Справа № 804/8805/13-а
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" грудня 2014 р. м. Київ
К/800/58856/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Цуркана М.І. (головуючий);
Єрьоміна А.В.; Кравцова О.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області про
стягнення заборгованості, що
переглядається за касаційною скаргою
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області на
постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 14 жовтня 2014 року,

у с т а н о в и л а :

У липні 2013 року Управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області (Управління ПФ) звернулося до
суду з позовом до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області (Фонд) про
стягнення витрат на виплату та
доставку пенсій.

Зазначали, що понесли витрати на
виплату та доставку пенсії по
інвалідності за березень - квітнень 2013
року в загальному розмірі 2 578,54 грн, а
відповідач відмовляється включити
зазначені суми до актів звірки витрат
та відшкодувати їх Управлінню ПФ.

Посилаючись на статтю 24 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23 вересня
1999 року № 1105-ХІV, просили стягнути
вказані витрати.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
23 липня 2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 14 жовтня 2014 року рішення суду
першої інстанції скасовано, а позов
задоволено.

У касаційній скарзі Фонд, посилаючись
на порушення апеляційним судом норм
процесуального та матеріального права,
просить оскаржуване рішення скасувати,
а рішення суду першої інстанції
залишити в силі.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи касаційної
скарги, колегія суддів вважає, що
скарга підлягає частковому
задоволенню.

Судами встановлено, що у березні -
квітні 2013 року Управлінням ПФ понесені
витрати в розмірі 2 578,54 грн на виплату
та доставку пенсій по інвалідності, які
не прийняті до відшкодуванням Фондом.

Відмовивши у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
суми адресної допомоги не
відшкодовуються Фондом. Оскільки
позивач не розшифрував складових
частин суми позову, суд відмовив у його
задоволенні повністю.

Скасувавши це рішення та задовольнивши
позов, апеляційний суд послався на те,
що отримання постраждалими особами
каліцтва на території колишніх
республік СРСР не є перешкодою для
відшкодування Фондом витрат
Управління на виплату таким особам
пенсії.

За правилами частини другої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права,
на які не було посилання в касаційній
скарзі.

Оскільки заявник просить скасувати
рішення апеляційного суду та залишити
в силі рішення суду першої інстанції,
предметом касаційного перегляду є
правильність висновків судів двох
інстанцій.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає
судові рішення необґрунтованими а їх
висновки передчасними.

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» закріплене правило:
якщо після призначення застрахованій
особі матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Відповідно до частини четвертої та
п'ятої статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд вживає передбачені законом заходи,
необхідні для з'ясування всіх обставин
у справі, у тому числі щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи.

Суд повинен запропонувати особам, які
беруть участь у справі, подати докази
або з власної ініціативи витребувати
докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Суд першої інстанції, в порушення
наведеного принципу офіційного
з'ясування обставин справи, розглянув
справу, матеріали якої не містили
жодних відомостей, які безпосередньо
стосуються предмета доказування.

Зокрема, його висновок про включення до
суми позову витрат на виплату адресної
допомоги ґрунтується лише на
припущеннях та не підтверджується
матеріалами справи.

Висновок апеляційного суду щодо
пов'язаності інвалідності з каліцтвом,
отриманим на території колишніх
республік СРСР також зроблений
виключно з суперечливих тверджень
Фонду у запереченнях на позов.

В той же час, під час апеляційного
розгляду справи Фондом надані
документи, в яких містяться відомості
про осіб, суми виплачених пенсій яким є
предметом цього спору.

З вказаних документів вбачається, що
йдеться про пенсії по втраті
годувальника, виплачені 9 особам. З їх
розміру можна дійти висновку, що вони
не включають розмір адресної допомоги,
оскільки є значно меншими за
прожитковий мінімум.

З пояснень Фонду у запереченнях на
апеляційну скаргу вбачається, що
причиною відмови відшкодовувати
розміри цих пенсій є недоведеність
зв'язку каліцтва зі смертю
годувальників та відсутність у
відповідних осіб статусу
непрацездатного на момент смерті
годувальника.

Судами наведені доводи не
перевірялися.

Відповідно до статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Судові рішення у цій справі, в силу
перелічених обставин, не відповідають
вимогам наведеної статті, тому
підлягають скасуванню, а справа -
направленню на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Частиною другою статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що підставою для
скасування судових рішень судів першої
та (або) апеляційної інстанцій і
направлення справи на новий судовий
розгляд є порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 220, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області
задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 14 жовтня 2014 року та постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 23 липня 2013
року скасувати, а справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, встановленими статтями 237, 238,
2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді
М.І.Цуркан

А.В.Єрьомін

О.В.Кравцов