввезеного товару або вартості
аналогічного товару.

Згідно ст. 52 МК України декларант
зобов'язаний подавати митному органу
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

Відповідно до п.4.1 ст. 54 МК України
здійснено контроль заявленої
декларантом митної вартості товарів
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості, наявності в
поданих зазначеними особами
документах усіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Неможливість застосування першого
методу визначення митної вартості
обумовлена наступним.

Відповідно п.12.2, п. 12.3
зовнішньоекономічного контракту від
04.03.2013 р. №DTH-025-13/13-0555-12 покупець
перераховує 95% вартості кожної
замовленої партії товару шляхом
здійснення авансового платежу згідно
відповідного рахунку протягом 20
банківських днів з моменту отримання
оригіналу такого рахунку від продавця;
5 % покупець перераховує протягом 15
банківських днів з дати постачання
такої партії товару.

Позивачем, документи щодо проведення
розрахунків за зовнішньоекономічним
контрактом від 04.03.2013 р. № DTH-025-13/13-0555-12,
незважаючи на вимоги п. 2.4 та 2.5 ст.53 МК
України та відповідно до положень
зазначеного зовнішньоекономічного
контракту надано не було, що
унеможливило перевірку числового
значення заявленої митної вартості чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

До митного оформлення надано
дистриб'юторський контракт від 01.01.2013 р.
б/н між "Liaoning Dalmond Refraktories CO., LTD" та "Dalmond
Trade House Limited", що не містить комерційних
умов угоди. Документи, що підтверджують
включення до складових митної вартості
комерційної винагороди дистриб'ютора,
позивачем не надано.

Відповідно до ст.53 МК України для
підтвердження заявленої митної
вартості використовується прайс-лист
виробника товару від 08.01.2014 р.
№076/0801/DMKD14, дата надання якого не
кореспондується із специфікацією від
01.11.2013 р. № 15. До того ж зазначеним
прайс-листом виробник пропонує для
продажу товари лише одному покупцеві,
який до того ж є пов'язаним із ним, як
зазначено вище, що унеможливлює
визначення дійсної вартості ввезеного
товару.

Відповідно до ст. 254 МК України
документи, необхідні для здійснення
митного контролю та митного оформлення
товарів, що переміщуються через митний
кордон України при здійсненні
зовнішньоекономічних операцій,
подаються органу доходів і зборів
українською мовою, офіційною мовою
митних союзів, членом яких є Україна,
або іншою іноземною мовою міжнародного
спілкування. Органи доходів і зборів
вимагають переклад українською мовою
документів, складених іншою мовою, ніж
офіційна мова митних союзів, членом
яких є Україна, або іншою іноземною
мовою міжнародного спілкування, тільки
у разі, якщо дані, які містяться в них, є
необхідними для перевірки або
підтвердження відомостей, зазначених у
митній декларації. У такому разі
декларант забезпечує переклад
зазначених документів за власний
рахунок.

Всупереч вказаної норми, копія
декларації країни експорту від 16.04.2014 р.
№02107969 стосовно імпортованого
товару заповнена іноземною мовою та
надана без перекладу, з огляду на що
неможливим було проведення контролю
відповідно п.3 ст.53 МК України щодо
наявних розбіжностей.

Крім того, зазначена декларація
містить відомості щодо вартості товару
на відмінних умовах поставки FOB (без
включення транспортних та інших
супутніх витрат), що не відповідає
умовам та відомостям наданого
контракту та рахунку продавця з
умовами поставки DАР (з включенням
транспортних витрат до місця
призначення).

Відповідно п. 10 ст. 58 МК України
складовими митної вартості є, в тому
числі, витрати на навантаження,
вивантаження та обробку оцінюваних
товарів, пов'язані з їх
транспортуванням до аеропорту, порту
або іншого місця ввезення на митну
територію України, витрати на
страхування цих товарів.

З урахуванням умов постачання DАР
Дніпродзержинськ відповідно до п.10 ст.58
МК України вартість транспортування
від виробника до пункту призначення є
складовою вартості товару за
контрактом, заявленої декларантом як
митна вартість.

Надані позивачем документи не містять
відомостей, що підтверджують включення
до ціни товару транспортної складової,
яка б враховувала усі понесені
продавцем витрати від місця
виробництва товару до місця
призначення (перевезення, складські
витрати,
навантажувально-перевантажувальні
витрати, витрати з експедирування
вантажу).

