Справа № 820/19358/14
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 грудня 2014 р.
№ 820/19358/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Бідонько А.В., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Нововодолазької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області до ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Нововодолазька об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Харківській області, звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до ОСОБА_1 в
якому просив суд стягнути з ОСОБА_1
податковий борг з податку на доходи
фізичних осіб, що сплачуються
фізичними особами за результатами
річного декларування у розмірі 695,37 грн.
шляхом перерахування коштів на
розрахунковий рахунок №0384, код
платежу 11010500, одержувач УДКСУ у
Нововодолазькому районі, код
одержувача 37934670, банк одержувача
ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011.

В обґрунтування позовний вимог позивач
зазначив, що ОСОБА_1 має податковий борг
перед бюджетом у сумі 695,37 грн. з податку
на доходи фізичних осіб, що сплачуються
фізичними особами за результатами
річного декларування. У зв'язку з
несплатою узгодженої суми податкового
зобов'язання у встановлені строки,
Нововодолазькою ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Харківській
області направлено відповідачу
податкову вимогу. Наведені обставини
свідчать про невиконання відповідачем
свого податкового обов'язку щодо
сплати податків та зборів в строки та у
розмірах, встановлених законодавством
України.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився про дату, час та
місце судового засідання був
повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про час, дату та
місце розгляду справи повідомлявся
судовими повістками з поштовими
повідомленнями, які направлялися за
офіційним місцем знаходженням.
Відповідно до ст.35 КАС України
відповідач є належно повідомленим про
дату, час та місце судового засідання.
Відповідач відзив на позов не надав,
правом участі в судовому засіданні не
скористався.

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі
неприбуття відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Враховуючи викладене, суд вважає за
можливе розглянути справу без участі
осіб, які викликались в судове
засідання, про дату, час і місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, судом встановлено
наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 було
подано до Нововодолазької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області податкову
декларацію № від 30.04.2014 року про
майновий стан і доходи, в якій ним
самостійно визначено податкове
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб, що сплачується
фізичними особами за результатами
річного декларування у розмірі 1467,75
грн. (а.с. 8-10).

Відповідачем суму самостійно
визначеного податкового зобов'язання з
податку на доходи фізичних осіб, що
сплачується фізичними особами за
результатами річного декларування в
повному обсязі у встановлені
законодавством строки сплачено не
було. На час розгляду справи податковий
борг відповідача з зазначеного податку
за вказаною податковою декларацією
складає 667,75 грн.

У зв'язку з тим, що відповідачем сума
узгодженого податкового зобов'язання
з податку на доходи фізичних осіб, що
сплачується фізичними особами за
результатами річного декларування у
встановлені законодавством строки
сплачена не була, податковим органом
відповідачу було нараховано пеню у
розмірі 27,62 грн.

Згідно з п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 36.1. ст. 36 Податкового
кодексу України податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом, законами з питань митної
справи.

Пунктом 54.1 ст. 54 Податкового кодексу
України визначено, що крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Відповідно до п.п. «е» п. 176.1 ст. 176
Податкового Кодексу України платники
податку зобов'язані своєчасно
сплачувати узгоджену суму податкових
зобов'язань, а також суму штрафних
(фінансових) санкцій, нарахованих
контролюючим органом, та пені, за
винятком суми, що оскаржується в
адміністративному або судовому
порядку.

Згідно п. 179.7 ст. 179 Податкового Кодексу
України фізична особа зобов'язана
самостійно до 1 серпня року, що настає
за звітним, сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену в поданій нею
податковій декларації.

Відповідачем суму самостійно
визначених податкових зобов'язань у
податковій декларації № від
30.04.2014 року про майновий стан і доходи у
встановлені законодавством строки
сплачено не було.

Статтею 59 Податкового кодексу України
передбачено, що у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Згідно п. 59.4 ст. 59 Податкового кодексу
України податкова вимога надсилається
також платникам податків, які
самостійно подали податкові
декларації, але не погасили суми
податкових зобов'язань у встановлені
цим Кодексом строки, без попереднього
надсилання податкового
повідомлення-рішення.

Податкова вимога вважається
надісланою (врученою) юридичній особі,
якщо її передано посадовій особі такої
юридичної особи під розписку або
надіслано листом з повідомленням про
вручення.

