Справа № 815/4143/14
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4143/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Корой С.М.

секретар судового
засідання Філіппова Ю.В.

за участю сторін:

представника позивача
- Нестерова О.В. (за довіреністю)

представника
відповідача - Мальцев Д.В.(за
довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Експаком» до
Південної митниці Міндоходів про
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю «Експаком»
(далі - ТОВ «Експаком») до Південної
митниці Міндоходів, в якому позивач
просить суд:

визнати дії Південної митниці
Міндоходів з відмови в наданні ТОВ
«Експаком» повідомлення про фактичне
вивезення за межі митної території
України товарів, оформлених згідно з
митною декларацією типу ЕК 10 АА №
500040406/2014/001432, вчинені листом Південної
митниці Міндоходів від 03.06.2014 року №
8193/15-70-53 - протиправними;

зобов'язати Південну митницю
Міндоходів надати ТОВ «Експаком»
повідомлення про фактичне вивезення за
межі митної території України товарів,
оформлених згідно з митною декларацією
типу ЕК 10 АА № 500040406/2014/001432 від 26.03.2014
року, в кількості 100000,00 кілограм
насіння сорго продовольчого
неподрібленого (не для сівби) 29.03.2014
року та в кількості 100000,00 кілограм
насіння сорго продовольчого
неподрібленого (не для сівби) 06.04.2014
року;

зобов'язати Південну митницю
Міндоходів внести за допомогою Єдиної
автоматизованої інформаційної системи
митних органів України інформацію про
пропуск задекларованих у митній
декларації типу ЕК 10 АА № 500040406/2014/001432
від 26.03.2014 року товарів за межі митної
території України в кількості 100000,00
кілограм насіння сорго продовольчого
неподрібленого (не для сівби) 29.03.2014
року та в кількості 100000,00 кілограм
насіння сорго продовольчого
неподрібленого (не для сівби) 06.04.2014
року.

У своєму позові позивач зазначив, що
ним 26.03.2014 року Південній митниці
Міндоходів подано на оформлення в
митному режимі експорту митну
декларацію ЕК 10 АА

№ 500040406/2014/001432 на насіння сорго
продовольчого в кількості 200000 кілограм
нетто вантажу, що відповідає 200480
кілограм брутто вантажу, митне
оформлення якого здійснено
відповідачем відповідно до відомостей
графи 29 митної декларації. Факт
оформлення митної декларації
відповідачем підтверджується
відповідним відтиском електронної
печатки, чим підтверджено перевірку
декларації та документів, які до неї
додані, а також факт митного оформлення
вантажу. Вантаж, оформлений за вказаною
митною декларацією, вивезено з митної
території України частинами: 29.03.2014
року у кількості 100000 кг морським
транспортом, що підтверджується
відбитком печатки судна та підписом
капітана судна, а також відміткою
календарного штемпелю митного органу
від 29.03.2014 року № 408 у карго-маніфесті
від 29.03.2014 року про навантаження на
судно; та 06.04.2014 року у кількості 100000 кг
морським транспортом, що
підтверджується відбитком печатки
судна та підписом капітана судна, а
також відміткою календарного штемпелю
митного органу від 06.04.2014 року № 408 у
карго-маніфесті від 06.04.2014 року про
навантаження на судно. Не зважаючи на
те, що вантаж за вказаною митною
декларацією вивезено за митний кордон
за два рази в однаковій кількості,
повідомлення про перетин митного
кордону позивач отримав від
відповідача лише 11 квітня 2014 року, в
якому датою перетину митного кордону
встановлено 06.04.2014 року, тип перетину
«повне», що фактично не відповідає
дійсності. З цього приводу позивач
наголосив, що відповідно до ст. 210
Митного кодексу України вивантаження
товарів із суден закордонного плавання
та навантаження товарів на зазначені
судна здійснюється з дозволу органу
доходів і зборів та під його контролем
згідно з документами, передбаченими
статтею 335 цього Кодексу. Дозвіл
надається невідкладно після перевірки
поданих документів та встановлення їх
відповідності вимогам цього Кодексу. У
разі відмови у наданні дозволу орган
доходів і зборів зобов'язаний
невідкладно повідомити власника
товарів або уповноважену ним особу про
причини і підстави такої відмови. Втім,
відповідач надав дозвіл на
навантаження товарів, задекларованих
відповідно до вищезгаданої митної
декларації на два різні морські судна.
Позивач пояснив, що звернувся до
відповідача з проханням виправити
помилку у повідомленнях про перетин
митного кордону, однак отримав відмову
з посиланням на те, що нібито одна
митна декларація може містити лише
одне повідомлення про перетин кордону,
а технічно програмне забезпечення не
дозволяє проставити два повідомлення
про перетин митного кордону до однієї
митної декларації. З урахуванням
наведеного позивач повторно звернувся
до відповідача з проханням виправити
помилкову інформацію стосовно дати
перетину кордону, однак отримав
відмову на підставі неправильного
оформлення митної декларації. Позивач
із посиланням на норми Митного кодексу
України наполягає на тому, що зазначена
митна декларація є декларацією,
заповненою у звичайному порядку, а
також зазначає, що відповідно до
Положення про митні декларації митна
декларація на бланку єдиного
адміністративного документа
заповнюється на партію товарів, що
переміщуються через митний кордон
України на підставі одного
зовнішньоекономічного договору
(контракту) або іншого документа, що
використовується у міжнародній
практиці замість
зовнішньоекономічного договору
(контракту), та поміщується у
визначений митний режим. Під партією
товару відповідно до п. 19 вказаного
Положення розуміються товари, що
переміщуються через митний кордон
України від одного відправника на
адресу одного одержувача за одним
товарно-транспортним документом на
перевезення, однак ця норма не
забороняє оформлення митної
декларації на товари кількох партій. В
той же час, позивач акцентує увагу, що
відповідно до п. 20 Положення за
бажанням декларанта або уповноваженої
ним особи одна митна декларація на
бланку єдиного адміністративного
документа може бути заповнена на
кілька партій товарів за умови, що такі
товари переміщуються через митний
кордон України на підставі одного
зовнішньоекономічного договору
(контракту) або іншого документа, який
використовується в міжнародній
практиці замість
зовнішньоекономічного договору
(контракту), поміщуються у визначений
митний режим, одночасно пред'являються
митному органу, яким здійснюється їх
митне оформлення, та за наявності
можливості заповнення відповідно до
встановленого порядку спільних для
всіх задекларованих товарів граф
митної декларації. З урахуванням
наведеного позивач вважає, що митне
законодавство не містить вимог щодо
вивезення товару замитненого однією
митною декларацією на одному
транспортному засобі, а навпаки
дозволяє не застосовувати обмеження
строків перебування товарів під митним
контролем з метою формування суднової
партії (ст. 199 Митного кодексу України).
Крім того, відповідно до п. 30 Положення
повідомлення про фактичне вивезення
товарів за межі митної території
України містить відомості про
кількість та номери у митній
декларації товарів, вивезених за межі
митної території України, дату їх
фактичного вивезення, а у разі митного
оформлення товарів за електронною
митною декларацією - також відомості
про номер митної декларації. За однією
митною декларацією може бути надано
кілька повідомлень про фактичне
вивезення товарів за межі митної
території України з урахуванням дат
фактичного вивезення товарів. Втім,
посадовими особами відповідача як
митного органу, який здійснив митне
оформлення вантажу у пункті пропуску
через митний кордон України
проставлено відбитки календарного
штемпелю на карго маніфестах, що
підтверджують перетин митного кордону
України, але не внесено відповідної
інформації до Єдиної автоматизованої
інформаційної системи митних органів
України.

