Справа № 154/2719/14-а,2-а/154/53/14
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року м.
Львів Справа № 876/9683/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Багрія В.М., Старунського Д.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження справу за апеляційною
скаргою управління Пенсійного фонду
України в м. Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
Волинської області на постанову
Володимир-Волинського міського суду
Волинської області від 06 жовтня 2014 року
по справі № 154/2719/14-а за позовом ОСОБА_1
до управління Пенсійного фонду України
в м. Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
Волинської області про зобов'язання
провести перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
Волинської області (далі - управління),
в якому просила зобов'язати
відповідача здійснити обчислення
розміру пенсії та її виплати, як
державному службовцю, з дня
призначення, в розмірі 90 відсотків
заробітної плати з урахуванням усіх
видів оплати праці, на які були
нараховані та сплачені страхові внески
(єдиний внесок), включаючи суми
матеріальних допомог, індексації
заробітної плати та інших фактично
отриманих сум, як складових заробітної
плати, з яких проводиться нарахування
пенсії згідно норм чинного
законодавства.

Позов обґрунтувала посиланням на
статтю 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», статтю 41 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», статтю 33 Закону
України «Про державну службу».
Зазначала, що всі виплати, з яких
нараховані та сплачені страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, повинні
враховуватись при визначенні розміру
заробітної плати для призначення
пенсії.

Постановою Володимир-Волинського
міського суду Волинської області від 06
жовтня 2014 року вказаний позов
задоволено частково. Зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок та
виплату призначеної позивачу пенсії з
розрахунку 90 відсотків від суми
заробітної плати з урахуванням усіх
видів оплати праці, на які були
нараховані та сплачені страхові
внески, включаючи суми матеріальних
допомог, індексації заробітної плати
та інших фактично отриманих сум, як
складових заробітної плати, з яких
проводиться нарахування пенсії, з 23
березня 2014 року. В решті позову
відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позову.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги вказує на те, що матеріальні
допомоги носять разовий характер,
індексація заробітної плати також не
являється постійною виплатою, тому ці
виплати не є складовими заробітної
плати у розумінні статті 33 Закону
України «Про державну службу», а сам
факт утримання із сум збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування не є підставою для
включення їх до складу заробітної
плати державного службовця та
врахування при обчисленні розміру
пенсії державного службовця.

Особи, які беруть участь в справі, в
судове засідання не з'явилися, хоча
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
тому на підставі
пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд розглядає справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
висновку, що оскаржувану постанову
слід скасувати з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
з 10 листопада 2010 року ОСОБА_1
призначена пенсія державного
службовця відповідно до Закону України
«Про державну службу».

16 вересня 2014 року позивач зверталась до
управління із заявою про перерахунок
пенсії та включення до складу
заробітної плати при обчисленні пенсії
сум матеріальних допомог та індексації
заробітної плати, однак, їй було
відмовлено у проведенні такого
перерахунку згідно з листом управління
від 19 вересня 2014 року № 190/11-02.

Відповідно до вимог статті 37 Закону
України «Про державну службу» (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80% від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування. За кожний повний рік
роботи понад 10 років на державній
службі пенсія збільшується на один
відсоток заробітку, але не більше 90
відсотків заробітної плати.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про
оплату праці» встановлено, що
заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону України «Про
державну службу» передбачено, що
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Аналіз зазначених правових норм дає
підстави для висновку, що матеріальні
допомоги на оздоровлення та на
соціально-побутові потреби входять до
структури заробітної плати державного
службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсії.

Відповідно до частини 1 статті 66 цього
Закону до заробітку для обчислення
пенсії включаються всі види оплати
праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. До такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку,
що отримувані застрахованою особою
суми виплат, з яких були фактично
нараховані та сплачені страхові
внески, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Разом з тим, судом першої інстанції не
враховано, що позивач звернулась до
управління із заявою про перерахунок
її пенсії, долучивши до неї відповідну
довідку про складові заробітної плати,
лише 16 вересня 2014 року, а відповідно
саме з цієї дати у відповідача виник
обов'язок здійснити перерахунок та
виплату їй пенсії з урахуванням усіх
зазначених у цій довідці виплат, з яких
нараховані та сплачені страхові
внески.

Крім цього, суд апеляційної інстанції
не погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо відмови в позові
в частині позовних вимог за період до 22
березня 2014 року, оскільки вказані
вимоги заявлені позивачем з пропуском
шестимісячного строку позовної
давності, встановленого статтею 99 КАС
України, а обставини, якими вона
обґрунтовував поважність причин
пропуску строку звернення до суду не є
поважними, в зв'язку з чим суд першої
інстанції, встановивши вказані
обставини, відповідно до статті 100 КАС
України повинен був залишити їх без
розгляду.

Викладене свідчить, що судом першої
інстанції допущено порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, що відповідно до пункту 4
частини 1 статті 202 КАС України є
підставою для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нової постанови.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
Волинської області задовольнити
частково.

Постанову Володимир-Волинського
міського суду Волинської області від 06
жовтня 2014 року - скасувати та прийняти
нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
Волинської області про зобов'язання
провести перерахунок пенсії -
задовольнити частково.

Адміністративний позов в частині
позовних вимог про визнання
протиправними дій та зобов'язання
управління Пенсійного фонду України в
м. Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
Волинської області здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії
як державному службовцю за період до 22
березня 2014 року - залишити без
розгляду.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м.
Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
Волинської області здійснити
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1,
як державному службовцю, починаючи з 16
вересня 2014 року з розрахунку 90
відсотків від суми заробітної плати з
урахуванням усіх видів оплати праці, на
які були нараховані та сплачені
страхові внески (єдиний внесок),
включаючи суми матеріальних допомог,
індексації заробітної плати та інших
фактично отриманих сум, як складових
заробітної плати, з яких проводиться
нарахування (чергові перерахунки)
пенсії.

В решті позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі та може бути оскаржена протягом
двадцяти днів після набрання нею
законної сили, шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:
А.І. Рибачук

Судді
В.М. Багрій

Д.М. Старунський