Справа № 302/1385/13-а
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року
Справа №
876/15697/13 Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Міжгірському районі
Закарпатської області на постанову
Міжгірського районного суду
Закарпатської області від 9 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Міжгірському районі Закарпатської
області про визнання неправомірними
дій і зобов'язання вчинити дії по
перерахунку розміру пенсії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 26.11.2013 року звернулася в суд з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Міжгірському районі Закарпатської
області, в якому просила визнати
відмову неправомірною і зобов'язати
перерахувати розмір пенсії з
включенням до суми заробітної плати,
матеріальних допомог на оздоровлення
та допомоги для вирішення
соціально-побутових питань з 09.11.2009р. з
урахуванням довідки від 12.09.2013р. №883-03.

Постановою Міжгірського районного
суду Закарпатської області від 9 грудня
2013 року позов задоволено частково.
Визнано неправомірною відмову
управління Пенсійного фонду в
Міжгірському районі Закарпатської
області щодо неврахування у заробіток
при призначенні пенсії державного
службовця ОСОБА_1 сум матеріальної
допомоги на оздоровлення, допомоги на
вирішення соціально-побутових питань,
індексації заробітної плати.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Міжгірському районі
Закарпатської області здійснити
перерахунок розміру призначеної
пенсії ОСОБА_1 з включенням до розміру
заробітної плати для обчислення
пенсії, матеріальної допомоги на
оздоровлення, допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати на загальну суму 8077
грн. 20 коп., зазначену в довідці
Міжгірського районного центру
зайнятості від 12.09.2013р. №883-03, виданої за
формою, затвердженою управлінням
Пенсійного фонду України від 14.02.2011р.
№5-1, починаючи з 12 вересня 2013р. та
виплатити перерахований розмір пенсії
з урахуванням раніше виплачених
пенсій. В задоволенні інших вимог
відмовлено.

Постановою суду першої інстанції
відповідно до ст. ст. 99, 100 КАС України
вимоги щодо перерахунку і виплати
різниці перерахованого і виплаченого
розміру пенсії з 09.11.2009 р. по 11.09.2013 р.
залишені без розгляду.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції управління
Пенсійного фонду України в
Міжгірському районі Закарпатської
області оскаржило його в апеляційному
порядку. В апеляційній скарзі просить
рішення суду першої інстанції
скасувати і прийняти нове рішення, яким
в задоволенні позову відмовити. Вимоги
за апеляційною скаргою обґрунтовує
тим, що судом першої інстанції були
недостатньо досліджені докази та
обставини справи, рішення постановлено
з порушенням норм матеріального та
процесуального права. Зазначає, що
відповідно до ст. 33 Закону України «Про
державну службу» матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога на
вирішення соціально-побутових питань
не є складовими заробітної плати
державного службовця, а тому
відповідно не можуть бути враховані
для обчислення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу».

Сторони в судове засідання не прибули,
про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним
чином, тому колегія суддів, у
відповідності до ст.197 КАС України,
вважає за можливе розглядати справу в
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши наявні в справі матеріали
та доводи апеляційної скарги у їх
сукупності, на основі наявних у справі
доказів, колегія суддів приходить до
переконання, що подану апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 як державний службовець з 09.11.2009
р. має право на пенсію згідно з ст.37
Закону України «Про державну службу»
Ця пенсія призначена їй відповідачем
із вказаної дати і розмір пенсії
визначений згідно з довідкою
Міжгірського районного центру
зайнятості №1276-03 і №1277-03 від 09.11.2009 pоку.

Відповідно даних Головного управління
Пенсійного фонду України позивач
перебуває на обліку, як одержувач
пенсії за віком відповідно до Закону
України «Про державну службу». Пенсія
призначена з 9 листопада 2009 року. Стаж
державної служби на дату виходу на
пенсію складав 11 років 9 місяців 29 днів.

20 вересня 2013 року позивач звернувся до
управління Пенсійного фонду України в
Міжгірському районі щодо перерахунку
пенсії за довідкою від 12.09.2013 року №883-03
виданою за формою затвердженою
постановою правління Пенсійного фонду
України від 14.02.2011 року №5-1, з
відображенням сум матеріальної
допомоги та індексації.