Відповідач надав до суду заперечення
(а.с. 30-31), в яких зазначив, що 16.06.2014 року
на адресу Південної митниці Міндоходів
надійшов лист ТОВ «Експаком» щодо
прохання видати два повідомлення про
фактичне вивезення товарів за межі
митної території України відповідно до
митної декларації ЕК 10 АА № 500040406/2014/001432
від 26.03.2014 року. Під час опрацювання
вказаного листа ТОВ «Експаком»
встановлений факт порушення
декларантом товарів умов та порядку
заповнення митної декларації на бланку
єдиного адміністративного документа,
визначених Митним кодексом України та
Положенням про митні декларації,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 21.05.2012 року № 450, у
зв'язку з чим заявнику відмовлено у
задоволенні його прохання. З цього
приводу відповідач пояснив, що під
митною декларацією, заповненою у
звичайному порядку, розуміється митна
декларація, що містить обсяг
відомостей (даних), достатніх для
завершення митного оформлення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення у заявлений митний режим.
При цьому відповідно до п. 17 вказаного
Положення митна декларація на бланку
єдиного адміністративного документа
заповнюється на партію товарів, що
переміщуються через митний кордон
України на підставі одного
зовнішньоекономічного договору
(контракту) або іншого документа, що
використовується в міжнародній
практиці замість
зовнішньоекономічного договору
(контракту), та поміщується у
визначений митний режим. Партією
товару серед іншого вважаються товари,
що переміщується через митний кордон
України від одного відправника на
адресу одного одержувача за одним
товарно-транспортним документом на
перевезення. У випадках морських
перевезень вищезазначеними
документами є коносамент - документ, що
видається судновласником
вантажовідправнику у засвідчення
прийняття вантажу для перевезення
морським шляхом, та виконує три основні
функції: засвідчує прийняття
судновласником вантажу до перевезення,
є товаророзпорядчим документом,
свідчить про укладання договору
перевезення вантажу морським шляхом,
за яким перевізник зобов'язується
доставити вантаж проти подання
документів. За інформацією, зазначеною
заявником у листі від 15.05.2014 року,
фактичне вивезення товарів за межі
митної території України згідно з
митною декларацією відбулось на двох
морських суднах із застосуванням у
кожному з цих випадків різних пакетів
транспортних документів. З урахуванням
цього встановлено факт відсутності у
відповідних графах митної декларації
даних про транспортний засіб, на якому
здійснюватиметься перетин митного
кордону при вивезенні товарів за межі
митної території України, а також
відсутності на момент подання та
оформлення цієї митної декларації
належним чином поданих декларантом
відомостей щодо документів, що
підтверджують наявність та зміст
відповідного договору морського
перевезення (коносаментів). Відтак, на
думку відповідача, зазначена митна
декларація не може вважатися
оформленою у звичайному порядку,
оформлена із порушенням вказаного
Положення у частині необхідності
оформлення окремої митної декларації
на кожну з двох партій товарів або
застосування періодичної митної
декларації, яка передбачає можливість
переміщення через митний кордон
України товарів декількома
транспортними засобами, а також з
порушенням порядку заповнення митних
декларацій на бланку єдиного
адміністративного документа,
затвердженого наказом Мінфіну України
від 30.05.2012 року № 651, яким не
передбачається застосування кількох
транспортних засобів для вивезення
відповідних товарів за межі митної
території України водним транспортом у
випадках застосування митної
декларації зазначеного типу (типу АА). З
урахуванням наведеного відповідач
стверджує, що технологічно та технічно
п. 30 Положення не може бути
реалізований митницею у частині
надання відповідного повідомлення за
фактичною кількістю відправлень
товарів, оформлених відповідно до
вказаної митної декларації.

