Справа № 2а/7082/09
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" грудня 2014 р. м. Київ
К/800/5484/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Кошіля В.В.

Суддів
Борисенко І.В.

Моторного О.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Дубровицької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області

на постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 31.10.2013

у справі № 2а-7082/09

за позовом Дубровицької міжрайонної
державної податкової інспекції

до Суб'єкта підприємницької діяльності
- фізичної особи ОСОБА_2

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2009 року Дубровицька
міжрайонна державна податкова
інспекція звернулась до суду з позовом
про стягнення із Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_2 податкової
заборгованості в розмірі 65 920,94 грн.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 20.04.2010 позов
задоволено; стягнуто із відповідача
податковий борг в сумі 65 920,94 грн. за
рахунок активів, в т.ч.: по податку з
доходів фізичних осіб в сумі 63 880,94 грн.,
з податку на додану вартість в сумі 2 040
грн.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 31.10.2013
постанову суду першої інстанції
скасовано та прийнято нову постанову
про відмову в задоволенні позовних
вимог.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та прийняти нове рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог в
частині залишення без змін податкового
повідомлення-рішення № /0 від
30.03.2009 в сумі 2 040 грн., посилаючись на
порушення судом апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права.

Також в касаційній скарзі заявлено
клопотання про заміну позивача, у
зв'язку із реорганізацією, із
Дубровицької міжрайонної державної
податкової інспекції на
правонаступника - Дубровицьку
об'єднану державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області.

Відповідно до ст. 55 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі вибуття або заміни сторони чи
третьої особи у відносинах, щодо яких
виник спір, суд допускає на будь-якій
стадії адміністративного процесу
заміну відповідної сторони чи третьої
особи її правонаступником. Усі дії,
вчинені в адміністративному процесі до
вступу правонаступника, обов'язкові
для нього в такій самій мірі, у якій
вони були б обов'язкові для особи, яку
він замінив.

Суд касаційної інстанції, розглянувши
заявлене клопотання, дійшов висновку
про його задоволення.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, згідно даних податкового
обліку, за відповідачем станом на 12.11.2009
рахується податкова заборгованість в
сумі 65 920,94 грн., в т.ч.: податок з доходів
фізичних осіб - 63 880,94 грн. та податок на
додану вартість - 2 040 грн.

Заборгованість утворилась на підставі
податкових повідомлень-рішень,
винесених на підставі акту перевірки
від 22.06.2009, а саме:

- № /0 від 30.03.2009 про
визначення суми податкового
зобов'язання по податку з доходів
фізичних осіб в розмірі 63 880,94 грн.
основного платежу;

- № /0 від 30.03.2009 про
визначення суми податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість за штрафними (фінансовими)
санкціями в розмірі 2 040 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що на
час звернення до суду з даним позовом
відповідач доказів сплати
заборгованості до бюджету в сумі 65 920,94
грн. не надав.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні
позовних вимог, апеляційний
адміністративний суд мотивував своє
рішення тим, що постановою
Рівненського окружного
адміністративного суду від 06.05.2010 позов
СПД-ФО ОСОБА_2 до Дубровицької МДПІ про
скасування податкових
повідомлень-рішень задоволено;
скасовано податкові
повідомлення-рішення від 30.03.2009 №
/0 та № /0; податковим органом
порушена процедура апеляційного
оскарження податкового зобов'язання,
тому суми податкових зобов'язань є
неузгодженими.

Однак, висновки судів попередніх
інстанцій є передчасними та такими, що
зроблені без повного та всебічного
з'ясування обставин у справі.

Статтею 69 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Докази суду надають особи,
які беруть участь у справі. Суд може
запропонувати надати додаткові докази
або витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Оскаржувані судові рішення вказаним
вимогам не відповідають.

Так, згідно з пп. 5.4.1 п. 5.4 ст. 5 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетом та державними цільовими
фондами» узгоджена сума податкового
зобов'язання, не сплачена платником
податків у строки, визначені цією
статтею, визнається сумою податкового
боргу платника податків.

З урахуванням строків давності платник
податків має право оскаржити до суду
рішення контролюючого органу про
нарахування податкового зобов'язання у
будь-який момент після отримання
відповідного податкового повідомлення
(пп. 5.2.5 п. 5.2 ст. 5 зазначеного Закону).

Відповідно до абз. 6 пп. 5.2.4 п. 5.2 ст. 5
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетом та державними цільовими
фондами» при зверненні платника
податків до суду з позовом щодо
визнання недійсним рішення
контролюючого органу податкове
зобов'язання вважається неузгодженим
до розгляду судом справи по суті та
прийняття відповідного рішення.

Матеріалами справи встановлено, що
згідно постанови Рівненського
окружного адміністративного суду від
06.05.2010 по справі № 2а-1289/10/1770 скасовано
податкові повідомлення-рішення
Дубровицької МДПІ від 30.03.2009 № /0
та № /0, від 23.04.2009 №
/1 та № /1.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Суд апеляційної інстанції, мотивуючи
своє рішення тим, що податкові
повідомлення-рішення, на підставі яких
визначено податковий борг відповідачу,
скасовані в судовому порядку, не
розглянув питання чи набрало законної
сили судове рішення Рівненського
окружного адміністративного суду від
06.05.2010 по справі № 2а-1289/10/1770 згідно
положень ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Крім того, судами обох інстанції не
досліджено питання узгодженості
податкових зобов'язань за податковими
повідомленнями-рішеннями від 30.03.2009 №
/0 та № /0, з урахуванням
оскарження їх в судовому порядку.

Однак, встановлення даних обставин
необхідне для правильного вирішення
даної справи.

Згідно з ч. 2 ст. 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

За вказаних обставин, Вищий
адміністративний суд України
приходить до висновку про необхідність
скасування рішень судів попередніх
інстанцій та направлення справи на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції.

При новому розгляді слід взяти до уваги
вищезазначене та прийняти законне і
обґрунтоване рішення відповідно до
норм матеріального та процесуального
права, надати належну правову оцінку
обставинам у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Допустити заміну по даній справі
позивача - Дубровицької міжрайонної
державної податкової інспекції її
правонаступником - Дубровицькою
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Рівненській області.

Касаційну скаргу Дубровицької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
задовольнити частково.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 31.10.2013 та
постанову Рівненської окружного
адміністративного суду від 20.04.2010
скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до ч. 6 ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Кошіль Судді І.В.
Борисенко О.А. Моторний