Відповідно до заяви позивача, що
викладена у листі від 10.06.2014 р. №062Д/781,
підтвердження транспортної складової
територією України неможливе, тому з
урахуванням умов постачання DАР
Дніпродзержинськ відповідно до п.10 ст.58
МК України вартість транспортування
від виробника до пункту призначення є
складовою вартості товару за
контрактом, заявленої позивачем як
митна вартість.

При цьому позивачем не враховано
наявність відомостей щодо вартості
провізної плати територією України в
сумі 40640,00 грн., які містяться у
залізничній відомості вагонів до
залізничної накладної від 04.06.2014 р.
№42875849. Окрім того, за відомостями
вказаної накладної від 04.06.2014 р. №42875849
відправником товару є ТОВ "Блек Сі
Шиппінг Сервіс Лтд", платником - ДП
"УТЛЦ".

Документи, що містять відомості
стосовно відносин продавця, покупця та
вищевказаних
транспортно-експедиційних
підприємств, позивачем не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі
якщо документи, зазначені у частині
другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу органу
доходів і зборів зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи:

- договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

- рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

- рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

- виписку з бухгалтерської
документації;

- ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

- каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

- транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

- якщо здійснювалося страхування -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування;

- висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини;

-переклад копії митної декларації
країни відправлення.

Частиною 6 ст. 53 МК України передбачено,
що декларант або уповноважена ним
особа, за власним бажанням може подати
додаткові наявні у них документи для
підтвердження заявленої ними митної
вартості товару. Однак позивач
відмовився надати будь-які інші
документи щодо підтвердження митної
вартості.

З огляду на те, що надані декларантом
документи не відповідають положенням
ч.2, ч.8 ст.52, ч.10 ст.58 МК України та не
містять відомостей, що підтверджені
документально, визначені кількісно і є
достовірними для підтвердження
числових значень митної вартості
товару відповідно до ч.5 ст.55 МК України
під час проведення консультацій
здійснено обмін наявною у митного
органу та позивача інформацією.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 58 МК
України метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються, не застосовується, якщо
використані декларантом або
уповноваженою ним особою відомості не
підтверджені документально або не
визначені кількісно і достовірно
та/або відсутня хоча б одна із
складових митної вартості, яка є
обов'язковою при її обчисленні.

Відповідно до п.2, п.3 ч.6 ст. 54 МК України
митний орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом митною вартістю у разі,
якщо:

- заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів;

- невірно проведеного декларантом
розрахунку митної вартості товару;

- неподання декларантом документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53
МК України;

- відсутності у документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів.

Таким чином, з огляду на вищезазначене,
митна вартість зазначеного
імпортованого товару не може бути
визначена за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції), а метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються, не може бути
застосований.

У зв'язку із неможливістю застосування
першого методу визначення митної
вартості товарів відповідачем було
розглянуто можливість застосування
наступних методів визначення митної
вартості.

Відповідно до ст. 59 МК України, у разі
якщо митна вартість імпортованих
товарів не може бути визначена згідно з
положеннямистатті 58 МК України, за
основу для її визначення береться
вартість операції з ідентичними
товарами, що продаються на експорт в
Україну з тієї ж країни і час експорту
яких збігається з часом експорту
оцінюваних товарів або є максимально
наближеним до нього.

При застосуванні цього методу
визначення митної вартості за основу
береться прийнята митним органом
вартість операції з ідентичними
товарами з дотриманням умов,
зазначених у цій статті. При цьому під
ідентичними розуміються товари,
однакові за всіма ознаками з
оцінюваними товарами, у тому числі за
такими, як:

1) фізичні характеристики;

2) якість та репутація на ринку;

3) країна виробництва;

4) виробник.

Відсутність інформації про продаж
ідентичних товарів унеможливила
застосування цього методу для
визначення митної вартості товару.

Відповідно до ст. 60 МК України у разі
якщо митна вартість оцінюваних товарів
не може бути визначена згідно з
положеннями ст. ст.58 і 59 МК України, за
митну вартість береться прийнята
митним органом вартість операції з
подібними (аналогічними) товарами, які
продано на експорт в Україну і час
експорту яких збігається з часом
експорту оцінюваних товарів або є
максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними)
розуміються товари, які хоч і не є
однаковими за всіма ознаками, але мають
схожі характеристики і складаються зі
схожих компонентів, завдяки чому
виконують однакові функції порівняно з
товарами, що оцінюються та вважаються
комерційно взаємозамінними.

