Справа № 0810/3679/12 (2а/0810/65/12)
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2014 року
м.Київ
К/800/10542/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя
Голяшкін О.В. (доповідач),

судді
Заяць В.С.,

Мороз В.Ф.,

секретар судового засідання -
Загородня М.О.,

за участю представника відповідача -
Варяник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу
Спеціалізованого комунального
підприємства «Ритуальна служба» на
постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 04 лютого 2014 року у справі за позовом
Спеціалізованого комунального
підприємства «Ритуальна служба»
Запорізької міської ради до Долинської
сільської ради Запорізького району
Запорізької області про визнання
рішення виконавчого комітету
Волинської сільської ради
Запорізького району Запорізької
області від 07 червня 2012 року №107 про
відмову у присвоєнні поштової адреси
протиправним та зобов'язання вчинити
дії, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2012 року Спеціалізоване
комунальне підприємство «Ритуальна
служба» Запорізької міської ради
звернулось до суду з позовом до
Долинської сільської ради
Запорізького району Запорізької
області, в якому просило визнати
протиправним рішення Виконавчого
комітету Долинської сільської ради
Запорізького району Запорізької
області від 07 червня 2012 року №107 про
відмову у присвоєнні поштової адреси
земельній ділянці та зобов'язати
відповідача присвоїти земельній
ділянці, розташованої біля
с.Високогірне, поштову адресу.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив про протиправність та
безпідставність відмови відповідача у
присвоєні поштової адреси земельній
ділянці.

Постановою Запорізького районного
суду Запорізької області від 31 жовтня
2012 року адміністративний позов
задоволено; визнано протиправним та
скасовано рішення Виконавчого
комітету Волинської сільської ради
Запорізького району Запорізької
області від 07 червня 2012 року №107;
зобов'язано Долинську сільську раду
Запорізького району Запорізької
області присвоїти поштову адресу
земельній ділянці, розташованої на
території Долинської сільської ради
Запорізького району Запорізької
області біля с.Високогірне, яка
належить Спеціалізованому
комунальному підприємству «Ритуальна
служба» Запорізької районної ради на
праві постійного користування.

Рішення суду першої інстанції
мотивовано ненаданням відповідачем
обґрунтувань відмови у присвоєнні
поштової адреси земельній ділянці, а
також тим, що наявність на земельній
ділянці безгосподарського майна не є
достатньою підставою для такої
відмови.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 04 лютого 2014 року задоволено
апеляційну скаргу Долинської
сільської ради Запорізького району
Запорізької області; постанову
Запорізького районного суду
Запорізької області від 31 жовтня 2012
року скасовано; відмовлено у
задоволенні адміністративного позову
Спеціалізованого комунального
підприємства «Ритуальна служба»
Запорізької міської ради.

При винесенні рішення суд апеляційної
інстанції виходив із правомірності дій
відповідача через ненадання позивачем
всіх необхідних документів для
розгляду питання щодо присвоєння
адреси земельній ділянці, наявності на
ній об'єктів самочинного будівництва
та об'єктів нерухомості, власники яких
невідомі.

Не погоджуючись з рішенням
апеляційного суду, Спеціалізоване
комунальне підприємство «Ритуальна
служба» Запорізької міської ради
звернулось до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 04 лютого 2014
року та залишити в силі постанову
Запорізького районного суду
Запорізької області від 31 жовтня 2012
року.

Виконавчий комітет Долинської
сільської ради Запорізького району
Запорізької області у поданих
запереченнях зазначив, що оскаржуване
рішення про відмову позивачу в
присвоєні поштової адреси прийняте в
межах наданих повноважень та у
відповідності до норм чинного
законодавства України. Просить
відмовити у задоволенні касаційної
скарги у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника відповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та з матеріалів справи
вбачається, що Спеціалізоване
комунальне підприємство «Ритуальна
служба» є постійним користувачем
земельної ділянки площею 50 га, яка
розташована у Запорізькій області,
Запорізькому районі, на території
Долинської сільської ради за межами
населеного пункту, що підтверджується
Державним актом серії Я № 111670 від 07
листопада 2011 року, виданим на виконання
розпорядження Запорізької районної
державної адміністрації від 28 липня 2011
року №585; цільовим призначенням
(використанням) земельної ділянки є
розміщення та функціонування
кладовища.

