Справа № 803/1574/13-а
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року
Справа №
876/10905/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Онишкевича Т.В.,

суддів
Дяковича В.П., Кухтея Р.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського
окружного адміністративного суду від
25 липня 2013 року у справі за його позовом
до начальника управління
Укртрансінспекції у Волинській
області Степанова Володимира
Петровича на автомобільному
транспорті про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ :

У липні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом, у
якому просив скасувати постанову
начальника управління
Укртрансінспекції у Волинській
області Степанова В.П. від 04.06.2013 року №
028343 про застосування фінансових
санкцій у сумі 1700 грн.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 25 липня 2013
року у справі № 803/1574/13-а у задоволенні
позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач
ОСОБА_1 просить скасувати вказану
постанову суду першої інстанції та
закрити провадження у справі.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що
особа, яка керувала транспортним
засобом, не встановлена. Також судом не
було взято до уваги ту обставину, що
даний автомобіль переданий позивачем в
оренду ОСОБА_3 Суд при прийнятті
рішення керувався одними доказами та
не брав до уваги інші, що свідчить про
неповне з'ясування обставин даної
справи.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання апеляційного суду не
з'явилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1
ст. 197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апелянта у їх сукупності, апеляційний
суд приходить до переконання, що подана
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із того, що
актом перевірки від 18.05.2013 року № 032329
встановлено експлуатацію
облаштованого як таксі та належного
ОСОБА_1 автомобіля марки Audi 100,
реєстраційний номер НОМЕР_1, без
наявності ліцензійної картки на право
надання послуг з перевезення пасажирів
та їх багажу, свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу, посвідчення
водія відповідної категорії.

Оскільки матеріалами справи доведено
вчинення позивачем правопорушення,
передбаченого абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону
України «Про автомобільний транспорт»,
то відповідачем правомірно винесено
постанову № 032329 про застосування до
ОСОБА_1 фінансових санкцій у розмірі 1700
грн.

Даючи правову оцінку доводам апелянта
та висновкам суду, що викладені у
оскаржуваному судовому рішення,
апеляційний суд виходить із таких
міркувань.

Як слідує з матеріалів справи, Головною
державною інспекцією на
автомобільному транспорті 20.03.2012 року
ОСОБА_1 видано ліцензію серії АВ № 610795
на надання послуг з перевезення
пасажирів і небезпечних вантажів
автомобільним транспортом, дозволений
вид робіт - внутрішні перевезення
пасажирів на таксі (а.с. 12).

До даної ліцензії позивачу додано
ліцензійну картку на автомобіль Audi 100,
реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с. 13).

Частиною 2 статті 39 Закону України «Про
автомобільний транспорт» встановлено
перелік документів, які необхідно мати
перевізнику для здійснення регулярних
пасажирських перевезень, зокрема, для
автомобільного перевізника - ліцензія,
договір із органами виконавчої влади
та органами місцевого самоврядування
чи їх дозвіл, паспорт маршруту,
документ, що засвідчує використання
автобуса на законних підставах, інші
документи, передбачені законодавством
України; для водія автобуса -
посвідчення водія відповідної
категорії, реєстраційні документи на
транспортний засіб, ліцензійна картка,
дорожній лист, квитково-касовий лист,
схема маршруту, розклад руху, таблиця
вартості проїзду (крім міських
перевезень), інші документи,
передбачені законодавством України.

Відповідно до п. 2.1 Положення про
ліцензійну картку, яка додається до
ліцензії з надання послуг з
перевезення пасажирів і вантажів
автомобільним транспортом загального
користування (крім надання послуг з
перевезення пасажирів та їх багажу на
таксі) та до ліцензії з надання послуг з
перевезення пасажирів та їх багажу на
таксі, затвердженого наказом
Міністерства транспорту та зв'язку
України від 24 листопада 2005 pоку № 803 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 12 грудня 2005 р. за №
1487/11767 (далі - Положення ), ліцензійна
картка - це документ, який додається до
ліцензії з надання послуг з
перевезення пасажирів і вантажів
автомобільним транспортом загального
користування (крім надання послуг з
перевезення пасажирів та їх багажу на
таксі) або до ліцензії з надання послуг
з перевезення пасажирів та їх багажу на
таксі й видається на кожний
автомобільний транспортний засіб.

Судом першої інстанції встановлено, що
посадовими особами територіального
управління Головної державної
інспекції на автомобільному
транспорті у Волинській області 18.05.2013
року на автостанції м.
Володимир-Волинський Волинської
області було проведено рейдову
перевірку транспортних засобів
перевізників, що здійснюють регулярні,
нерегулярні, регулярні спеціальні чи
перевезення пасажирів для власних
потреб, в ході якої перевірено
автомобіль марки Audi 100, реєстраційний
номер НОМЕР_1, дах якого був обладнаний
розпізнавальним ліхтарем оранжевого
кольору «Таксі», що належить ОСОБА_1
згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_3.

За результатами перевірки складено акт
проведення перевірки додержання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом № 032329 від 18.05.2013 року, яким
встановлено порушення законодавства
про автомобільний транспорт, а саме:
експлуатація автомобіля,
облаштованого як таксі, без наявності
ліцензійної картки на право надання
послуг з перевезення пасажирів та їх
багажу, свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу, посвідчення
водія відповідної категорії (а.с. 25).

Відповідно до п. 26 Порядку здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 8
листопада 2006 року № 1567, справа про
порушення розглядається у присутності
уповноваженої особи суб'єкта
господарювання. Про час і місце
розгляду справи про порушення
уповноважена особа суб'єкта
господарювання повідомляється під
розписку чи рекомендованим листом із
повідомленням.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1
про розгляд справи про порушення
транспортного законодавства по акту №
032329 від 18.05.2013 року, який був
призначений на 03.06.2013 року, був
повідомлений 28.05.2013 року, про що
свідчить повідомлення про вручення
поштового відправлення (а.с. 27). На
прохання ОСОБА_1 розгляд справи було
перенесено на 04.06.2013 року (а.с. 28).

04.06.2013 року відповідачем винесено
постанову про застосування фінансових
санкцій № 028343, якою до ОСОБА_1
застосовано фінансові санкції в
розмірі 1700,00 грн. за порушення вимог
законодавства про автомобільний
транспорт, відповідальність за яке
передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону
України «Про автомобільний транспорт».

При цьому апеляційний суд звертає
увагу на те, що 04.06.2013 року ОСОБА_1 було
надано пояснення, відповідно до яких
автомобіль марки Audi 100, реєстраційний
номер НОМЕР_1, був ним проданий (а.с. 28
зворот), проте підтверджуючих
документів не додано.

Разом з тим, у апеляційній скарзі
позивач стверджує, що даний автомобіль
надано ним в оренду ОСОБА_4 відповідно
до договору від 01 квітня 2013 року.

На переконання апеляційного суду, такі
неоднозначні пояснення позивача
ОСОБА_1 не слід брати до уваги, оскільки
вони суперечать матеріалам справи та
свідчать про його намагання уникнути
передбаченої законом
відповідальності.

Виходячи з вищенаведеного, апеляційний
суд погоджується з висновком суду
першої інстанції, що відповідачем
правомірно винесено постанову № 032329
від 04.06.2013, оскільки доводи апелянта
щодо є суперечливими.

Таким чином суд апеляційної інстанції
приходить до переконання, що суд першої
інстанції, вирішуючи даний
публічно-правовий спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
надав їм належну правову оцінку, а
відтак апеляційна скарга задоволенню
не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Волинського
окружного адміністративного суду від
25 липня 2013 року у справі № 803/1574/13-а - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Р.В.Кухтей