Справа № 826/10558/13-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2014 року м.
Київ К/800/21625/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача),
Бутенка В.І., Лиска Т.О.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_4 до Дніпровського районного
управління Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві, Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві, треті особи: начальник
Дніпровського районного управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в м. Києві
Чайка В.М., начальник Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в м. Києві Коряк В.В. про
скасування наказу, поновлення на
роботі, касаційне провадження в якій
відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_4
на ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 березня
2014 року та постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 29
серпня 2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду першої інстанції в якому, з
урахуванням заяви про збільшення
позовних вимог просив:

- визнати протиправними та скасувати
накази Дніпровського РУ ГУ МВС України
в м. Києві від 04.03.2013 року № 144 о/с в
частині та Головного управління МВС
України в м. Києві від 21.02.2013 року № 92 в
частині п. 1;

- поновити його на посаді інспектора
патрульної служби 2-го взводу
батальйону патрульної служби
Дніпровського районного управління

- стягнути з Дніпровського районного
управління Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві на його користь середній
заробіток за час вимушеного прогулу у
розмірі 6517,44 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 29
серпня 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 березня
2014 року, в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Суди попередніх інстанцій мотивували
свої рішення тим, що звільнення ОСОБА_4
відбулося у встановленому законом
порядку, а оскаржувані накази прийняті
відповідачами на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

У поданій касаційній скарзі позивач
заявив вимоги про скасування рішень
судів першої та апеляційної інстанції,
як таких, що постановлені із порушенням
норм матеріального і процесуального
права, ухвалення нової постанови про
задоволення адміністративного позову.

У доводах касаційної скарги, скаржник
зазначає, що до нього було застосовано
найсуворіший захід дисциплінарного
впливу - звільнення, без врахування
усіх передбачених законодавством
обставин, зокрема, таких як: тяжкість
проступку, обставини, за яких його
скоєно, заподіяна шкода, попередня
поведінка особи та визнання нею своєї
вини, її ставлення до службових
обов'язків, рівень кваліфікації.

Касаційний розгляд справи проведено в
попередньому судовому засіданні,
відповідно до статті 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступні обставини.

ОСОБА_4 прийнятий з 29.10.2007 року на службу
в органи внутрішніх справ
Дніпровського РУ ГУ МВС України,
відповідно до наказу №132 о/с від 29.10.2007
року

13.02.2013 року працівниками УГБ ГУМВС
України в м. Києві здійснено контроль
за роботою автопатрульного наряду
«Дніпро-44» батальйону ПС Дніпровського
районного управління у складі
інспекторів патрульної служби:
прапорщика міліції ОСОБА_7 та сержантів
міліції ОСОБА_8, ОСОБА_4, за результатами
якого складено рапорт від 15.02.2013 року.

На підставі вищевказаного рапорту
працівників УГБ ГУМВС України в
м. Києві, 16.02.2013 року, з метою з'ясування
всіх обставин дисциплінарного
проступку, учиненого особою рядового
або начальницького складу, призначено
службове розслідування, за наслідками
якого комісією ГУ МВС України в місті
Києві складено висновок від 21.02.2013 року.

Службовим розслідуванням встановлено
невиконання автопатрульним нарядом
«Дніпро-44» доручення Головного
управління МВС України в м. Києві від
10.01.2013 року № 1/205-ПС про заходи щодо
попередження і припинення незаконної
стихійної торгівлі на території міста
Києва, а також самоусунунення наряду
від виконання своїх функціональних
обов'язків.

Пунктом 1 Наказу Головного управління
МВС України в м. Києві від 21.02.2013 року №
92 «Про притягнення до дисциплінарної
відповідальності окремих працівників
міліції Головного управління», за
вчинення дисциплінарного проступку,
який виразився в невиконанні вимог п.п.
«б», «в», «і» п. 124 розділу ІV Статуту
ППСМ України, затвердженого наказом
МВС України від 28.07.1994 року №404, та
ігноруванні вимог доручення Головного
управління від 10.01.2013 року № 1/205-ПС «Про
заходи щодо попередження і припинення
незаконної стихійної торгівлі на
території міста Києва», а також
недотримання Етичного кодексу
працівника органів внутрішніх справ
України, вимоги Присяги працівника
органів внутрішніх справ України на
інспекторів патрульної служби
батальйону патрульної служби
Дніпровського районного управління
прапорщика міліції ОСОБА_7, старшого
сержанта міліції ОСОБА_9, та сержантів
міліції ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_4
накладено дисциплінарне стягнення у
вигляді звільнення з органів
внутрішніх справ.

Наказом Дніпровського РУ ГУ МВС
України в м. Києві від 04.03.2013 року № 144
о/с, на підставі Наказу Головного
управління МВС України в м. Києві від
21.02.2013 року № 92, ОСОБА_4 звільнено з
органів внутрішніх справ.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
приходить до висновку, що зазначена
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
мотивів.

Регулювання правового становища осіб,
які проходять службу в органах
внутрішніх справ здійснюється
відповідно до спеціального
законодавства, зокрема Закону України
«Про міліцію» від 20.12.1990 року № 565-XII
(далі - Закон № 565-XII), Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ,
затвердженого Законом України від
22.02.2006 №3460-IV (далі - Дисциплінарний
Статут), Положенням про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів Української РСР від 29.07.1991
року № 114 (далі - Положення № 114)
відомчих наказів, постанов, інструкцій
та інших.