Крім того, відповідачем до суду надані
доповнення до заперечення (а.с. 71-73), в
яких визначено, що позивачем було
подано митну декларацію, заповнену у
звичайному порядку, при цьому
декларантом не проінформовано про те,
що товар буде переміщуватись через
митний кордон України двома частинами
на двох різних суднах, у зв'язку з чим
посадові особи не мали змоги надати
рекомендації щодо необхідності
здійснення такого митного оформлення
шляхом подачі періодичної митної
декларації відповідно до п. 4 ст. 260
Митного кодексу України. З урахуванням
того, що товар у повному обсязі вибув
06.04.2014 року, фактичний вивіз всієї
партії товару оформлено за вказаною
декларацією саме 06.04.2014 року. Крім того,
посилаючись на норми чинного
законодавства, відповідач наголосив,
що ними не допускається використання
однієї декларації для вивезення
товарів декількома партіями у різний
час морським транспортом, акцентуючи
увагу, що таке виключення визначено
лише щодо залізничного транспорту,
тоді як для вивезення товару декларант
з власної ініціативи розбив вже
задекларовану одну партію на дві
частини, кожну з яких вивезено за
окремими товаросупровідними
документами, що позбавляє її статусу
однієї партії. При цьому декларант
самостійно заповнив декларацією типу
ЕК 10 АА, подавши її до митниці в
електронному вигляді, та з моменту її
подачі несе відповідальність за
зазначені в ній відомості. Товар за
вказаною декларацією був випущений
митницею лише з урахуванням даних, які
наведені у декларації, тоді як фактично
вивезення товару відбулось в інший
спосіб. При цьому відповідач пояснив,
що декларування товару, який
планується переміщувати через митний
кордон України двома частинами на двох
різних суднах, декларується шляхом
подачі періодичної митної декларації в
режимі «Експорт», а згідно з фактичною
кількістю пропущеного товару через
митний кордон України за періодичною
декларацією подається додаткова митна
декларація на кожний транспортний
засіб, яким товар вивезено за межі
митної території України.

Ознайомившись із доводами відповідача,
позивач надав до суду додаткові
пояснення, в яких зазначив, що чинне
законодавство України не містить
прямої заборони оформлення декларації
на бланку єдиного митного документу на
декілька транспортних засобів та
прямого посилання на обов'язок
позивача оформлювати періодичну або
тимчасову митну декларацію, зауваживши
із посиланням на норми митного
законодавства на тому, що у нього
взагалі були відсутні правові підстави
для оформлення таких видів митних
декларацій для декларування
визначеного товару. Крім того,
посилаючись на умови укладеного
контракту, позивач зазначив, що до його
обов'язків віднесено одночасне
одноразове митне оформлення товару,
який ним експортувався, що було ним
забезпечено шляхом подання вказаної
декларації. В свою чергу, виходячи з
умов контракту, позивач не має права
обирати транспортний засіб, на якому
вивозитиметься товар з митної
території України; поставка товару не
була регулярною, а була одноразовою,
однак вантаж вивезено на різних
транспортних засобах
вантажоотримувачем товару, у зв'язку з
чим позивач був позбавлений можливості
будь-яким чином впливати на вказані
обставини. Також, на думку позивача, у
нього були відсутні підстави і для
оформлення тимчасової митної
декларації, оскільки він володів всіма
необхідними характеристиками товару.
Окремо позивач звернув увагу, що під
час декларування товару до митної
декларації ним додано доручення на
навантаження товару, відповідно до
яких митному органу під час
декларування було повідомлено, що
вивезення товару здійснюватиметься на
різних суднах, у зв'язку з чим за умови
неправильного, на думку митного органу,
обрання позивачем митного оформлення
пред'явленого товару він мав відмовити
у такому його оформленні, однак цього
не зробив.

Відповідач у додаткових поясненнях з
цього приводу зазначив, що митне
оформлення доручення на навантаження
відбувається після митного оформлення
декларації, а проект доручення
надається декларантом під час подання
митної декларації до митного
оформлення, оскільки він містить
інформацію про позитивні результати
здійснення фітосанітарного контролю
товару. При цьому відповідач зазначив,
що оскільки декларантом під час
подання митної декларації подані не
завізовані посадовою особою митного
органу проекти доручень на
навантаження, інформація у ньому
стосовно судна, дати відходів, портів
вивантаження може бути змінена, у
зв'язку з чим, на думку позивача, такий
документ не може вважатися належним
засвідченням транспортування товару
на різних суднах, а підстави для
відмови у митному оформленні у зв'язку
з наявністю не завізованих доручень у
митного органу відсутні. Декларанту
було заздалегідь відомо, що пропуск
товарів за вказаною митною декларацією
планується на різних транспортних
засобах за різними
товарно-транспортними документами, у
зв'язку з чим, на думку відповідача, він
мав або використовувати періодичну
декларацію або декларувати товар за
різними митними деклараціями на бланку
єдиного адміністративного зразка.

Суд, заслухавши осіб, що з'явились в
судове засідання, дослідивши доводи
адміністративного позову, заперечень
проти нього, пояснення сторін, наявні
матеріали справи та обставини, якими
обґрунтовуються вимоги, докази, якими
вони підтверджуються, встановив
наступне.

17.03.2014 року між позивачем та компанією
ANT FIELD S.A. (Республіка Панама) укладено
зовнішньоекономічний контракт № А107,
відповідно до якого ТОВ «Експаком»
зобов'язувалось передати у власність
компанії ANT FIELD S.A. товар, а останній
прийняти та оплатити його на умовах
цього договору (а.с.21-22). Найменування
товару за цим договором визначено
таким чином: «насіння сорго, не
подроблене (не для сівби, для
промислової переробки), українського
походження, врожаю 2013 року, для
відправлення як автомобільним
транспортом, так і у морських
контейнерах з екологічно чистих
районів України.

26.03.2014 року в межах виконання умов
зазначеного контракту декларантом ТОВ
Експаком» ПП «Ріелті-агенція «Брокер»
до Південної митниці Міндоходів подано
митну декларацію за типом ЕК 10 АА №
500040406/2014/001432 (а.с. 15). Відповідно до
відомостей, занесених до графи 31
вказаної декларації, позивач
декларував товар «насіння сорго
продовольче не подрібнене (не для
сівби), українського походження, врожаю
2013 року. Чиста вага нетто 200000 кг. Вантаж
розташовано в п/п мішках. Торговельна
марка - немає даних. Виробник - СФГ
«Світанок». Країна виробництва - UA». У
доповненні до графи 31 митної
декларації також визначено кількість
місць, та наведені номери контейнерів
із відповідним товаром: 8/CBHU3480456/211/1,
FCIU4761076/211/1, CBHU5865837/211/1, TCKU2575535/211/1,
CBHU3959984/211/1, BMOU2723274/211/1, FCIU4906903/211/1,
FCIU5240236/211/1/.