Ціна договору щодо подібних
(аналогічних) товарів береться за
основу для визначення митної вартості
товарів, якщо ці товари ввезено
приблизно в тій же кількості і на тих же
комерційних рівнях, що й оцінювані
товари.

Відсутність інформації про продаж
подібних (аналогічних) товарів
унеможливила застосування цього
методу для визначення митної вартості
товару.

Згідно ст.ст.62, 63 МК України методи на
основі віднімання та додавання
вартості повинні ґрунтуватися на
даних, які є об'єктивними,
підтверджуються документально,
піддаються обчисленню та належать до
вартості витрат, понесених виробником
при виробництві оцінюваних товарів.
Відсутність необхідних документів
унеможливила застосування зазначених
методів.

Відповідно до ст. 64 МК України у разі
якщо митна вартість товарів не може
бути визначена шляхом послідовного
використання методів, зазначених у
статтях 58-63 цього Кодексу, митна
вартість оцінюваних товарів
визначається з використанням способів,
які не суперечать законам України і є
сумісними з відповідними принципами і
положеннями Генеральної угоди з
тарифів і торгівлі (ГAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з
положеннями цієї статті, повинна
ґрунтуватися на раніше визнаних
(визначених) органами доходів і зборів
митних вартостях.

Застосований митницею резервний метод
визначення митної вартості базується
на світовій практиці, згідно якої в
рамках цього методу допускається
розумна гнучкість в підходах до
застосування попередніх методів
визначення митної вартості.

Таким чином, відповідачем застосовано
другорядний метод визначення митної
вартості - 2-r - резервний метод із
застосуванням вартостей, визначених
митним органом. Відповідно до ч.6 ст.54 МК
України та ч.1 ст.55 МК України, якщо
неможливо застосувати основний метод
визначення митної вартості - за ціною
договору(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції),
відповідно до п.2.6 розділу II Наказу
Мінфіна від 24.05.2012 р. № 599 у зв'язку з
неподанням декларантом документів в
установлений строк та відмовою від їх
подання прийнято рішення про
коригування митної вартості.

Отже, для можливості застосування
методів 2а) та 2б), митні оформлення, що
стали підставою для коригування митної
вартості повинні бути здійсненні за
вартістю операції, тобто за ціною
договору.

У зв'язку з тим, що в базі даних ЄАІС
ДМСУ була наявна лише інформація щодо
митного оформлення ідентичного товару,
здійсненого за другорядними методами,
у відповідача не було правових підстав
для застосування методів 2а) та 2б), у
зв'язку з чим застосовано саме
резервний метод.

Визначена митна вартість товару
ґрунтується на раніше визнаній митній
вартості з урахуванням застережень п.2,
п.6 ч.3 ст.64 МКУ за якими ввезений
ідентичний товар (враховуючи хімічний
склад, марку, виробника, сферу
застосування, час ввезення, розмір
партії) за цим самим контрактом із
рівнем митної вартості: МД (ІМ40) від
06.05.2014 №110010000/2014/20591 - 1,19 Дол.США/кг (метод
2 г).

Таким чином, за митною декларацією від
10.06.2014 р. №110010000/2014/003112 видано картку
відмови від 11.06.2014 р. №110010000/2014/00026.

Згідно з ч.8 ст.55 МКУ Позивачем для
підтвердження заявленої митної
вартості товару листом від 30.07.2014 №
062Д/1140 додатково надано висновок
експерта Дніпропетровської ТПП від
25.06.2014 № ГО-27Ю.

Відповідно до положень частини
дев'ятої статті 55 Кодексу митницею
розглянуто додатково наданий документ.

За результатами розгляду Позивачу
надіслано лист від 06.08.2014 №5064/04-50-52, яким
проінформовано про наступне:

Наданим висновком експерта
Дніпропетровської ТПП від 25.06.2014 №ГО-27Ю
підтверджено, ринкова вартість товару
походженням з Китаю, імпортованого ПАТ
"Дніпровський меткомбінат" за
контрактом від 04.03.2013 № DTH-025-13/13-0555-12,
додатковими угодами №7 від 10.02.2014, №8
від 09.01.2014, №11 від 01.04.2014, специфікацією
від 01.11.2013 № 15, комерційним інвойсом
№DTH-025-13/13-0555-12-80077019 від 08.04.2014, зазначену
у інвойсах, наданих до митного
оформлення, на умовах поставки DAP -
станція Правда.

