Справа № 804/17332/14
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСтепаненко В.В. при
секретаріНовченко Є.Ю. за участю:
представників позивача представника
відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 Сакалюка
С.Г. розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_6 до
Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області про скасування рішення та
зобов'язання вчинити дії, -
ОСОБА_6 звернулась до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області про скасування рішення та
зобов'язання вчинити дії.
В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що позивач з метою державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно, яке виникло на підставі рішення
суду, звернулась до Реєстраційної
служби Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області, проте рішенням державного
реєстратора відмовлено у задоволенні
заяви про реєстрацію прав власності.
Позивач вважає, що таке рішення є
неправомірним з підстав, викладених у
У судовому засіданні представники
позивача підтримали позовні вимоги та
просили їх задовольнити у повному
Відповідача позов не визнав, надав до
суду письмові заперечення, зазначивши,
що оскаржуване рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень було прийнято правомірно, в
межах повноважень та на підставі
законодавства України. У судовому
засіданні представник відповідача
підтримав доводи, викладені у
запереченнях на позов, та просив
відмовити у задоволенні позовних
Заслухавши пояснення сторін,
розглянувши наявні документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
Рішенням Бабушкінського районного
суду м.Дніпропетровська від 25 травня 2012
року по справі №2/403/7092/12р., яке набрало
законної сили 05 червня 2012 року, за
ОСОБА_6 було визнано право власності
без додаткових актів (сертифікатів)
прийняття в експлуатацію на
домоволодіння АДРЕСА_1.

26 вересня 2014 року з метою державної
реєстрації на означене нерухоме майно
позивач звернувся до Реєстраційної
служби Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області із пакетом документів та
заявою за реєстраційним номером №8313720.

15 грудня 2014 року державним
реєстратором Державної реєстраційної
служби України Василенком Благовістом
Володимировичем було прийнято рішення
№16506620 про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень у
зв'язку з тим, що позивачем не подано
документ, який відповідно до вимог
законодавства засвідчує прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
наступного.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 2
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Статтею 4 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» передбачено, що
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування.

Згідно статті 15 цього Закону державна
реєстрація прав та їх обтяжень
проводиться в такому порядку: 1)
прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2)
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3)
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; 4) внесення записів до
Державного реєстру прав; 5) видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

У відповідності до пункту 36 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень і Порядку надання
інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 17 жовтня 2013 року
№868 (надалі Порядок від 17 жовтня 2013 року
№868), для проведення державної
реєстрації речових прав необхідними
документами є документи, що
підтверджують виникнення, перехід або
припинення таких прав на нерухоме
майно, та інші документи, визначені цим
Порядком.

В силу підпункту 10 пункту 37 Порядку від
17 жовтня 2013 року №868 документом, що
підтверджує виникнення, перехід та
припинення речових прав на нерухоме
майно, зокрема, є рішення суду, що
набрало законної сили, щодо права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно.

Судом встановлено, що Бабушкінським
районним судом м.Дніпропетровська по
цивільній справі №2/403/7092/12р. було
винесено рішення від 25 травня 2012 року,
яким за ОСОБА_6 визнано право власності
без додаткових актів (сертифікатів)
прийняття в експлуатацію на
домоволодіння АДРЕСА_1.

Вказане рішення набрало законної сили
05 червня 2012 року.

Згідно частини 2 статті 5 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень», якщо
законодавством передбачено прийняття
в експлуатацію об'єкта нерухомого
майна, державна реєстрація прав на
такий об'єкт проводиться після
прийняття його в експлуатацію в
установленому законодавством порядку.

Абзацом 2 пункту 4 Порядку від 17 жовтня
2013 року №868 передбачено, що у разі коли
законодавством встановлено вимогу
щодо прийняття в експлуатацію об'єкта
нерухомого майна, державна реєстрація
права власності на нього проводиться
після прийняття такого об'єкта в
експлуатацію в установленому
законодавством порядку.

Разом з тим, згідно рішення
Бабушкінського районного суду
м.Дніпропетровська від 25 травня 2012 року
по справі №2/403/7092/12р. право власності на
об'єкт визнано за позивачем без
введення експлуатації.

З оскаржуваного рішення вбачається, що
державним реєстратором було прийнято
рішення про зупинення розгляду заяви
ОСОБА_6 про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень у зв'язку з необхідністю
отримання відповіді на запит, але
заявником не було надано документ, який
відповідно до вимог законодавства
засвідчує прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта, у
зв'язку з чим державним реєстратором
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області Василенко Б.В. на підставі
пункту 5-4 частини першої статті 24
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» прийнято рішення
про відмову у державній реєстрації
права власності.

Інші підстави для відмови позивачу у
державній реєстрації прав на нерухоме
майно державним реєстратором не
зазначені, із наявних в матеріалах
справи доказів не вбачаються.

Згідно частини 4 статті 24 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» відмова в державній
реєстрації прав та їх обтяжень з
підстав, не передбачених цим Законом,
заборонена.

З огляду на викладене, при наявності
рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 25 травня 2012
року по справі №2/403/7092/12р., яким визнано
право власності на житловий будинок, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1, без
додаткових актів (сертифікатів)
прийняття в експлуатацію державний
реєстратор, відмовляючи позивачу в
реєстрації права власності, вийшов за
межі своїх повноважень.

Згідно із частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, суд доходить висновку, що
оскаржуване рішення є необґрунтованим,
таким, що спростовується матеріалами
справи, та підлягає скасуванню, у
зв'язку з чим позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд керується вимогами
частини 1 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, згідно з якими, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_6 до
Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області про скасування рішення та
зобов'язання вчинити дії - задовольнити
у повному обсязі.

Визнати протиправним і скасувати
рішення державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області Василенка Благовіста
Володимировича від 15.10.2014 року №16506620
про відмову в державній реєстрації
права та їх обтяжень.

Зобов'язати Реєстраційну службу
Дніпропетровського міського
управління юстиції зареєструвати
право власності на житловий будинок, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1 за
ОСОБА_6.

Присудити з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_6 судові витрати у
розмірі 73,08 грн. (сімдесят три гривні
вісім копійок).

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складено 15
грудня 2014 року.

Суддя В.В. Степаненко