Зазначена митна декларація була
оформлена відповідачем 26.03.2014 року, про
що свідчить відповідна відмітка
електронної печатки митного органу в
графі «Відмітки митного органу
відправлення», чим фактично
підтверджено митне оформлення
задекларованих у такій декларації
товарів.

Поряд з цим, як вбачається з матеріалів
справи, задекларований за вказаною
митною декларацією вантаж загальною
масою нетто 200000 кг було вивезено з
митної території України морським
транспортом на двох різних суднах та у
різні дати, а саме:

29.03.2014 року вищевказаний вантаж у
кількості 100000 кг, що містився у
контейнерах CBHU3480456, FCIU4761076, CBHU5865837,
TCKU2575535, вивезений з митної території
України судном закордонного плавання YM
Cypress, що підтверджується коносаментом
від 29.03.2014 року (а.с. 18) та вантажним
маніфестом від 29.03.2014 року із
відповідним відбитком печатки та
підписом капітана судна, а також
засвідченням вказаного факту митним
органом шляхом проставляння
відповідного календарного штемпелю
(а.с. 17,40);

06.04.2014 року решта згаданого вантажу у
кількості 100000 кг, що містився у
контейнерах CBHU3959984, BMOU2723274, FCIU4906903,
FCIU5240236, вивезена з митної території
України судном закордонного плавання
XIN LIAN YUN GANG, що підтверджується
коносаментом від 06.04.2014 року (а.с. 20) та
вантажним маніфестом від 06.04.2014 року із
відповідним відбитком печатки та
підписом капітана судна, а також
засвідченням вказаного факту митним
органом шляхом проставляння
відповідного календарного штемпелю
(а.с. 17,40);

11.04.2014 року Південною митницею надано
ТОВ «Експаком» повідомлення про
перетин митного кордону товару за
вказаною митною декларацією, із
визначенням дати такого перетину у
повному обсязі у кількості 200000 кг 6
квітня 2014 року за допомогою транспорту
XIN LIAN YUN GANG (а.с. 16). Відповідна
інформація також занесена
відповідачем й до Єдиної
автоматизованої інформаційної системи
митних органів України, що
підтверджується відповідним витягом
(а.с. 66).

15.05.2014 року ТОВ «Експаком» звернулось
до Південної митниці із листом № 8,
яким, керуючись п. 30 Положення про митні
декларації, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 21.05.2014
року № 450, просило видати два
повідомлення про фактичне вивезення
товарів за межі митної території
України до митної декларації від 26.03.2014
року № 500040406/2014/001432 за березень 2014 рок у
кількості 100 тон та за квітень 2014 року у
кількості 100 тон (а.с. 67).

У відповідь на вказаний лист Південна
митниця листом від 03.06.2014 року № 8193/15-70-53
повідомила, що підтвердження
відомостей про вивезення товарів за
межі митної території України згідно з
електронною митною декларацією №
500040406/2014/001432 реалізовано відповідно до
п. 32 Положення про митні декларації,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 21.05.2014 року № 450,
зазначивши, що п. 30 вказаного Положення
у частині надання відповідного
повідомлення за фактичною кількістю
відправлень товарів, оформлених згідно
з цією декларацією, неможливо
реалізувати технічно та технологічно,
оскільки оформлення митної декларації
у звичайному порядку на бланку єдиного
адміністративного документа не
передбачає застосування кількох
транспортних засобів для вивезення
товарів за межі митної території
України, у зв'язку з чим відмовила у
задоволенні прохання позивача (а.с. 23-24).

Згідно з приписами ст. 257 Митного
кодексу України декларування
здійснюється шляхом заявлення за
встановленою формою (письмовою, усною,
шляхом вчинення дій) точних відомостей
про товари, мету їх переміщення через
митний кордон України, а також
відомостей, необхідних для здійснення
їх митного контролю та митного
оформлення. При застосуванні письмової
форми декларування можуть
використовуватися як електронні
документи, так і документи на
паперовому носії.

Електронне декларування здійснюється
з використанням електронної митної
декларації, засвідченої електронним
цифровим підписом, та інших
електронних документів або їх
реквізитів у встановлених законом
випадках.

Частиною 6 вказаної статті передбачено,
що умови та порядок декларування,
перелік відомостей, необхідних для
здійснення митного контролю та митного
оформлення, визначаються цим Кодексом.
Положення про митні декларації та
форми цих декларацій затверджуються
Кабінетом Міністрів України, а порядок
заповнення таких декларацій та інших
документів, що застосовуються під час
митного оформлення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення, - центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику.

Відповідно до ч. 1 ст. 258 Митного кодексу
України під митною декларацією,
заповненою у звичайному порядку,
розуміється митна декларація, що
містить обсяг відомостей (даних),
достатній для завершення митного
оформлення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення у
заявлений митний режим.

Положенням про митні декларації,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 21.05.2012 року № 450,
встановлені вимоги до оформлення і
використання митних декларацій, на
підставі яких декларуються товари, що
переміщуються (пересилаються) через
митний кордон України підприємствами,
та інші товари, що відповідно до
законодавства України декларуються
шляхом подання митної декларації,
передбаченої для підприємств, а також
порядок внесення змін до митних
декларацій, їх відкликання та визнання
недійсними.

Виходячи з приписів п. 2 вказаного
Положення, подача митної декларації на
бланку єдиного адміністративного
документа є однією із форм письмового
декларування товарів.

