Справа № 2-а-11822/11/2218
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Трембач О.Л.
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року
м.
Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Сапальова Т.В.

судді: Боровицький О. А. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Хмельницькому Хмельницької області
на постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 21 липня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Хмельницькому Хмельницької області
про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

в липні 2011 року позивач звернулася до
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Хмельницькому про визнання дій
відповідача неправомірними;
зобов'язання відповідача перевести
позивача з пенсії за віком на
Чорнобильську та здійснити
перерахунок пенсії у відповідності до
положень ст. ст. 50, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з моменту
звернення позивача до управління
Пенсійного фонду України в м.
Хмельницькому про переведення та
перерахунок пенсії у розмірі не нижче 8
мінімальних пенсій за віком з усіма
підвищеннями та компенсаціями.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 21 липня 2011 року позов
задоволено: визнано дії протиправними;
зобов'язано відповідача нарахувати та
виплатити позивачу як інваліду ІІ
групи пенсію в розмірі не меншому 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяної
здоров'ю, в розмірі не меншому 75 %
мінімальної пенсії за віком відповідно
до положень ст. ст. 50, 54 та 67 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян. які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", з 14.06.2011
року, виходячи із встановленого ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" розміру мінімальної
пенсії за віком та з урахуванням
фактично отриманих сум.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 21 липня 2011 року, як таку, що
винесена з неправильним застосуванням
норм матеріального та процесуального
права, прийняти нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

Вивчивши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши наявні у ній докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм чинного
законодавства, колегія суддів вважає,
що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити частково з наступних
підстав.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що позивач є потерпілою
від Чорнобильської катастрофи, що
підтверджується копією посвідчення
серії НОМЕР_1 та перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
м. Хмельницькому Хмельницької області.

Матеріалами адміністративної справи
підтверджується, що позивач отримує
пенсію за віком відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

14.06.2011 року позивач звернулася до
управління Пенсійного фонду України в
м. Хмельницькому Хмельницької області
із заявою про переведення її з пенсії
за віком на державну пенсію відповідно
до ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", призначивши її у розмірі
не менше 8 мінімальних пенсій за віком
та додаткової пенсії у розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком,
врахувавши при цьому розмір
мінімальної пенсії, передбачений ч. 1
ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (а.с.6).

25.06.2011 року управління Пенсійного фонду
України в м. Хмельницькому
Хмельницької області надало позивачу
відповідь № 5577/м12, якою позивачу
відмовлено у задоволенні такої заяви
(а.с. 11).

Не погодившись з рішенням відповідача,
позивач звернулася до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
згідно з вимогами чинного
законодавства України позивач має
право на здійснення такого перерахунку
та виплату пенсії у розмірі,
передбаченому ст. ст. 50, 54, 67 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів частково погоджується з
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 вказаного Закону
встановлено, що в усіх випадках розмір
пенсії для інвалідів ІІ групи, щодо
яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим 8 мінімальних пенсій за
віком.

Згідно зі ст. 50 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" особам,
віднесеним до постраждалих першої
категорії, що є інвалідами ІІ групи,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в
розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Всупереч ст.ст. 50, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" позивачу вказані доплати
виплачувалися частково, у фіксованому
розмірі, визначеному постановами
Кабінету Міністрів України № 1 від
03.01.2002 року, №530 від 28.05.2008 року та № 654
від 16.07.2008 року.

З огляду на те, що Закон України "Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" має вищу юридичну силу
відносно постанов Кабінету Міністрів
України № 1 від 03.01.2002 року, №530 від
28.05.2008 року та № 654 від 16.07.2008 року,
відповідач неправомірно виплачував
основну та додаткову пенсію в меншому
розмірі, ніж це передбачено ст.ст. 50, 54
зазначеного Закону.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів погоджується з висновками суду
щодо наявності у відповідача обов'язку
нараховувати та виплачувати позивачу
пенсії, передбачені ст.ст. 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Проте, судова колегія звертає увагу на
те, що суд першої інстанції,
задовольняючи позовні вимоги позивача
про перерахунок її державної пенсії за
інвалідністю ІІ групи та додаткової
пенсії як інваліду ІІ групи внаслідок
захворювання, пов'язаного з участю у
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, відповідно до
вимог частини четвертої статті 54 та
статті 50 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" не звернув увагу, що
відповідно до листа управління
Пенсійного фонду України в м.
Хмельницькому Хмельницької області
від 25 червня 2011 року № 5577/м12 (а.с. 11-12)
позивачу станом на червень 2011 року була
призначена пенсія за віком, а також
виплачувалась додаткова пенсія як
інваліду ІІ групи внаслідок
захворювання, пов'язаного з участю у
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" особі, яка має одночасно
право на різні види пенсії (за віком, по
інвалідності, у зв'язку з втратою
годувальника), призначається один із
цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з вимогами ст. 49 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2,
3, 4, встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

