Справа № 815/5144/14
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/5144/14

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Єфіменко К. С.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

судді - Яковлева Ю.В.,

судді - Коваля М.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Овідіопольському районі Одеської
області на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 06
жовтня 2014 року по справі за
адміністративним позовом управління
Пенсійного фонду України в
Овідіопольському районі Одеської
області до Одеського національного
політехнічного університету про
стягнення суми пенсійних переплат, -

В С Т А Н О В И Л А:

15.09.2014р. управління Пенсійного фонду
України в Овідіопольському районі
Одеської області (далі - управління ПФУ)
звернулось до суду з позовом до
Одеського національного
політехнічного університету (далі
-ОНПУ) про стягнення неправомірно
виплаченої пенсії у розмірі 2 826 грн. В
обґрунтування позовних вимог
управління ПФУ зазначило, що в
результаті надання відповідачем
чергової довідки щодо виплати пенсії
по втраті годувальника в зв'язку з
досягненням 18-річного віку та
навчанням у вищому навчальному закладі
ОСОБА_1 позивачем було продовжено
виплату пенсії до 31.08.2012р. Управлінням
ПФУ направлено запити до ОНПУ щодо
встановлення точного періоду
закінчення навчання ОСОБА_1 Листом
відповідач повідомив позивача про те,
що ОСОБА_1 відрахована з вузу 25.05.2012р. у
зв'язку з закінченням денної форми
навчання. В результаті наведеного
виникла переплата за червень-серпень
2012р. у сумі 2826 грн., яку відповідач
відмовляється повертати.

Відповідач заперечував проти позову
зазначаючи, що позивачем прийнята
довідка з реквізитами ОНПУ, яка видана
та підписана від імені університету,
особами, які не уповноважені
підписувати будь-які документи, що
надаються фізичним особам. Оскільки
призначення пенсії ОСОБА_1 по 31.08.2012р.
відбулось з вини позивача, який
належним чином не з'ясовував після
кожного семестру підтвердження
продовження навчання та прийняв
довідку, яка не відповідає вимогам
Положення про порядок переведення,
відрахування та поновлення студентів
вищих навчальних закладів освіти,
затвердженого наказом Міносвіти
України від 15.07.1996р. № 245, відповідач
вважав безпідставними вимоги
управління ПФУ, в зв'язку з чим просив
відмовити в його задоволенні.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 06 жовтня 2014
року в задоволенні позовних вимог
відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач ставить
питання про скасування судового
рішення в зв'язку з тим, що воно
постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та просив прийняти нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до ст.1 ч. 1 ст. 197 КАС України
справа розглядається в порядку
письмового провадження, у зв'язку із
відсутністю заяв від всіх осіб про
слухання справи за їх участю.

Заслухавши доповідача, дослідивши
доводи апеляційної скарги, матеріали
справи, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені та
з матеріалів справи вбачається
наступне.

22.09.2008р. до управління ПФУ звернулась
ОСОБА_1 з заявою щодо продовження
виплати пенсії по втраті годувальника
у зв'язку з досягненням нею 18-ти
річного віку та навчання у вищому
навчальному закладі, що
підтверджується довідкою Одеського
національного політехнічного
університету від 15.09.2008 року (а.с. 6).

23.09.2008р. розпорядженням № 121640 було
продовжено виплату пенсії ОСОБА_1

19.09.2011 року ОСОБА_1 в черговий раз
звернулась до управління ПФУ з заявою
щодо продовження виплати пенсії і
надала довідку з Одеського
національного політехнічного
університету від 07.09.2011 року, в якій
зазначено період закінчення навчання
31.01.2013 року (а.с. 10).

Розпорядженням № 121640 від 21.09.2011р.
управлінням ПФУ було продовжено
виплату пенсії та виплачено її по
31.08.2012р. (а.с. 11).

В порядку контролю управлінням ПФУ
направлено запит до Одеського
національного політехнічного
університету, яким проведено перевірку
довідки щодо періоду закінчення
навчання ОСОБА_1 В результаті перевірки
встановлено, що наказом Одеського
національного політехнічного
університету від 25.05.2012 року №203-с
ОСОБА_1 була відрахована у зв'язку з
закінченням денної форми навчання з
25.05.2012 року (а.с.13).

Таким чином, виникла переплата пенсії
за червень - серпень 2012 року у розмірі
2826,00 грн. Відповідач борг не сплатив.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що згідно положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» не вбачається
обов'язок учбового закладу, в якому
навчається або навчалась особа, якій
призначена пенсія подавати до органів
Пенсійного фонду України інформацію
про її відрахування з денної форми
навчання. При цьому суд вважав, що
зазначений спір має розглядатися в
порядку адміністративного
судочинства.

Судова колегія не погоджується із
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.101 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
підприємства та організації несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну громадянам або державі
внаслідок несвоєчасного оформлення
або подання пенсійних документів, а
також за видачу недостовірних
документів, і відшкодовують її.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що
відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Приписам наведеної норми
кореспондують положення ч.2 ст.21 КАС
України, згідно з якими вимоги про
відшкодування шкоди, заподіяної
протиправними рішеннями, діями чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень або іншим порушенням прав,
свобод та інтересів суб'єктів
публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Аналізуючи вищенаведені норми, можливо
зробити висновок про те, що
адміністративними судами можуть
розглядатися вимоги про відшкодування
шкоди лише за наявності таких умов:
вимоги мають стосуватись шкоди,
завданої лише суб'єктом владних
повноважень; такі вимоги мають бути
поєднанні з вимогою про визнання
протиправними рішення, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи
відповідач у спірних відносинах не
виконував функцій суб'єкта владних
повноважень, а виступав організацією,
установою, яка мала надати належні
документи, необхідні для нарахування
пенсії та для своєчасного припинення
її виплати.

Колегія суддів приходить до висновку,
що даний спір не підпадає під
юрисдикцію адміністративних судів,
провадження у справі підлягає закриттю
на підставі п.1 ч.1 ст.157 КАС України.

Аналогічна правова позиція висловлена
Верховним Судом України у постанові
від 18 червня 2013 року № 21-204а13, яка
відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України, є
обов'язковою для врахування в судовій
практиці. Крім того, відповідно до ч.2
ст.161 КАС України при виборі правової
норми, що підлягає застосуванню до
спірних правовідносин, суд
зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 237 цього
Кодексу.

Оцінюючи викладене, судова колегія
приходить до висновку, що для вирішення
спору, що виник між сторонами по справі,
встановлено інший порядок судового
провадження.

При цьому, судова колегія роз'яснює
позивачу, що спір з таким предметом
спору відноситься до юрисдикції
місцевих загальних судів в порядку
господарського судочинства.

Суд першої інстанції на зазначені
обставини увагу не звернув, надавши
невірну правову оцінку обставинам по
справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України
суд закриває провадження у справі, якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Згідно з ч.1 ст.203 КАС України постанова
суду першої інстанції підлягає
скасуванню, а провадження у справі -
закриттю з підстав, встановлених п.1 ч.1
ст.157 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.203,205,206 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И
Л А :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Овідіопольському районі Одеської
області - задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 06 жовтня 2014
року по справі за адміністративним
позовом управління Пенсійного фонду
України в Овідіопольському районі
Одеської області до Одеського
національного політехнічного
університету про стягнення суми
пенсійних переплат скасувати,
провадження по справі - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії сторонам, але може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:

Н.В. Вербицька

Суддя:
Ю.В. Яковлев

Суддя:
М.П. Коваль