Справа № 821/3652/14
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

27 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/3652/14

Категорія: 8.3.13 Головуючий в 1 інстанції:
Дубровна В.А.

Одеський апеляційний адміністративний
суд в складі колегії:

судді-доповідача - Косцової І.П.

суддів - Турецької
І.О.

- Стас Л.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Новокаховської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області на постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 18
вересня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Новокаховської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду першої
інстанції з позовом, в якому просив
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Новокаховської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області від 09.06.2014 року № про
визначення суми податкового
зобов'язання по орендній платі з
фізичних осіб у розмірі 29697,87 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що
внесення змін до Податкового кодексу
України щодо збільшення мінімального
розміру орендної плати не є підставою
для збільшення податкового
зобов'язання за платежем орендна плата
з фізичних осіб згідно оскаржуваного
податкового повідомлення - рішення,
оскільки норми цього Кодексу не
містять автоматичного перегляду
зобов'язань орендаря внаслідок
встановлення мінімального розміру
орендної плати відповідно до п.п. 288.5.1.
п. 288.5 ст. 288 ПК України.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 18 вересня
2014 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі Новокаховська
ОДПІ, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати судове рішення та прийняти
нову постанову про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції у справі
з'ясовано, що між ОСОБА_3 (орендар) та
Бериславською районною державною
адміністрацією (Орендодавець) був
укладений договір оренди землі від
11.04.2008 року, зареєстрований 11.04.2008 року
за №4АА71500006 у Бериславському
районному відділі Херсонської
регіональної філії Центру державного
земельного кадастру (далі - Договір
оренди земельної ділянки), предметом
якого є оренда земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
площею 49,99 га, у тому числі ріллі 49,99 га
із земель резервного фонду Кіровської
сільської ради, строком на 49 років.

Відповідно до пунктів 5 та 9 вказаного
договору нормативно - грошова оцінка
земельної ділянки становить 575151,74 грн.,
орендна плата вноситься Орендарем у
грошовій формі та в розмірі 70 гривень
за 1 га на рік, з послідуючим переглядом
в наступні роки, що становить 3499,30 грн.

Умовами пунктів 10, 11, 13 договору оренди
передбачено, обчислення розміру
орендної плати за земельні ділянки
державної та комунальної власності
здійснюється з урахуванням їх
цільового призначення та коефіцієнтів
індексації, визначених законодавством,
за затвердженими Кабінетом Міністрів
України формами, що заповнюються під
час укладання або зміни умов договору
оренди чи продовження його дії;
періодичність внесення орендної плати
- в порядку та строки встановлені
законодавством України; розмір
орендної плати переглядається у разі
зміни умов господарювання,
передбачених договором; зміни розмірів
земельного податку, підвищення цін і
тарифів, зміни коефіцієнтів
індексації, визначених законодавством,
погіршення стану орендованої
земельної ділянки не з вини орендаря,
що підтверджено документами.

Постановою Кабінету Міністрів України
№1185 від 31.10.2011 року внесено зміни до п.5
та п.19-1 Методики нормативної грошової
оцінки земель сільськогосподарського
призначення та населених пунктів,
затвердженою Постановою Кабінету
Міністрів України №213 від 23.03.1995 року.
Згідно вказаних змін, для врахування
змін у рентному доході, який
створюється при виробництві зернових
культур, до показників нормативної
грошової оцінки ріллі, проведеної
станом на 01.07.1995 року (з урахуванням
індексації), застосовується коефіцієнт
1,756. Показники нормативної грошової
оцінки гектара ріллі окремої земельної
ділянки, проведеної станом на 1 липня 1995
року, застосовуються із коефіцієнтом,
що визначений абзацом другим пункту 5
цієї Методики.

На думку Податкового органу,
користуючись земельною ділянкою
ОСОБА_3 не врахував змін до чинного
законодавства з приводу застосування
коефіцієнту 1,756 до показників
нормативно-грошової оцінки гектара
ріллі окремої земельної ділянки
проведеної станом на 01.07.1995 року.

Тому, податковим органом шляхом
прийняття податкового повідомлення -
рішення від 09.06.2014 № було
визначено ОСОБА_3 податкове
зобов'язання за платежем орендна плата
з фізичних осіб за 2014 рік у сумі 29697,87
грн. з граничним строком сплати 29.08.2014
року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
зміна нормативної грошової оцінки
земельної ділянки та мінімального
розміру орендної плати є підставою для
перегляду встановленого розміру
орендної плати шляхом внесення
відповідних змін до договору оренди
землі його учасниками у порядку,
встановленому Договором оренди землі
від 11.04.2008 року. Проте, зміни до
нормативно - правових актів з питань
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки та мінімального розміру
орендної плати не можуть бути
автоматичною підставою для виникнення
у платника податків (орендаря)
обов'язку для перерахування суми
податкового зобов'язання по орендній
платі з урахуванням таких змін, а у
податкового органу права для
самостійного донарахування платнику
податків вказаного податку.

Колегія суддів такий висновок суду
першої інстанції вважає правильним, з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 15 Закону України від
06.10.1998 № 161-XIV "Про оренду землі" істотною
умовою договору оренди землі є,
зокрема, орендна плата із зазначенням
її розміру.