Згідно з п. 3 цього Положення митна
декларація на бланку єдиного
адміністративного документа для
декларування товарів (крім тих, що
пересилаються через митний кордон
України у міжнародних поштових та
експрес-відправленнях), що
переміщуються через митний кордон
України декларантами (крім громадян),
заповнюється на: товари, митна вартість
яких перевищує суму, еквівалентну 150
євро; товари, які підлягають державному
експортному контролю та переміщення
яких через митний кордон України
згідно із законодавством потребує
надання відповідного дозволу чи
висновку; товари, які ввозяться на
митну територію України і підлягають
державній реєстрації відповідно до
законодавства; товари, які поміщуються
в митні режими митного складу, вільної
митної зони, безмитної торгівлі,
переробки на митній території України,
переробки за межами митної території
України та після перебування у таких
митних режимах поміщуються в інші
митні режими.

Відповідно до п. 14 Положення бланки
єдиного адміністративного документа
використовуються для оформлення
митних декларацій (митної декларації,
заповненої у звичайному порядку,
попередньої, тимчасової, періодичної
та додаткової митних декларацій),
передбачених статтями 258-261 Митного
кодексу України.

Пунктом 15 Положення передбачено, що під
час здійснення митного оформлення
товарів із застосуванням митних
декларацій на бланку єдиного
адмiнiстративного документа факт
виконання окремих митних
формальностей підтверджується шляхом
внесення посадовою особою митного
органу, яка виконала таку формальність,
за допомогою автоматизованої системи
митного оформлення відповідної
відмітки до електронної митної
декларації або електронної копії
митної декларації, поданої на
паперовому носії.

Автоматизована система митного
оформлення входить до складу Єдиної
автоматизованої інформаційної системи
митних органів України, що функціонує
відповідно до положення, яке
затверджується Мінфіном.

Відповідно до п. 16 Положення електронна
митна декларація вважається
оформленою за наявностi внесеної до неї
посадовою особою митного органу, яка
завершила митне оформлення, за
допомогою автоматизованої системи
митного оформлення вiдмiтки про
завершення митного оформлення та
засвідчення такої декларації
електронним цифровим підписом
посадової особи митного органу, яка
завершила митне оформлення. Оформлена
електронна митна декларація за
допомогою автоматизованої системи
митного оформлення перетворюється у
вiзуальну форму, придатну для
сприйняття її змісту людиною, у форматi,
що унеможливлює у подальшому внесення
змін до неї, засвідчується електронним
цифровим пiдписом посадової особи
митного органу, яка завершила митне
оформлення, та надсилається декларанту
або уповноваженій ним особі.

Пунктом 17 Положення визначено, що митна
декларація на бланку єдиного
адміністративного документа
заповнюється на партію товарів, що
переміщуються через митний кордон
України на підставі одного
зовнішньоекономічного договору
(контракту) або іншого документа, що
використовується в міжнародній
практиці замість
зовнішньоекономічного договору
(контракту), та поміщується у
визначений митний режим.

При цьому, виходячи з вимог п. 19
Положення, партією товарів вважаються
товари, що переміщуються через митний
кордон України від одного відправника
на адресу одного одержувача за одним
товарно-транспортним документом на
перевезення.

З матеріалів справи вбачається, що
товар, задекларований декларантом
позивача у митній декларації від 26.03.2014
року № 500040406/2014/001432, фактично був
переміщений за декількома
товарно-транспортними документами, а
саме, на підставі двох різних
коносаментів: від 29.03.2014 року та від
06.04.2014 року. Зазначене позбавляє товару,
задекларованого за вказаною митною
декларацією, статусу однієї партії
товару.

Водночас, пунктом 20 вищезгаданого
Положення передбачені випадки, за яких
допускається оформлення однієї митної
декларації на кiлька партiй товарiв або
кiлька митних декларацій на одну партiю
товарiв.

Суд критично оцінює посилання позивача
з цього приводу на абзац перший п. 20
Положення, відповідно до якого за
бажанням декларанта або уповноваженої
ним особи одна митна декларація на
бланку єдиного адміністративного
документа може бути заповнена на
кілька партій товарів, що вивозяться за
межі митної території України
залізничним транспортом та
відправляються від одного відправника
на адресу одного одержувача та
відправляються з однієї прикордонної
передавальної станції за місцем
ввезення на митну територію України, за
умови, що такі товари переміщуються
через митний кордон України на
підставі одного зовнішньоекономічного
договору (контракту) або іншого
документа, який використовується в
міжнародній практиці замість
зовнішньоекономічного договору
(контракту), поміщуються у визначений
митний режим, одночасно пред'являються
митному органу, яким здійснюється їх
митне оформлення, та за наявності
можливості заповнення відповідно до
встановленого порядку спільних для
всіх задекларованих товарів граф
митної декларації на бланку єдиного
адміністративного документа.

Так, з гіпотези наведеної норми
законодавства вбачається, що її дія
розповсюджується лише на випадки
вивезення товарів за межі митної
території України залізничним
транспортом, тоді як в даному випадку
вивезення товару здійснювалось за
допомогою морського транспорту.

Проте, суд зазначає, що третім абзацом
п. 20 Положення встановлено, що одна
митна декларація на кiлька партiй
товарiв або кiлька митних декларацій на
одну партiю товарiв можуть складатись у
випадках, визначених Мінфіном. В свою
чергу, відповідні випадки наведені у п.
7.3. Порядку заповнення митних
декларацій на бланку єдиного
адміністративного документа,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 30.05.2012 року № 651.

За змістом вказаної норми
законодавства за можливості
заповнення відповідно до
встановленого порядку граф митної
декларації, які заповнюються тільки на
бланках єдиного адміністративного
документа форми МД-2 (далі - ЄАД), одна
митна декларація на кілька партій
товару може за бажанням Декларанта
оформлюватись, зокрема, у разі
декларування товарів, ввезених на
митну територію України від одного
відправника на адресу одного
одержувача на підставі одного
зовнішньоекономічного договору
(контракту) або іншого документа, що
використовується в міжнародній
практиці замість
зовнішньоекономічного договору
(контракту), що поміщуються у
визначений митний режим, одночасно
пред'являються митному органу, яким
здійснюється їх митне оформлення.
Випадків можливого заповнення однієї
митної декларації на кілька партій
товарів для їх вивезення з митної
території України зазначеною нормою не
передбачено.