Однак, висновок грунтується на
інформації наданих декларантом
вищезазначених документів митного
оформлення, та інформації Інтернет -
сайту "alibaba" (http://www.alibaba.com), який є он-лайн
платформою для бізнесу, „провідним
постачальником он-лайнових
маркетингових послуг для імпортерів та
експортерів", створювати власні
профілі на якому мають можливість
будь-які компанії та реєструватися
будь-які користувачі. Зазначене
унеможливлює перевірку ідентифікації
компанії та перевірку сфери її
діяльності, цінових даних, розміщених
на сайті, що не дозволяє впевнитися у
достовірності заявлених даних.

Зазначене унеможливлює перевірку
ідентифікації компанії та перевірку
сфери її діяльності, цінових даних
розміщених на сайті, що не дозволяє
впевнитися у достовірності заявлених
даних.

Крім того, наданий висновок експерта
Дніпропетровської ТПП від 25.06.2014 р.
№ГО-2710 не враховує наявність
посередника у оцінюваній
зовнішньоекономічній операції
(контракт на поставку вогнетривких
виробів китайського виробництва
укладено підприємством ПАТ
"Дніпровський меткомбінат ім.
Дзержинського" з компанією «Dalmond Trade House
Limited», Кіпр).

Зовнішньоекономічним договором від
04.03.2013 р. № DTH-025- 13/13-0555-12 та
додатком/специфікацією до нього від
01.11.2013 р. № 15 передбачено, що покупець
(позивач) перераховує 95% вартості
кожної замовленої партії товару шляхом
здійснення авансового платежу згідно
відповідного рахунку протягом 20
банківських днів з моменту отримання
оригіналу такого рахунку від продавця.
Інші 5 % покупець (позивач) перераховує
протягом 15 банківських днів з дати
постачання такої партії товару.
Зазначене також викладено у рахунку
від 08.04.2014 р. № DTH-025-13/13-0555-12-80077019 за яким
імпортовано товар.

Відповідно до п. 8.2 контракту дата
поставки визначається специфікаціями.
Згідно п. 3.7 специфікації від 01.11.2013 р. №
15 дата поставки - дата закінчення
терміну необхідного для доставки
товару від місця відвантаження (порт
Даліан та/або Шанхай, КНР) до станції
призначення (Правда Придніпровської
залізниці, Україна). Відповідно до
календарного штемпеля ст. Правда
Придніпровської залізниці датою
поставки є 08.06.2014 р. Враховуючи дату
фактичної поставки імпортованої
партії товару, випущеної у вільний обіг
за митною декларацією від 12.06.2014 р.
№110010000/2014/003169, на момент подання листа
від 30.07.2014 р. №062Д/1140 повна оплата за
товар повинна бути здійснена.

Вказаним листом підприємства
банківські платіжні документи, що
стосуються оцінюваного товару, до
митниці не надіслано.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 58 МК
України метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються, не застосовується, якщо
використані декларантом або
уповноваженою ним особою відомості не
підтверджені документально або не
визначені кількісно і достовірно
та/або відсутня хоча б одна із
складових митної вартості, яка є
обов'язковою при її обчисленні.

Керуючись положеннями ч. 6 ст. 54 МК
України орган доходів і зборів може
відмовити у митному оформленні товарів
за заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю у разі неподання декларантом
або уповноваженою ним особою
документів згідно з переліком та
відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Враховуючи результати перевірки,
невідповідність відомостей у наданих
документах, виявлені під час
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості,
неможливість проведення обчислення
заявленого рівня митної вартості на
підставі наданих документів, неподання
декларантом або уповноваженою ним
особою документів згідно з сформованим
митницею переліком, керуючись
вищезазначеними положеннями
законодавства, у відповідача були
відсутні підстави для визнання
заявленої позивачем митної вартості та
скасування рішення про коригування
митної вартості від 11.06.2014
№110010000/2014/600073/1.

У зв'язку з вищевикладеним, суд
приходить до висновку, що відповідач
при прийнятті спірного рішення про
коригування митної вартості
заявленого позивачем товару та
оформленні Картки відмови діяв в межах
наданих повноважень та у спосіб, що
передбачений чинним законодавством
України.

Відповідно до ст. 69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна, довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про відмову в задоволені
позовних вимог позивача.

Керуючись ст. 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
11 листопада 2014 року

Суддя О.В.
Єфанова