В позовній заяві позивач зазначала, що
14 червня 2011 року вона звернулася до
управління Пенсійного фонду України в
м. Хмельницькому Хмельницької області
із заявою про переведення її з пенсії,
призначеної відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", на
пенсію відповідно до Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Згідно з частиною третьою статті 45
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 9 липня 2003 року (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) переведення з
одного виду пенсії на інший
провадиться з дня подання заяви з усіма
необхідними документами.

Враховуючи, що згідно з вимогами
чинного законодавства України позивач
має право на отримання державної
пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій
за віком та додаткової пенсії у розмірі
75 % мінімальної пенсії за віком, колегія
суддів дійшла висновку про
обгрунтованість вимог позивача про
переведення з пенсії за віком, яку вона
отримувала відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", на
державну пенсію особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
відповідно до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", починаючи
з дати звернення до відповідача з
відповідною заявою, та перерахунку
додаткової пенсії з урахуванням вимог
ст. 50 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

В той же час, судова колегія звертає
увагу, що судове рішення має бути
наслідком чинного правового
регулювання. Воно не може обмежувати
волю законодавчого органу в
майбутньому змінювати правове
регулювання суспільних відносин.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач просить захищати її порушене
право відповідно до діючого
законодавства щомісячно, тому колегія
суддів дійшла висновку, що правильним
способом захисту порушеного права
позивача, який відповідає вимогам
чинного законодавства, є зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок та
виплату позивачу підвищення до пенсії
по день припинення такого права.

Тому, враховуючи позовні вимоги
позивача та строки звернення до суду,
визначені ч. 1, 2 ст. 99 КАС України, право
позивача на отримання підвищення до
пенсії підлягає захисту за період з
14.06.2011 року по день припинення права на
таку допомогу.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції
звертає увагу, що позовні вимоги в
частині перерахунку державної пенсії
відповідно до положень ст. 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком
задоволенню не підлягають з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

З матеріалів адміністративної справи
встановлено, що позивач у вказаний
спірний період отримувала пенсію за
віком, а не державну пенсію особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, в розмірі меншому, ніж
передбачено ст. 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Отже, за таких обставин, право позивача
на перерахунок державної пенсії у
розмірі 8 мінімальних пенсій за віком
на підставі ст. 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" не може
вважатися порушеним, внаслідок чого
спір про порушене право відсутній. У
зв'язку з цим, суд дійшов передчасного
та необґрунтованого висновку про
наявність підстав для задоволення
позову в частині перерахунку розміру
такої пенсії, внаслідок чого у
задоволенні позовних вимог в цій
частині необхідно відмовити.

Враховуючи викладене, колегія суддів
Вінницького апеляційного
адміністративного суду вважає, що суд
першої інстанції не в повному обсязі
з'ясував обставини справи, порушив
норми матеріального і процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, у зв'язку з чим
оскаржуване рішення необхідно
скасувати з прийняттям нової постанови
про часткове задоволення позовних
вимог.

Згідно зі ст. 202 КАС України підставами
для скасування постанови або ухвали
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Хмельницькому Хмельницької області
задовольнити частково.

Постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 21 липня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Хмельницькому Хмельницької області
про перерахунок пенсії скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов
ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в м.
Хмельницькому Хмельницької області
щодо відмови ОСОБА_2 в переведенні з
пенсії за віком, яку вона отримувала
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", на державну пенсію особи,
яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи, відповідно
до Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", та перерахунку додаткової
пенсії з урахуванням вимог ст. 50 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Хмельницькому
Хмельницької області перевести ОСОБА_2
з пенсії за віком, яку вона отримувала
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", на державну пенсію особи,
яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи, відповідно
до ст. 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" згідно із заявою від 14
червня 2011 року.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Хмельницькому
Хмельницької області перерахувати та
виплатити ОСОБА_2 додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком, що
передбачена ст. 50 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", за період
з 14 червня 2011 року по день припинення
такого права, з урахуванням виплачених
сум."

В решті позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Сапальова Т.В.

Судді
Боровицький О. А.

Граб Л.С.