Поряд з цим, дослідивши відомості,
занесені для митного оформлення товару
декларантом позивача у графу 44
декларації, виходячи з Класифікатора
документів, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
20.09.2012 року № 1011, суд встановив, що разом
з декларацією ним подано картку обліку
особи, яка здійснює операції з
товарами, рахунок-фактуру (інвойс),
навантажувальні документи від 24.03.2014
року, зовнішньоекономічний договір
(контракт) купівлі-продажу товарів,
подання якого для митного оформлення
не супроводжується поданням пов'язаних
з ним посередницьких
(зовнішньоекономічних та/або
внутрішніх) договорів, договір про
надання послуг митного брокера,
інформацію про позитивні результати
здійснення фітосанітарного контролю
товару, інформацію про позитивні
результати здійснення радіологічного
контролю товару, договір про
постачання, екологічні декларації,
податкову накладну та статут.

Так, судом встановлено, що
навантажувальними документами, про які
декларант позивача зазначив у митній
декларації, є доручення на
відвантаження експортних, транзитних
вантажів від 24.03.2014 року № 08/ILK на т/х XIN
LIAN YUN GANG щодо контейнерів CBHU3959984, BMOU2723274,
FCIU4906903, FCIU5240236 (а.с.95), а також від 24.03.2014
року № 06/ILK на т/х YM CYPRESS щодо
контейнерів CBHU3480456, FCIU4761076, CBHU5865837,
TCKU2575535 (а.с.96). Відповідно до п. 28
постанови Кабінету Міністрів України
від 21.05.2014 року № 451 доручення на
навантаження - це документ що подається
митному органу декларантом або
уповноваженою особою, містить
реквізити відправника, одержувача
вантажу, назву і характеристику водних
транспортних засобів і товарів, та
після засвідчення його митним органом
є підставою для навантаження судна.

Таким чином, як свідчать матеріали
справи, під час декларування товарів
декларантом позивача було
представлено до митного органу
документи, з яких вбачався намір
декларанта транспортувати відповідний
вантаж частинами на двох різних
морських суднах. Водночас, не зважаючи
на пряме зазначення декларантом про
такий факт у поданих документах,
відповідач здійснив митне оформлення
задекларованого товару без зауважень,
не визначивши інший спосіб, у який
декларант, на його думку, мав
забезпечити митне оформлення цього
товару у відповідності з вимогами
чинного законодавства України, та в
подальшому дозволив фактичне
вивезення відповідних товарів двома
різними суднами, про що свідчить
проставляння відповідного
календарного штемпелю митного органу
на карго-маніфестах.

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 4 Митного
кодексу України митний контроль -
сукупність заходів, що здійснюються з
метою забезпечення додержання норм
цього Кодексу, законів та інших
нормативно-правових актів з питань
державної митної справи, міжнародних
договорів України, укладених у
встановленому законом порядку.

Згідно з частинами 5, 6 ст. 264 Митного
кодексу України з метою визначення
правильності заповнення поданої
митної декларації та відповідності
доданих до неї документів установленим
вимогам орган доходів і зборів
здійснює перевірку митної декларації.

Митна декларація приймається для
митного оформлення, якщо вона подана за
встановленою формою, підписана особою,
яка її подала, і перевіркою цієї
декларації встановлено, що вона
містить всі необхідні відомості і до
неї додано всі документи, визначені цим
Кодексом. Факт прийняття митної
декларації засвідчується посадовою
особою органу доходів і зборів, яка її
прийняла, шляхом проставлення на ній
відбитка відповідного митного
забезпечення та інших відміток (номера
декларації, дати та часу її прийняття
тощо), у тому числі з використанням
інформаційних технологій.

При цьому положеннями цієї статті
встановлено право митного органу
відмовити у прийнятті митної
декларації з таких підстав як: 1) митна
декларація не містить усіх відомостей
або подана без документів,
передбачених статтею 335 цього Кодексу;
2) електронна митна декларація не
містить встановлених законодавством
обов'язкових реквізитів; 3) митну
декларацію подано з порушенням інших
вимог, встановлених цим Кодексом.

У разі відмови у прийнятті митної
декларації посадовою особою органу
доходів і зборів заповнюється картка
відмови у прийнятті митної декларації
за формою, встановленою центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.
Один примірник зазначеної картки
невідкладно вручається (надсилається)
декларанту або уповноваженій ним
особі. Інформація про відмову у
прийнятті для оформлення електронної
митної декларації надсилається
декларанту електронним повідомленням,
засвідченим електронним цифровим
підписом посадової особи органу
доходів і зборів.

Втім, відповідачем, до повноважень
якого чинним законодавством України
віднесено забезпечення митного
оформлення товарів, що переміщуються
через митний кордон України, у
відповідності до вимог чинного
законодавства, не видавалось картки
відмови через недотримання
декларантом позивача порядку митного
оформлення товарів партіями, а навпаки
проведено митне оформлення товару, чим
фактично визнано факт відповідності її
оформлення вимогам чинного
законодавства України.

Суд критично оцінює посилання
представника відповідача про
відсутність у відповідача фізичної
можливості опрацювання поданих
документів з метою встановлення
способу фактичного вивезення товару за
межі митного кордону України двома
різними партіями, оскільки опрацювання
митної декларації здійснювалось в
електронному вигляді, що не дозволяло
встановити зміст доданих до митної
декларації документів, як таке, що не
звільняє митний орган від обов'язку
забезпечувати належне здійснення
митного оформлення товарів, що
переміщується через митний кордон
України, тоді як декларантом позивача
подано до митного органу всі необхідні
документи, які дозволяли встановити
факт перевезення товару на підставі
двох різних товарно-транспортних
документів та на різних транспортних
засобах.

