Справа № 821/3783/14
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

09 грудня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/3783/14

Категорія: 8.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Хом'якова В.В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,судді
-Лук’янчук О.В.,судді -Градовського Ю.М.

(у зв'язку з неприбуттям у судове
засідання сторін, справа

розглядається в порядку п.2 ч.1 ст.197 КАС
України )

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області на
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 06 жовтня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_4 до
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2014 року ОСОБА_4 (надалі -
позивач), звернувся з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області
(надалі - відповідач, ДПІ), в якому
просив визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення ДПІ № від
13.06.2014 року про збільшення грошового
зобов'язання по податку на доходи з
фізичних осіб за основним платежем на
суму 92310,48 грн. та за штрафними
санкціями у сумі 23077,62 грн..

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 06.10.2014 року
позовні вимоги задоволені.

Не погоджуючись з таким рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та прийняте нове рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення норм
матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідачем була проведена
документальна позапланова невиїзна
перевірка позивача з питання отримання
додаткового блага у вигляді суми боргу
анульованого кредитором за період з
01.01.2013 року по 31.12.2013 року. За
результатами даної перевірки складено
акт №829/21-03-17-02/НОМЕР_1 від 03.06.2014 року
(надалі - акт перевірки).

За висновками акту перевірки
встановлено порушення позивачем
пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу
України (надалі - ПК України) у вигляді
невключення до загального річного
оподаткованого доходу і
недекларування суми отриманого доходу
у вигляді додаткового блага в розмірі
559195,51 грн., що призвело до донарахування
податку на доходи фізичних осіб в сумі
92310,48 грн.

На підставі акту перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 13.06.2014
року, яким позивачу визначено суму
грошового зобов'язання за платежем:
податок на доходи фізичних осіб, що
сплачується фізичними особами за
результатами річного декларування в
сумі 115388,10 грн., в тому числі за основним
платежем в сумі 92310,48 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями в
сумі 23077,62 грн..

В акті перевірки зазначено, що згідно
наданого АКБСР «Укрсоцбанк» до органу
Міндоходів податкового розрахунку сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платника податку, і сум
утриманого з них податку (форма №1ДВ) за
період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року
ОСОБА_4 отримав дохід у вигляді
додаткового блага (ознака доходу 126) у
сумі 559195,51 грн., з яких не нараховано та
не перераховано до бюджету податок з
доходу фізичних осіб.

Під отриманням позивачем додаткового
блага на суму 559195,51 грн. ДПІ вважає суму
боргу позивача за кредитним договором,
яку АКБСР «Укрсоцбанк» (надалі-Банк)
анулював (простив) позивачу.

Судом першої інстанції також
встановлено, що 07.11.2007 року між
Акціонерним комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк» та
позивачем укладено договір кредиту
№51/058, відповідно до п.1.1 розділу 1 якого
банк зобов'язується надати
позичальникові, а позичальник
зобов'язується прийняти, належним
чином використовувати і повернути
банку кредит (грошові кошти) в сумі
1100000,00 грн., та сплатити проценти,
комісії в порядку та на умовах,
визначених даним договором. За
прострочення строків погашення
кредиту та процентів договором
передбачено сплата пені, штрафних
санкцій.

Договором від 03.07.2013 року про внесення
змін до договору кредиту передбачено,
що сторони дійшли згоди про дострокове
припинення дії договору кредиту від
07.11.2007 року №051/058, та підтвердили про
відсутність будь-якої заборгованості з
боку позичальника.

Повідомленням від 03.07.2013 року за
вих.№09.501-86/96-8728 банк повідомив позивача
про анулювання заборгованості за
договором кредиту від 07.11.2007 року №051/058
в сумі 559195,51, що включає заборгованість
по нарахованим процентам та комісіям
(а.с.30).

Позивач був ознайомлений з цим
повідомленням 03.07.2013 року, про що
свідчить його підпис на вказаному
повідомленні.

За змістом позовної заяви позивач
заперечує проти обов'язку сплатити
ПДФО з вказаної суми прощеної Банком
заборгованості, оскільки ним було
погашено заборгованість за тілом
кредиту, відсотками, комісією за
ведення кредитної справи перед ПАТ
«Укрсоцбанк» за договором кредиту
№051/058 від 07.11.2007 року в повному обсязі,
проте існувала залишкова
заборгованість за відсотками та
комісією, яку банком було анульовано,
однак анулювання такого виду
заборгованості на думку позивача не
може вважатися його доходом у вигляді
додаткового блага.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
прощена позивачу заборгованість по
процентах та комісіям не є його доходом
та додатковим благом у сенсі
Податкового кодексу.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до пп.14.1.54 ПКУ доходом з
джерелом його походження з України є
будь-який дохід, отриманий резидентом
або нерезидентом, у тому числі від
будь-яких видів їх діяльності на
території України, її континентальному
шельфі, у виключній (морській)
економічній зоні.

Згідно з п.162.1 ст.162 КАС України
платниками податку з доходів фізичних
осіб є: фізична особа - резидент, яка
отримує доходи як з джерела їх
походження в Україні, так і іноземні
доходи; фізична особа - нерезидент, яка
отримує доходи з джерела їх походження
в Україні; податковий агент.

Відповідно до п.163.1 ст.163 ПК України
об'єктами оподаткування резидента є:
загальний місячний (річний)
оподатковуваний дохід; доходи з
джерела їх походження в Україні, які
остаточно оподатковуються під час їх
нарахування (виплати, надання);
іноземні доходи - доходи (прибуток),
отримані з джерел за межами України.

За змістом п.164.1 ст.164 ПК України базою
оподаткування є загальний
оподатковуваний дохід, з урахуванням
особливостей, визначених цим розділом.
Загальний оподатковуваний дохід -
будь-який дохід, який підлягає
оподаткуванню, нарахований
(виплачений, наданий) на користь
платника податку протягом звітного
податкового періоду.

Загальний місячний оподатковуваний
дохід складається із суми
оподатковуваних доходів, нарахованих
(виплачених, наданих) протягом такого
звітного податкового місяця (пп.164.1.2
.164.1 ст.164 ПК України).

Види доходів, які включаються до
загального місячного (річного)
оподатковуваного доходу платника
податку, визначені п.164.2 ст.164 ПК
України.

Відповідно до пп.«д» пп.164.2.17 ПКУ до
складу загального місячного (річного)
оподатковуваного доходу включається
сума боргу платника податку,
анульованого (прощеного) кредитором за
його самостійним рішенням, не
пов'язаним з процедурою банкрутства, до
закінчення строку позовної давності.
Якщо кредитор повідомляє платника
податку - боржника рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
або шляхом укладення відповідного
договору, або шляхом надання
повідомлення боржнику під підпис
особисто про анулювання (прощення)
боргу та включає суму анульованого
(прощеного) боргу до податкового
розрахунку сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, за підсумками звітного
періоду, в якому такий борг було
анульовано (прощено), такий боржник
самостійно сплачує податок з таких
доходів та відображає їх у річній
податковій декларації.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що обов'язок
щодо самостійної сплати податку з
доходу у вигляді суми боргу,
анульованого кредитором за його
самостійним рішенням, отриманого як
додаткове благо, виникає у платника
податку за наявності таких умов: а)
отримання платником податку доходу, у
вигляді суми боргу такого платника
податку, анульованого кредитором за
його самостійним рішенням; б)
надіслання платнику податку
повідомлення про анулювання боргу; в)
включення кредитором суми
анульованого боргу до податкового
розрахунку суми доходу, нарахованого
на користь платника податку, за
підсумками звітного періоду; г)
відображення платником податків
отриманого доходу у річній податковій
декларації.

За визначенням пп.14.1.47 п.14.1 ст.14 ПК
України додаткові блага - кошти,
матеріальні чи нематеріальні цінності,
послуги, інші види доходу, що
виплачуються (надаються) платнику
податку податковим агентом, якщо такий
дохід не є заробітною платою та не
пов'язаний з виконанням обов'язків
трудового найму або не є винагородою за
цивільно-правовими договорами
(угодами), укладеними з таким платником
податку (крім випадків, прямо
передбачених нормами цього Кодексу).

У відповідності до п.3.3. Порядку
заповнення та подання податковими
агентами Податкового розрахунку сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, і сум
утриманого з них податку,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від
24.12.2010 року №1020, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 13.01.2011
року за №46/18784, у графі 3 "Сума
виплаченого доходу" відображається
сума фактично виплаченого доходу
платнику податку податковим агентом.

Враховуючи наведені нормативні
положення, колегія суддів зазначає, що
основною ознакою доходу платника
податку, як об'єкта та бази
оподаткування податком з доходу
фізичних осіб, в тому числі у вигляді
додаткового блага, є фактичне
отримання такого доходу платником
податку в грошовій, матеріальній чи
нематеріальній форм, а тому відсотки за
користування кредитом та комісії за
ведення кредитної справи, які
нараховані банком відповідно до умов
договору та анульовані за його
рішенням, не можуть вважатися доходом
платника податків, який в розумінні ПК
України підлягає оподаткуванню, про що
також вірно зазначив і суд першої
інстанції.

Факт того, що анульована (прощена)
банком сума заборгованість позивача на
суму 559195,51 грн. включає в себе лише
проценти в розмірі 522016,23 грн. та комісії
за ведення кредитної справи в розмір
37179,28 грн., відповідачем не
заперечується та підтверджується
довідкою банку від 12.03.2014 року
№09.501-86/96-3194 (а.с.13-а).

На підставі вищенаведеного, колегія
суддів вважає помилковим висновок акту
перевірки про отримання позивачем
додаткового блага на суму анульованої
(прощеної) банком заборгованості
позивача по сплаті відсотків за
користування кредитом та комісіям за
ведення кредитної справи в загальному
розмірі 559195,51 грн..

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи,
порушень матеріального права при
вирішенні справи не допустив, а
наведені в скарзі доводи правильність
висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.198, п.1 ч.1
ст.205, ст.206, ч.5 ст.254 КАС України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області - залишити без
задоволення, а постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 06
жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:К.В. Кравченко Суддя:
Суддя: О.В. Лук’янчук Ю.М.
Градовський