Справа № 487/6903/14-а
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2014 р. Справа № 487/6903/14-а

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції:
Корнешова Т.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Градовського Ю.М.,

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою управління Пенсійного фонду
України в Заводському районі м.
Миколаєва на постанову Заводського
районного суду м. Миколаєва від 05
листопада 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі м. Миколаєва про
визнання рішення протиправним та
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з
адміністративним позовом до УПФ
України в Заводському районі м.
Миколаєва про:

- визнання протиправним рішення
від 28 травня 2014 року щодо відмови в
зарахуванні певного стажу до
пільгового;

- зобов'язання відповідача
зарахувати стаж та призначити пенсію
на пільгових умовах з 18 лютого 1992 року
по 25 травня 1998 року.

Постановою Заводського районного суду
м. Миколаєва від 05 листопада 2014 року
позов задоволено.

Рішення Комісії з питань підтвердження
стажу роботи на посадах, що дають право
на призначення пенсії на пільгових
умовах або за вислугу років, при ГУПФ
України в Миколаївській області №7/1
від 28 травня 2014 року про відмову в
зарахуванні ОСОБА_2 періоду роботи з 18
лютого 1992 року по 25 травня 1998 року до
стажу водія міського пасажирського
транспорту для призначення пенсії на
пільгових умовах визнано протиправним
та скасовано.

Зобов'язано УПФ України в Заводському
районі м. Миколаєва здійснити
призначення та виплату ОСОБА_2 з 13
березня 2014 року пенсії за віком на
пільгових умовах із зарахуванням
періоду його роботи з 18 лютого 1992 року
по 25 травня 1998 року до стажу водія
міського пасажирського транспорту як
пільгового відповідно до п."з" ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

В апеляційній скарзі УПФ України в
Заводському районі м. Миколаєва
ставиться питання про скасування
судового рішення в зв'язку з тим, що
воно постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
оскільки судом першої інстанції не
було досліджено обставини справи, що
мають значення для справи, наслідком
чого стало постановлення
необґрунтованого та неправомірного
рішення суду.

Апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження відповідно до п.1 ч.1 ст. 197
КАС України, якою передбачено, що суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд за їх участю.

Вирішуючи справу, судом першої
інстанції встановлено, що ОСОБА_2 з 23
квітня 1982 року по 07 грудня 1988 року та з 18
лютого 1992 року по 25 травня 1998 року
працював водієм 1-го класу на автобусах
на міських маршрутах по перевезенню
пасажирів Миколаївського
автотранспортного підприємства 14121
(АТП - 14827 та ВАТ "АТП -14827").

15 березня 2014 року позивач звернувся до
УПФ України в Заводському районі
м. Миколаєва з заявою про
призначення пенсії на пільгових
умовах, надав для цього, поряд з іншими
документами, також довідку, що уточнює
особливий характер роботи або умови
праці за №361 від 02 вересня 2008 року, в
якій зазначено, що позивач працював з 23
квітня 1982 року по 07 грудня 1988 року та з 18
лютого 1992 року по 25 травня 1998 року на
міському пасажирському маршруті в
якості водія автобуса.

Рішенням комісії з питань
підтвердження стажу роботи на посадах,
що дають право на призначення пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років
при ГУПФ України в Миколаївській
області №7/1 від 28 травня 2014 року
позивачу було відмовлено в зарахуванні
періоду роботи з 18 лютого 1992 року по 25
травня 1998 року до пільгового стажу, у
зв'язку з відсутністю первинних
документів, які підтверджують
пільговий характер роботи (водія
пасажирського транспорту).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
спірним рішенням позивачу було
безпідставно відмовлено в зарахуванні
періоду з 18 лютого 1992 року по 25 травня
1998 року до пільгового стажу, оскільки
надана довідка №361 від 02 вересня 2008
року підтверджує факт його роботи у
вказаний період водієм автобусів
міського пасажирського маршруту.

Колегія суддів погоджується з цими
висновками суду першої інстанції та
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Призначення пенсії за віком на
пільгових умовах передбачено ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Пунктом "з" ст. 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" передбачено, що
право на пенсію за віком на пільгових
умовах, незалежно від місця останньої
роботи, мають право водії міського
пасажирського транспорту (автобусів,
тролейбусів, трамваїв): чоловіки після
досягнення 55 років і при стажі роботи 25
років, в тому числі на зазначеній
роботі не менше 12 років 6 місяців.

Відповідно до положень ст. 62 Закону
України "Про пенсійне забезпечення",
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка, а в разі
відсутності її чи відповідних записів
у ній наявність трудового стажу
підтверджується в поряду
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Пунктами 1, 2 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№637 від 12 серпня 1993 року передбачено, що
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка. За
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами. У випадку коли документи
про трудовий стаж не збереглися,
підтвердження трудового стажу
здійснюється органами Пенсійного
фонду на підставі показань свідків.

Згідно трудової книжки позивача, з 23
квітня 1982 року по 07 грудня 1988 року та з
18 лютого 1992 року по 25 травня 1998 року він
працював на посаді водія І класу на АТП
14121, а згодом на ВАТ "АТП 14827", що не
заперечується в свою чергу УПФ України
в Заводському районі м. Миколаєва.

Посилання апелянта, на те, що в трудовій
книжці відсутні відомості щодо
зайнятості заявника саме на
пасажирських перевезеннях, колегія
суддів не приймає до уваги, оскільки
факт роботи позивача підтверджується
записами у трудовій книжці, що згідно
із п.5 розділу XV "Прикінцевих положень"
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" є достатніми документами
для перерахунку пенсії, а відповідачем
в свою чергу не надано належних доказів
на спростування записів у трудовій
книжці позивача про стаж роботи за
спірний період.

Окрім цього, колегія суддів акцентує
увагу на тому, що основним документом
про трудову діяльність працівника
відповідно до Інструкції про порядок
ведення трудових книжок на
підприємствах, в установах та
організаціях є трудова книжка, а
уточнюючі довідки про період та
характер роботи, що дають право на
пільгову пенсію, вимагаються у разі
відсутності у трудовій книжці
відомостей, що визначають право на
пенсію на пільгових умовах.

Отже, у даному випадку в трудовій
книжці наявні відомості, що визначають
право позивача на пенсію на пільгових
умовах, установлену для окремих
категорій працівників та для
підтвердження спеціального трудового
стажу у даному випадку не потребуються
уточнюючі довідки підприємств,
установ, організацій або їх
правонаступників.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що висновки суду першої
інстанції щодо наявність у позивача
права на призначення пенсії на
пільгових умовах є правильними.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи,
порушень матеріального та
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, у зв'язку з чим
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1
ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Миколаєва
залишити без задоволення, постанову
Заводського районного суду м.
Миколаєва від 05 листопада 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
після набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:
О.В. Лук'янчук

Суддя:
Ю.М. Градовський

Суддя:
К.В. Кравченко