Крім того, згідно з приписами ст. 258
Митного кодексу України допущення у
митній декларації помилок, які не
призвели до неправомірного звільнення
від сплати митних платежів або
зменшення їх розміру, до
незабезпечення дотримання заходів
тарифного та/або нетарифного
регулювання зовнішньоекономічної
діяльності, не тягне за собою
застосування санкцій, передбачених цим
Кодексом та іншими законодавчими
актами України, крім випадків,
передбачених частиною третьою цієї
статті.

У випадках, передбачених частиною
першою цієї статті, посадові особи
органів доходів і зборів надають
декларантам або уповноваженим ним
особам можливість виправити помилки,
допущені в митній декларації.

Якщо особа систематично (більше двох
разів протягом місяця) допускає у
митній декларації помилки, зазначені в
частині першій цієї статті (крім
орфографічних помилок), орган доходів і
зборів застосовує до такої особи
санкції, передбачені цим Кодексом та
іншими законодавчими актами України.

Водночас, відповідачем не вказувалось
на наявність будь-яких помилок у
поданій декларантом позивача митній
декларації та не надавалось йому
можливості усунути відповідні
недоліки.

Відповідно до ч. 1 ст. 210 Митного кодексу
України вивантаження товарів із суден
закордонного плавання та навантаження
товарів на зазначені судна
здійснюються з дозволу органу доходів
і зборів та під його контролем згідно з
документами, передбаченими статтею 335
цього Кодексу. Дозвіл надається
невідкладно після перевірки поданих
документів та встановлення їх
відповідності вимогам цього Кодексу. У
разі відмови у наданні дозволу орган
доходів і зборів зобов'язаний
невідкладно, письмово або в
електронній формі, повідомити власника
товарів або уповноважену ним особу про
причини і підстави такої відмови.

Не зважаючи на те, що митне оформлення
товару оформлено як одна партія товару,
що, на думку відповідача, передбачає її
перевезення лише на підставі одного
товарно-транспортного документа,
посадовою особою контролюючого органу
надано дозвіл на навантаження товару
на два різні судна на підставі двох
товарно-транспортних документів, чим
фактично визначено правомірність
вивезення відповідного товару за межі
митної території України частинами.

Таким чином, відповідач, володіючи
необхідним обсягом інформації щодо
обраного позивачем способу
декларування товару на бланку єдиного
адміністративного документа та
закріпленими нормами чинного
законодавства способами відмови у
митному оформленні товарів за умови
порушення вимог чинного законодавства,
власними діями допустив фактичне
вивезення зазначеного товару з митного
кордону України на підставі різних
товарно-транспортних документів. Такі
дії відповідача безпосередньо
призвели до допущення ситуації, за якою
фактичне вивезення товару, який
задекларований як одна партія товару,
відбулось частинами та в силу
незалежних від декларанта обставин у
різні календарні дати.

З урахуванням наведеного суд вважає
безпідставним посилання відповідача
на порушення позивачем порядку митного
оформлення товару як на підставу для
видачі йому повідомлення про фактичний
перетин товару, яке суперечить дійсним
фактам перетину товаром межі митної
границі України.

Згідно з п. 30-32 Положення про митні
декларації, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 21.05.2012
року № 450, вивезення товарів за межі
митної території України
підтверджується у разі поміщення
товарів у митні режими: реекспорту
згідно з пунктом 5 частини першої
статті 86 Митного кодексу України чи
експорту - митною декларацією,
заповненою у звичайному порядку, чи
додатковою декларацією, а також
повідомленням про фактичне вивезення
товарів за межі митної території
України.

Повідомлення про фактичне вивезення
товарів за межі митної території
України містить відомості про
кількість та номери у митній
декларації товарів, вивезених за межі
митної території України, дату їх
фактичного вивезення, а у разі митного
оформлення товарів за електронною
митною декларацією - також відомості
про номер митної декларації.

За однією митною декларацією може бути
надано кілька повідомлень про фактичне
вивезення товарів за межі митної
території України з урахуванням дат
фактичного вивезення товарів.

Для одержання повідомлення про
фактичне вивезення товарів за межі
митної території України, митне
оформлення яких здійснюється з
використанням митної декларації на
бланку єдиного адміністративного
документа на паперовому носії,
декларант, який здійснив операцію з
вивезення товарів, або уповноважена
ним особа звертається до митного
органу, яким оформлено відповідну
митну декларацію, із заявою довільної
форми, до якої додається оригінал
декларації (аркуші з позначенням « 3/8»
форми МД-2 та у разі використання інших
відповідних аркушів цієї митної
декларації - доповнення форми МД-6,
додаткові аркуші форми МД-3 або
специфікація форми МД-8 та аркуші
коригування).

Кількість митних декларацій, щодо яких
може бути подана одна заява, не
обмежується.

Заява реєструється митним органом у
встановленому законодавством порядку
та розглядається не більше п'яти
робочих днів з дня її реєстрації.

Посадова особа митного органу за
допомогою Єдиної автоматизованої
інформаційної системи митних органів
України перевіряє наявність внесеної
посадовою особою митного органу в
пункті пропуску через державний кордон
інформації про пропуск задекларованих
у цій митній декларації товарів за межі
митної території України.

У разі наявності такої інформації на
зворотному боці аркуша з позначенням «
3/8» форми МД-2 відповідної митної
декларації посадовою особою митного
органу робиться запис «Задекларовані в
цій митній декларації товари вивезено
за межі митної території України в
повному обсязі» або «Задекларовані в
цій митній декларації товари вивезено
за межі митної території України в
обсязі (зазначається кількість і
номери товарів у декларації)», який
засвідчується підписом та особистою
номерною печаткою посадової особи
митного органу, та проставляється дата
фактичного вивезення. Митна декларація
повертається декларанту або
уповноваженій ним особі.

Втім, не зважаючи на фактичне вивезення
товару за межі митної території
України частинами і різні календарні
дати, що не заперечується відповідачем,
а також визначену у вказаному
Положенні можливість надання кількох
повідомлень про фактичне вивезення
товарів за однією митною декларацією з
урахуванням дат фактичного вивезення
товарів, відповідач фактично надав
позивачеві повідомлення, яке містить
дані, що не відповідають дійсним
обставинам справи.