У зв'язку з несплатою узгодженої суми
податкового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб, що сплачується
фізичними особами за результатами
річного декларування, податковою
інспекцією було прийнято податкову
вимогу №664-25 від 29.08.2014 року, яка була
отримана відповідачем 29.08.2014 р. (а.с.12).

Згідно з п. 88.1 ст. 88 Податкового кодексу
України з метою забезпечення виконання
платником податків своїх обов'язків,
визначених цим Кодексом, майно
платника податків, який має податковий
борг, передається у податкову заставу.

Пунктом 89.2 ст.89 Податкового кодексу
України передбачено, що право
податкової застави поширюється на
будь-яке майно платника податків, яке
перебуває в його власності
(господарському віданні або
оперативному управлінні) у день
виникнення такого права і балансова
вартість якого відповідає сумі
податкового боргу платника податків,
крім випадків, передбачених пунктом 89.5
цієї статті, а також на інше майно, на
яке платник податків набуде прав
власності у майбутньому.

Відповідно до Рішення №25 від 07.10.2014
року про опис майна у податкову
заставу, майно платника податків
знаходиться у податковій заставі.

Згідно Витягу про реєстрацію в
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна від 09.10.2014 року, об'єктом
обтяження є майно платника податків
згідно акту опису майна №28 від 07.10.2014 р.,
яке знаходяться у податковій заставі
(а.с. 15).

Таким чином, суд дійшов висновку, що
податковим органом було здійснено
заходи по стягненню податкового боргу
платника податків, передбачені діючим
законодавством, однак вони не призвели
до погашення в повному обсязі
податкового боргу.

Відповідно до статті 67 Конституції
України, кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Підпунктом 20.1.19 п.20.1 ст.20 Податкового
кодексу України визначено право
контролюючого органу застосовувати до
платників податків передбачені
законом фінансові (штрафні) санкції
(штрафи) за порушення податкового чи
іншого законодавства, контроль за
додержанням якого покладено на
контролюючі органи; стягувати до
бюджетів та державних цільових фондів
суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом
та іншими законами України; стягувати
суми недоїмки із сплати єдиного внеску;
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єктів
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитами (позиками), залученими
державою (Автономною Республікою Крим
чи територіальною громадою міста) або
під державні (місцеві) гарантії, а також
за кредитами із бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом та іншими
законами України.

Згідно п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу
України орган стягнення звертається
до суду з позовом про стягнення суми
податкового боргу платника податку -
фізичної особи. Стягнення податкового
боргу за рішенням суду здійснюється
державною виконавчою службою
відповідно до закону про виконавче
провадження.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 Податкового
кодексу України контролюючий орган
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 ст. 95 Податкового кодексу
України передбачено, що стягнення
коштів та продаж майна платника
податків провадяться не раніше ніж
через 60 календарних днів з дня
надіслання (вручення) такому платнику
податкової вимоги.

На час розгляду адміністративної
справи сума заборгованості не сплачена
та складає 695,37 грн.

Враховуючи вищевикладене, беручи до
уваги той факт, що відповідно до ч.1 ст.71
КАС України, кожна сторона належними і
достатніми доказами повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а відповідач
належними доказами не довів факту
погашення заборгованості у розмірі 695,37
грн., суд прийшов до висновку про
законність та обґрунтованість
позовних вимог, через що позов підлягає
задоволенню.

Відповідно ч.4 ст.94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа судові
витрати з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 9, 11, 71, 94, 159, 160 - 163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов
Нововодолазької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області до ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (код НОМЕР_1, адреса:
63011, АДРЕСА_1) на користь Державного
бюджету України податковий борг з
податку на доходи фізичних осіб, що
сплачуються фізичними особами за
результатами річного декларування у
розмірі 695,37 грн. (шістсот дев'яносто
п'ять гривень 37 копійок) шляхом
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок №0384, код платежу 11010500,
одержувач УДКСУ у Нововодолазькому
районі, код одержувача 37934670, банк
одержувача ГУДКСУ у Харківській
області, МФО 851011.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Харківський окружний адміністративний
суд шляхом подачі апеляційної скарги
на постанову суду протягом десяти днів
з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова чи ухвала суду не набрала
законної сили.

Суддя
Бідонько А.В.