Частиною 1 статті 1 Закону № 3460-IV
встановлено, що службова дисципліна -
дотримання особами рядового і
начальницького складу Конституції і
законів України, актів Президента
України і Кабінету Міністрів України,
наказів та інших нормативно-правових
актів Міністерства внутрішніх справ
України, підпорядкованих йому органів
і підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Статтею 7 Дисциплінарного Статуту
передбачено, що службова дисципліна
базується на високій свідомості та
зобов'язує кожну особу рядового і
начальницького складу, зокрема:
дотримуватися законодавства,
неухильно виконувати вимоги Присяги
працівника органів внутрішніх справ
України, статутів і наказів
начальників; з гідністю і честю
поводитися в позаслужбовий час, бути
прикладом у дотриманні громадського
порядку.

Стаття 14 Дисциплінарного Статуту
встановлює процедуру, строки, підстави
та форму накладення адміністративного
стягнення.

Згідно з ч. 4 ст. 14 Дисциплінарного
Статуту, порядок проведення службового
розслідування встановлюється
міністром внутрішніх справ України.

На виконання вказаної норми наказом
МВС України від 12.03.2013 року № 230
затверджено Інструкцію про порядок
проведення службових розслідувань в
органах внутрішніх справ України,
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 02.04.2013 за № 541/23073 (далі -
Інструкція №541/23073).

Частиною 7 статті 13 Дисциплінарного
Статуту передбачено, що таке
дисциплінарне стягнення, як звільнення
з органів внутрішніх справ,
накладається начальником, якому надано
право прийняття на службу до органів
внутрішніх справ.

Згідно з пп. «є» п. 64 Положення №114,
особи середнього, старшого і вищого
начальницького складу звільняються зі
служби в запас (з постановкою на
військовий облік) за порушення
дисципліни.

Відповідно до пункту 124 Статуту
патрульно-постової служби міліції
України, затвердженого наказом МВС
України від 28.07.1994 року № 404 (далі Статут
ППСМ України), патрульні і постові
наряди забезпечують належний
громадський порядок і безпеку на своїх
маршрутах і постах відповідно до
чинних законів і встановлених правил
поведінки. Вони повинні підтримувати
нормальну обстановку і порядок на
вулицях, площах, в парках, на
транспортних магістралях, в аеропортах
та в інших громадських місцях, вживаючи
при цьому своєчасних заходів щодо
виявлення, запобігання й припинення
порушень громадського порядку.

Патрульні і постові наряди зобов'язані,
зокрема припиняти адміністративні
правопорушення; виявляти причини й
умови, що сприяють вчиненню
правопорушень, вживати в межах своєї
компетенції заходів до їх усунення;
знати закони та інші нормативні акти
органів місцевої державної виконавчої
влади з питань забезпечення
громадської безпеки і охорони
громадського порядку, вимагати від
громадян їх виконання; забезпечувати
виконання загальнообов'язкових рішень
органів місцевого самоврядування,
прийнятих ними в межах своєї
компетенції з питань охорони
громадського порядку і правил торгівлі
у невстановлених місцях;
додержуватись законності, ретельно і
уважно розбиратися на місці з
порушниками громадського порядку; при
застосуванні передбачених в законах
заходів адміністративного впливу до
правопорушників роз'ясняти їм, згідно з
яким нормативним актом і за яке
порушення вони застосовуються.

Дорученням Головного управління МВС
України в м. Києві від 10.01.2013 року №
1/205-ПС «Про заходи щодо попередження і
припинення незаконної стихійної
торгівлі на території міста Києва»,
доручено заступникам начальників -
начальникам міліції громадської
безпеки, ВДІМ районних управлінь, ЛУ в
метрополітені та командирові полку ПС:
провести комплексне відпрацювання
місць стихійної торгівлі.

Службовим розслідуванням та судами
попередніх інстанцій правильно
встановлено, що автопатрульний наряд
«Дніпро-44», в складі якого перебував
позивач, не вживав дієвих заходів щодо
припинення та ліквідування незаконної,
стихійної торгівлі з рук на маршруті
патрулювання, чим проігнорував
обов'язкові до виконання вимоги
доручення Головного управління МВС
України в м. Києві від 10.01.2013 року
№1/205-ПС та вимоги пп.пп. «б», «в», «і» п.
124 розділу Статуту ППСМ України.
Вказані обставини позивачем не
спростовані.

Враховуючи вищевикладене, суд
касаційної інстанції вважає
правильним висновок судів попередніх
інстанцій, що у відповідача були
правові підстави для звільнення
позивача на підставі пп. «є» п. 64
Положення.

Доводи касаційної скарги
спростовуються викладеними вище
нормами права та установленими
обставинами справи, у зв'язку з чим
відсутні підстави для її задоволення
та скасування оскаржуваних судових
рішень.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 КАС України суд
касаційної інстанції за наслідками
розгляду касаційної скарги відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що при
ухваленні оскаржуваних судових рішень,
суди попередніх інстанцій не допустили
порушень норм матеріального та
процесуального права, які могли б бути
підставою для скасування чи зміни
судових рішень.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 220-1, 230, 231 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 березня
2014 року та постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 29
серпня 2013 року у справі № 826/10558/13 -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді:
І.Я. Олендер

В.І. Бутенко

Т.О. Лиска