Справа № 806/4954/14
Суддя: Малахова Н.М.
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гурин
Суддя-доповідач:Малахова Н.М.
УХВАЛА

іменем України

"23" грудня 2014 р.
Справа № 806/4954/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Малахової Н.М.

суддів:
Жизневської А.В.

Котік Т.С.,

при секретарі
Рожко М.М. ,

за участю позивачки та представників
сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
ухвалу Житомирського окружного
адміністративного суду від "20"
листопада 2014 р. у справі за позовом
ОСОБА_3 до Державної фіскальної
служби України, Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
про визнання протиправними та
скасування наказів, визнання
неправомірними дій, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди ,

ВСТАНОВИВ:

3 листопада 2014 року ОСОБА_3 звернулася
до суду із позовом до Державної
фіскальної служби України Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про визнання протиправними та
скасування наказів, визнання
неправомірними дій, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою Житомирського окружного
адміністративного суду від 20.11.2014 року
задоволено клопотання представника
Державної фіскальної служби України та
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області про залишення
адміністративного позову без розгляду
та позов ОСОБА_3 залишено без розгляду
у зв'язку з пропуском строку звернення
до суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3.
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, просить
скасувати вказану ухвалу та направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Розглянувши справу у межах, визначених
ст. 195 КАС України, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що відповідно до
наказів Державної фіскальної служби
України від 4 серпня 2014 року №2 ДС та від
4 вересня 2014 року №20 ДС до позивача було
застосовано дисциплінарне стягнення у
вигляді оголошення догани, за
неналежне виконання службових
обов'язків (а.с.30-34).

Згідно пояснень ОСОБА_3, про існування
наказу Державної фіскальної служби
України №2 ДС від 4 серпня 2014 року вона
дізналася 29 серпня 2014 року, одразу
після виходу з відпустки, на
підтвердження чого позивачка надала
до суду витяг з наказу від 25 липня 2014
року №125-в, відповідно до якого позивач
перебувала у відпустці до 28 серпня 2014
року (а.с. 157).

Наказ Державної фіскальної служби
України №20 ДС від 4 вересня 2014 року
ОСОБА_3 отримала 22 вересня 2014 року , про
що свідчить її підпис.

Суд першої інстанції дійшов висновків
про те, що позивачем пропущено місячний
строк на звернення до суду щодо
оскарження спірних наказів про
застосування дисциплінарного
стягнення, який має обчислюватись із
часу, коли особа дізналась або мала
дізнатись про порушення її права, у
даному випадку саме: з 29 серпня 2014 року
та з 22 вересня 2014 року, відповідно.

Колегія суддів погоджується з
вказаними висновками суду першої
інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 3 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що для захисту прав,
свобод та інтересів особи цим Кодексом
та іншими законами можуть
встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Для звернення до суду у
справах щодо прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
встановлюється місячний строк.

Отже, Кодексом адміністративного
судочинства України передбачено, що
для звернення до суду у справах щодо
проходження публічної служби
встановлюється місячний строк.

У даному випадку право позивача на
звернення до суду щодо захисту своїх
прав та інтересів виникло 29 серпня 2014
року та 22 вересня 2014 року, щодо кожного
з наказів відповідно.

Позивач звернувся до
адміністративного суду з даним
адміністративним позовом 3 листопада
2014 року, що підтверджується датою,
зазначеною у позовній заві, та
реєстраційним штампом суду з
зазначенням дати надходження позовної
заяви і вхідного номера (а.с.3).

Відтак, позивач пропустила
встановлений законом місячний строк на
звернення до суду за захистом
порушеного права.

Приписами ч. 1 ст. 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Під час судового розгляду, позивач не
надала жодного доказу поважності
пропуску строку звернення до суду, отже
суд дійшов правильного висновку про
наявність підстав для залишення
позовної заяви без розгляду.

Доводи апеляційної скарги щодо
застосування до спірних відносин
строків, передбачених ст.233 КЗпП
України не дають підстав для висновків
щодо порушення судом першої інстанції
норм процесуального права, оскільки
виник публічно-правовий спір з приводу
проходження з публічної (державної)
служби" до якого застосовуються строки
звернення до суду, передбачені ст. 99 КАС
України.

Крім того, специфіка правового
регулювання відносин з приводу
прийняття, проходження та звільнення з
публічної (державної служби)
визначається спеціальними законами
України, а норми Кодексу законів про
працю України застосовуються до них
лише у випадках, які не визначені
спеціальним законом.

При визначені питання щодо строку
звернення до адміністративного суду з
позовом про визнання протиправними та
скасування наказів про притягнення до
дисциплінарної відповідальності при
проходженні публічної служби,
застосуванню підлягають норми
визначені статями 99, 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Окрім того, спеціальний місячний строк
на звернення до суду поширюється і на
всі вимоги позивача, оскільки позовні
вимоги зазначені в п.3-5 прохальної
частини позовної заяви, пов'язані та є
похідними від позовних вимог позивач
про визнання протиправними та
скасування наказів Державної
фіскальної служби України від 4 серпня
2014 року та 4 вересня 2014 року, про
застосування дисциплінарного
стягнення .

З огляду на вищенаведене, апеляційна
скарга не підлягає до задоволення, а
ухвала суду першої інстанції підлягає
залишенню без зміни.

Разом з тим, позивачка не позбавлена
права на повторне звернення до суду із
зазначенням поважних причин для
поновлення строку звернення до суду.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 199, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а ухвалу Житомирського
окружного адміністративного суду
від "20" листопада 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Н.М. Малахова

судді:
А.В. Жизневська

Т.С. Котік

Повний текст судового рішення
виготовлено "24" грудня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3
АДРЕСА_1,10020

3- відповідачу/відповідачам: Державна
фіскальна служба України Львівська
площа,8,м.Київ,04655

4-Головне управління Міндоходів у
Житомирській області вул.
Войкова,7,м.Житомир,10003

5- представнику позивача - ОСОБА_4,
АДРЕСА_2 - ,