Надаючи оцінку обставинам справи, суд
виходить з того, що зміст превалює над
формою, у зв'язку з чим навіть за умови
переміщення за однією митною
декларацією двох різних партій товарів
у режимі експорту з допуску такого
переміщення контролюючим органом, який
покликаний забезпечувати дотримання
вимог законодавства у сфері митної
справи, відомості про фактичні
обставини не можуть набувати іншого
змісту під час їх документального
оформлення у визначений
законодавством спосіб.

В свою чергу, посилання відповідача на
відсутність технічної можливості
забезпечити видачу позивачеві кілька
повідомлень про фактичне вивезення
товарів за межі митної території
України з урахуванням дат фактичного
вивезення товарів, що забезпечується
за допомогою певного програмного
забезпечення, не може виступати
правовою підставою для відмови у
засвідченні у визначений
законодавством спосіб дійсних фактів,
які підтверджені належним чином
оформленими документами. Крім того,
відсутність такої технічної
можливості всупереч вимог ст. 71 КАС
України не підтверджена належними
доказами у справі.

Згідно з положеннями ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно з вимогами ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Оцінивши у взаємному зв'язку наявні у
матеріалах справи докази, зважаючи на
фактичні обставини вивезення за межі
митного кордону України товару,
задекларованого у митній декларації
типу ЕК 10 АА № 500040406/2014/001432 від 26.03.2014
року товару, встановлену у
законодавстві можливість надання
кількох повідомлень про фактичне
вивезення товарів за однією митною
декларацією з урахуванням дат
фактичного вивезення товарів, суд
вважає протиправними дії Південної
митниці щодо відмови ТОВ «Експаком» у
видачі двох повідомлень про фактичне
вивезення товару за межі митної
території України відповідно до
фактичних дат та обсягів вивезення
такого товару.

На підставі встановленого, керуючись
приписами ст.ст. 11, 162 КАС України, суд
вважає, що вимоги позивача є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 6, 9, 11, 69-72, 86, 94, 158-163,
167,186, 254 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю «Експаком»
до Південної митниці Міндоходів про
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити.

Визнати протиправними дії Південної
митниці Міндоходів з відмови в наданні
товариству з обмеженою
відповідальністю «Експаком»
повідомлення про фактичне вивезення за
межі митної території України товарів,
оформлених згідно з митною декларацією
типу ЕК 10 АА № 500040406/2014/001432, вчинені
листом Південної митниці Міндоходів
від 03.06.2014 року № 8193/15-70-53.

Зобов'язати Південну митницю
Міндоходів надати товариству з
обмеженою відповідальністю «Експаком»
повідомлення про фактичне вивезення за
межі митної території України товарів,
оформлених згідно з митною декларацією
типу ЕК 10 АА

№ 500040406/2014/001432 від 26.03.2014 року, в
кількості 100000,00 кілограм насіння сорго
продовольчого неподрібленого (не для
сівби) 29.03.2014 року та в кількості 100000,00
кілограм насіння сорго продовольчого
неподрібленого (не для сівби) 06.04.2014
року.

Зобов'язати Південну митницю
Міндоходів внести за допомогою Єдиної
автоматизованої інформаційної системи
митних органів України інформацію про
пропуск задекларованих у митній
декларації типу ЕК 10 АА № 500040406/2014/001432
від 26.03.2014 року товарів за межі митної
території України в кількості 100000,00
кілограм насіння сорго продовольчого
неподрібленого (не для сівби) 29.03.2014
року та в кількості 100000,00 кілограм
насіння сорго продовольчого
неподрібленого (не для сівби) 06.04.2014
року.

Судові витрати розподілити відповідно
до приписів ст. 94 КАС України.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через Одеський окружний
адміністративний суд шляхом подання
апеляційної скарги. Апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови
виготовлений та підписаний суддею
22.12.2014 року.

Суддя
С.М. Корой

Адміністративний позов
товариства з обмеженою
відповідальністю «Експаком» до
Південної митниці Міндоходів про
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити.

Визнати протиправними дії Південної
митниці Міндоходів з відмови в наданні
товариству з обмеженою
відповідальністю «Експаком»
повідомлення про фактичне вивезення за
межі митної території України товарів,
оформлених згідно з митною декларацією
типу ЕК 10 АА

№ 500040406/2014/001432, вчинені листом
Південної митниці Міндоходів від 03.06.2014
року

№ 8193/15-70-53.

Зобов'язати Південну митницю
Міндоходів надати товариству з
обмеженою відповідальністю «Експаком»
повідомлення про фактичне вивезення за
межі митної території України товарів,
оформлених згідно з митною декларацією
типу ЕК 10 АА

№ 500040406/2014/001432 від 26.03.2014 року, в
кількості 100000,00 кілограм насіння сорго
продовольчого неподрібленого (не для
сівби) 29.03.2014 року та в кількості 100000,00
кілограм насіння сорго продовольчого
неподрібленого (не для сівби) 06.04.2014
року.

Зобов'язати Південну митницю
Міндоходів внести за допомогою Єдиної
автоматизованої інформаційної системи
митних органів України інформацію про
пропуск задекларованих у митній
декларації типу ЕК 10 АА № 500040406/2014/001432
від 26.03.2014 року товарів за межі митної
території України в кількості 100000,00
кілограм насіння сорго продовольчого
неподрібленого (не для сівби) 29.03.2014
року та в кількості 100000,00 кілограм
насіння сорго продовольчого
неподрібленого (не для сівби) 06.04.2014
року.

Судові витрати розподілити відповідно
до приписів ст. 94 КАС України.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через Одеський окружний
адміністративний суд шляхом подання
апеляційної скарги. Апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови
виготовлений та підписаний суддею
22.12.2014 року.

Суддя
С.М. Корой

22 грудня 2014 року.