23 квітня 2012 року позивач звернувся до
голови Долинської сільської ради із
заявою за вих.№51 про присвоєння
поштової адреси вказаній земельній
ділянці, розташованій на території
Долинської сільської ради біля
с.Високогірне.

Рішенням виконавчого комітету
Долинської сільської ради
Запорізького району Запорізької
області від 07 червня 2012 року № 107
відмовлено у присвоєнні поштової
адреси земельній ділянці у зв'язку з
тим, що на зазначеній земельній ділянці
знаходиться безгосподарське нерухоме
майно, яке не належить позивачу.

Колегія суддів вважає вірним висновок
суду апеляційної інстанції про відмову
у задоволенні вимог позивача, оскільки
підстави для присвоєння земельній
ділянці поштової адреси та
зобов'язання сільської ради вчинити
такі дії відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.79 Земельного
кодексу України земельна ділянка - це
частина земної поверхні з
установленими межами, певним місцем
розташування, з визначеними щодо неї
правами.

З урахуванням вищевказаного
законодавчого визначення земельна
ділянка має певне місце розташування.
Відомості про місце розташування
земельної ділянки, відповідно до ч.1
ст.15 Закону України «Про Державний
земельний кадастр», вносяться до
Державного земельного кадастру.

Місцем розташування земельної ділянки
є певне місце її знаходження, яке
визначається за її координатами в
прив'язці до поворотних точок існуючої
геодезичної мережі та певного регіону
(області, району), населеного пункту,
вулиці (проспекту, площі, провулку,
бульвару тощо), номера. При цьому,
адреса місця розташування земельної
ділянки визначається з метою її
формування та ідентифікації;
присвоєння земельній ділянці поштової
адреси законодавством не передбачено.
Поштові адреси присвоюються
розташованим на земельних ділянках
об'єктам нерухомості (будинкам,
будівлям, спорудам тощо) або
територіям, які використовуються для
розміщення об'єктів благоустрою
(парків, скверів, бульварів, вулиць,
провулків, узвозів, проїздів, шляхів,
площ, майданів, набережних,
прибудинкових територій, пляжів,
кладовищ, рекреаційних, оздоровчих,
навчальних, спортивних,
історико-культурних об'єктів, об'єктів
промисловості, комунально-складських
та інших об'єктів). Органи місцевого
самоврядування повноважень щодо
присвоєння поштової адреси земельній
ділянці не мають.

За вказаними обставинами судом
апеляційної інстанції винесене
правильне рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог
Спеціалізованого комунального
підприємства «Ритуальна служба».

Доводи касаційної скарги встановлених
обставин справи та висновків судів
попередніх інстанцій не спростовують
та не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судами норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Виходячи з визначених статтею 220 КАС
України меж перегляду судових рішень,
за якими суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі та позбавлений можливості
досліджувати докази, встановлювати та
визнавати доведеними обставини, що не
були встановлені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, а також
закріплених статтею 224 КАС України
підстав для залишення касаційної
скарги без задоволення, а судових
рішень - без змін у разі, якщо суди
першої та апеляційної інстанцій не
допустили порушень норм матеріального
і процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій, у судової колегії
відсутні підстави для спростування
встановлених судом апеляційної
інстанції обставин справи, тоді як
доводи касаційної інстанції не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Спеціалізованого
комунального підприємства «Ритуальна
служба» відхилити.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 04 лютого 1014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строки та в порядку, передбачених
статтями 237 - 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді