Справа № 826/15570/14
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Амельохін
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

18 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючий-суддя
Грибан І.О.

судді
Беспалов О.О., Парінов А.Б.

за участі :

секретар с/з
Печенюк Р.В.

розглянув в судовому засіданні в м.
Києві апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м.Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 13 листопада 2014
року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська паперова
компанія» до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у
м.Києві про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Українська паперова
компанія», звернувся в суд з позовом, в
якому просив визнати протиправним та
скасувати податкове повідомлення -
рішення від 05.06.2014 року № та акт
перевірки №1094/26-59-22-11/34487825 від 27.05.2014
року.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
13 листопада 2014 року адміністративний
позов задоволено частково. Визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення - рішення від 05.06.2014 року
№ в частині нарахування пені за
порушення терміну розрахунків у сфері
ЗЕД в розмірі 1 055,40грн. (одна тисяча
п'ятдесят п'ять гривень, 40 копійок).

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій, вказуючи на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права, просив ухвалену
постанову в частині скасування
податкового повідомлення-рішення
скасувати та ухвалити нову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Сторони, що були належним чином
повідомлені, в судове засідання на
апеляційний розгляд не з'явилися.
Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення клопотання,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, виходячи з
наступних підстав.

Згідно зі ст.ст. 199, 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем проведено перевірку ТОВ
«Українська паперова компанія» за
результатами якої 27.05.2014 року складено
акт №1094/26-59-22-11/34487825 про результати
позапланової виїзної перевірки з
питань дотримання вимог валютного
законодавства України при розрахунках
за зовнішньоекономічним контрактом
від 18.12.2013 року № S-M131213 з «Ruian Lifeng Machinery
Co., Ltd» (Китай).

В ході перевірки було встановлено
порушення позивачем статті 2 Закону
України «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті», а
саме: несвоєчасне надходження товару
на суму 8 700,00дол. США (еквів. 87 950,04грн.)
від Ruian Lifeng Machinery Co., Ltd (Китай) за
контрактом від 18.12.2013 року №S-M131213.

За наслідками проведеної перевірки та
складеного акту було винесено
податкове повідомлення-рішення від
05.06.2014 року №, яким за порушення
статті 2 Закону України «Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті» позивачу нараховано суму
грошового зобов'язання за платежем:
пеня за порушення терміну розрахунків
у сфері ЗЕД на суму 5 277,00грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції, виходив з того, що
оскільки моментом завершення імпорту
операції - є перетин товаром митного
кордону України, то термін
прострочення позивачем імпорту
операції за контрактом від 18.12.2013 року
№S-M131213 складає 16 днів, що
розраховується з 21.03.2014 року по 05.04.2014
року, а не 20 днів, як вказує відповідач,
а тому пеня за порушення терміну
розрахунків в сумі 1055,40 відповідачем
нарахована неправомірно.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи колегія суддів звертає увагу на
наступне.

Згідно статті 2 Закону України «Про
порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті» імпортні операції
резидентів, які здійснюються на умовах
відстрочення поставки, в разі, коли
таке відстрочення перевищує 180
календарних днів з моменту здійснення
авансового платежу або виставлення
векселя на користь постачальника
продукції (робіт, послуг), що
імпортується, потребують висновку
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
економічного розвитку.

Згідно статті 4 Закону України «Про
порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті» порушення
резидентами строків, передбачених
статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за
собою стягнення пені за кожний день
прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми
неодержаної виручки (вартості
недопоставленого товару) в іноземній
валюті, перерахованої у грошову
одиницю України за валютним курсом
Національного банку України на день
виникнення заборгованості. Загальний
розмір нарахованої пені не може
перевищувати суми неодержаної виручки
(вартості недопоставленого товару).

Тобто, пеня за порушення резидентами
термінів, передбачених статтями 1 та 2
Закону, нараховується без обмежень до
моменту надходження валютної виручки
по експортному контракту, або
надходження товару по імпортному
контракту.

Як вбачається з матеріалів справи, між
позивачем (Покупець) та Ruian Lifeng Machinery Co.,
Ltd (Китай) (Продавець) 18.12.2013 року
укладено контракт №S-M131213, предметом
якого є: Продавець продає, а Покупець
купує товар, вказаний в інвойсах,
супроводжувальний товар, на умовах FOB
Нінгбо, Китай. Товар Контракту -
обладнання для виготовлення паперових
стаканчиків. Загальна сума контракту
складає 29 000,00дол. США.

На виконання умов даного контракту
позивачем перераховано валютні кошти
на суму 29 000,00дол. США (еквів. 284 227,84грн.).

Граничний термін надходження товару -
20.03.2014 року.

Згідно ст. 1 Закону України «Про
зовнішньоекономічну діяльність»
моментом здійснення експорту (імпорту)
є момент перетину товаром митного
кордону України або переходу права
власності на зазначений товар, що
експортується чи імпортується, від
продавця до покупця.

Відповідно до статті 4 Митного кодексу
України ввезення товарів і
транспортних засобів на митну
територію України, вивезення товарів і
транспортних засобів за межі митної
території України - сукупність дій,
пов'язаних із переміщенням товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України у відповідному
напрямку.

Відповідно до ст.74 Митного кодексу
України, імпорт (випуск для вільного
обігу) - це митний режим, відповідно до
якого іноземні товари після сплати
всіх митних платежів, встановлених
законами України на імпорт цих товарів,
та виконання усіх необхідних митних
формальностей випускаються для
вільного обігу на митній території
України.

Статтею 76 Митного кодексу України
передбачено, що товари, поміщені у
митний режим імпорту, набувають
статусу українських товарів.
Підтвердженням українського статусу
товарів, зазначених у частині першій
цієї статті, є митна декларація, за якою
ці товари випущено у вільний обіг.

Згідно ч.2 ст. 248 МК України засвідчення
органом доходів і зборів прийняття
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення та
документів на них до митного
оформлення здійснюється шляхом
проставляння відбитків відповідних
митних забезпечень (у тому числі за
допомогою інформаційних технологій),
інших відміток на митній декларації
або документі, який відповідно до
законодавства її замінює, а також на
товаросупровідних та
товарно-транспортних документах у разі
їх подання на паперовому носії.

Порядок виконання митних
формальностей при здійсненні митного
оформлення визначається наказом
Мінфіну України від 30.05.12р. № 631 «Про
затвердження Порядку виконання митних
формальностей при здійсненні митного
оформлення товарів із застосуванням
митної декларації на бланку єдиного
адміністративного документа».

В силу п. 4.3. Порядку № 631, прийняття
митної декларації для оформлення являє
собою, проставлення у МД згідно з
порядком заповнення митних декларацій
на бланку ЄАД відбитка штампа ПМК (під
митним контролем) у графі D/J кожного
аркуша форми МД-2, в нижній частині
додаткових аркушів форми МД-3,
доповнень до форми МД-6 та специфікацій
форми МД-8 (у разі подання МД на
паперовому носії);проставлення
відбитка штампа ПМК на рахунку або
іншому документі, який визначає
вартість товару (у разі подання його на
паперовому носії); унесення номера
штампа ПМК до ЕК МД (у разі подання МД на
паперовому носії) або до ЕМД.

Отже, ввезення в Україну товару, що
підлягає митному оформленню, неможливе
без фактичного перетину ним митного
кордону України, підставою для якого в
режимі імпорту є наявність
товаросупровідного документу, на якому
проставляється відбиток штампу «під
митним контролем» з відповідною датою
та який підтверджує факт та дату
перетину товаром митного кордону.

При цьому, перетин товаром митного
кордону України, який засвідчується
відбитком штампу «під митним
контролем» з відповідною датою, не
можна ототожнювати з пропуском товарів
через митний кордон України, який
здійснюється виключно після
завершення митного оформлення в тому
обсязі, який відповідає меті його
переміщення через митний кордон
України, і який підтверджується
оформленою ВМД.

Отже, моментом вчинення імпортної
операції, зокрема моментом поставки
товару за такою операцією, для
застосування статей 2 та 4 Закону
України «Про зовнішньоекономічну
діяльність» є момент фактичного
перетину імпортованим товаром митного
кордону України, а не момент оформлення
ВМД.

Перетин товару митного кордону України
здійснено 05.04.2014р., що підтверджується
штампом на декларації «Під митним
контролем».

Враховуючи граничні терміни поставки
товарів по вказаному контракту та дату
фактичної поставки товару на митну
територію України, позивачем
прострочено імпорту операції за
контрактом від 18.12.2013 року №S-M131213 саме
на 16 днів.

За таких підстав, висновок податкового
органу про прострочення позивачем
терміну ввезення товару в Україну на 20
днів є помилковим, а нарахування пені в
розмірі 1055,40 грн. - неправомірним.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
на підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин в справі, підтверджених
доказами, а доводи апеляційної скарги
не спростовують висновки суду першої
інстанції, то колегія суддів
апеляційної інстанції підстав для його
скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м.Києві
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 13 листопада 2014 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя
О.О.Беспалов

Суддя
А.Б.Парінов

Повний текст виготовлено - 20.12.2014 р.

.

Головуючий суддя
Грибан І.О.

Судді:
Беспалов О.О.

Парінов А.Б.