Листом управління Пенсійного фонду
України в Міжгірському районі
Закарпатської області від 02.10.2013 року
№90-Р позивачу відмовлено в перерахунку
пенсії, оскільки перерахунок пенсії
здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

Листом від 21.11.2013 року №469/Р-99-01 Головне
управління Пенсійного фонду України в
Закарпатській області (відповідь на
заяву ОСОБА_1 від 04.11.2013 року) також
відмовило позивачу у перерахунку
пенсії з відображенням сум
матеріальної допомоги у зв'язку з тим,
що підстави для перегляду розміру
пенсії відсутні (а.с 13-14).

Частково задовольняючи позов суд
першої інстанції виходив з того, що
вимоги позивачки щодо перерахунку
пенсії за встановлених обставин є
правомірними, а відмова відповідача як
суб'єкта владних повноважень не
ґрунтується на вимогах закону,
оскільки, матеріальна допомога на
оздоровлення та допомога для вирішення
соціально-побутових питань входила до
системи оплати праці держаного
службовця та з них справлялися
страхові внески.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
вважає, що він відповідає нормам
матеріального права та фактичним
обставинам справи, з огляду на
наступне.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про
оплату праці» встановлено, що
заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату
праці» визначено структуру заробітної
плати, до якої входить: основна та
додаткова заробітна плата, а також
заохочувальні та компенсаційні
виплати, до яких належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями, компенсаційні
та інші грошові і матеріальні виплати,
які не передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про
державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань. Умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

З аналізу наведених положень колегія
суддів вбачає, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входить до системи оплати праці
державного службовця.

Статтею 37 Закону України «Про державну
службу» (в редакції, що діяла на момент
виникнення спірних правовідносин)
передбачено, що пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Також перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії (ст.37-1 Закону
України «Про державну службу»).

Згідно ч.1 ст.66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» до заробітку
для обчислення пенсії включаються всі
види оплати праці (виплат, доходу), на
які відповідно до Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» не
містить визначення заробітної плати,
на підставі якої здійснюється
розрахунок пенсій. Із змісту ст.40
вказаного Закону вбачається, що з
середньої заробітної плати (доходу)
повинні бути сплачені страхові внески.
Згідно зі статтею 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» до виплат (доходів), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, належать, зокрема: суми виплат,
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно з цим самим Законом були
фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна позиція викладена в
Постанові Верховного Суду України від 4
березня 2014 року у справі №21-3а14.

Таким чином колегія суддів, здійснюючи
системний аналіз вищевказаних норм
чинного законодавства України,
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що суми виплат, з яких були
фактично нараховані та сплачені
страхові внески або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, зокрема
матеріальна допомога, включаються до
складу заробітної плати державного
службовця та враховуються при
обчисленні розміру його пенсії.

Також колегія суддів погоджується, що
суд першої інстанції вірно дійшов
висновку щодо застосування в даному
випадку норм ст.ст.99, 100 КАС України та
визначення моменту видачі Довідки про
складові заробітної плати, що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» від 12.09.2013 року
моментом, коли особа дізналася про
порушення свого права.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає правильними висновки суду
першої інстанції щодо зобов'язання
управління Пенсійного фонду України в
Міжгірському районі Закарпатської
області здійснити перерахунок розмір
призначеної пенсії ОСОБА_1 з включенням
до розміру заробітної плати для
обчислення пенсії, матеріальної
допомоги на оздоровлення, допомоги для
вирішення соціально-побутових питань,
індексації заробітної плати на
загальну суму 8077 грн. 20 коп., зазначену в
довідці Міжгірського районного центру
зайнятості від 12.09.2013 р. № 883-03, виданої
за формою, затвердженою управлінням
Пенсійного фонду України від 14.02.2011 р. №
5-1,починаючи з 12 вересня 2013 р. та
виплатити перерахований розмір пенсії
з урахування раніше виплачених пенсій.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
ухвалив законне і обґрунтоване рішення
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують і така задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160 ч.3, 195, 197, 198 п.1,
200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Міжгірському районі Закарпатської
області залишити без задоволення, а
постанову Міжгірського районного суду
Закарпатської області від 9 грудня 2013
року у справі №302/1385/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення копій особам, які беруть
участь у справі.

На ухвалу може бути подано касаційну
скаргу безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя
Д.М. Старунський

Судді
В.М. Багрій

А.І. Рибачук