При цьому, відповідно до ст. 21 цього
Закону орендна плата за землю - це
платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою. Розмір, форма і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюються за згодою сторін
у договорі оренди (крім строків
внесення орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності, які встановлюються
відповідно до Податкового кодексу
України). Обчислення розміру орендної
плати за землю здійснюється з
урахуванням індексів інфляції, якщо
інше не передбачено договором оренди.

Таким чином, згідно з законодавством
України питання щодо встановлення
розміру орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності вирішується за згодою сторін
договору оренди земельної ділянки із
закріпленням розміру орендної плати в
такому договорі оренди.

Також, відповідно до ст. 204 ЦК України
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

У даному випадку недійсність договору
оренди земельною землею законом прямо
не встановлена, рішення суду про
визнання його недійсним відсутнє, а
тому договір є правомірним.

При цьому, згідно з ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Отже, умови договору (включаючи і умову
щодо розміру орендної плати) є
обов'язковими для виконання сторонами.
Відповідно, орендар зобов'язаний
сплачувати орендну плату за
користування земельною ділянкою, що є
предметом вказаного договору, у
визначеному договором розмірі.

Водночас, закріплення в ст. 272 ПК
України мінімальні ставки податку за
земельні ділянки
сільськогосподарських угідь
(незалежно від місцезнаходження)
означає те, що орендна плата за такі
земельні ділянки є регульованою
законодавством ціною.

Поряд з цим ні Закон України "Про плату
за землю", ні інші нормативно-правові
акти не закріплюють обов'язок орендаря
перераховувати орендну плату
(сплачувати її в більшому розмірі) в
разі законодавчої зміни граничного
розміру цієї плати.

Тобто орендар зобов'язаний буде
сплачувати більший розмір орендної
плати лише у випадку внесення
відповідних змін до договору.

Згідно із ст. 30 Закону України "Про
оренду землі" зміна умов договору
оренди землі здійснюється за взаємною
згодою сторін. У разі недосягнення
згоди щодо зміни умов договору оренди
землі спір вирішується в судовому
порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 653 ЦК України у
разі зміни договору зобов'язання
змінюється з моменту досягнення
домовленості про зміну договору, якщо
інше не встановлено договором чи не
обумовлено характером його зміни.

Якщо договір змінюється або
розривається у судовому порядку,
зобов'язання змінюється або
припиняється з моменту набрання
рішенням суду про зміну або розірвання
договору законної сили.

Таким чином, орендар зобов'язаний буде
сплачувати більший розмір орендної
плати з настанням дати: - набрання
чинності додатковою угодою про
внесення змін до договору (в разі
досягнення сторонами взаємної згоди
щодо збільшення розміру орендної
плати); - набрання законної сили
рішенням суду про зміну договору (в
разі вирішення спору щодо зміни
розміру орендної плати в судовому
порядку).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем та Бериславською районною
державною адміністрацією не вносились
зміни до договору оренди земельної
ділянки від 11 квітня 2008 року щодо
збільшення розміру орендної плати за
землю. Також, з матеріалів справи
вбачається, що судове рішення щодо
зміни розміру орендної плати в
судовому порядку відсутнє, а інших умов
збільшення розміру орендної плати
законами України не передбачено, у тому
числі і за рішенням Податкового органу.

Зазначене узгоджується з правовою
позицією Верховного Суду України,
зокрема, у постанові цього суду від
11.06.2013 у справі № 21-166а13 за позовом
приватно-орендного
сільськогосподарського підприємства
"Відродження" до Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Полтавської області
Державної податкової служби України
про скасування податкових
повідомлень-рішень. Так, у цій справі за
тотожних обставин та керуючись,
зокрема, статтею 21 Закону України "Про
оренду землі", Верховний Суд України
дійшов висновку про те, що "хоча зміна
розміру земельного податку згідно із
Законом № 309-VІ є підставою для
перегляду встановленого розміру
орендної плати шляхом внесення
відповідних змін до договору оренди
землі його учасниками, зазначене не
тягне автоматичну зміну умов договору
щодо розміру орендної палати, а відтак
відповідного донарахування ДПІ суми
податкового зобов'язання з орендної
плати із застосуванням штрафних
санкцій за податковими
повідомленнями-рішеннями".

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що податкове
повідомлення-рішення від 09.06.2014 №
не відповідає вимогам чинного
законодавства та підлягає скасуванню,
а позовні вимоги є правомірними,
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Беручи до уваги викладене, колегія
суддів вважає, що при розгляді справи
судом першої інстанції правильно
застосовано норми матеріального та
процесуального права, вірно
встановлено фактичні обставини справи
та надана правова оцінка.

Постанова суду першої інстанції
викладена достатньо повно, висновки
обґрунтовані з посиланням на конкретні
норми Законів України та відповідають
чинному законодавству та доводи
апеляційної скарги цих висновків суду
не спростовують.

За таких обставин підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції та задоволення апеляційної
скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.195, 197, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200,п.1 ч.1 ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС України,
суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Новокаховської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Херсонській області -
залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 18 вересня
2014 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Новокаховської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Херсонській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням
апеляційного суду.

Суддя - доповідач:
І.П. Косцова

Судді:
І.О. Турецька

Л.В.Стас.