Справа № 227/4006/14-а
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 р.Справа № 227/4006/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Кононенко З.О.

Суддів: Бондара В.О. , Калитки О. М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду в
м. Добропілля та Добропільському
районі Донецької області на постанову
Добропільського міськрайонного суду
Донецької області від 02.10.2014р. по
справі № 227/4006/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду в м.
Добропілля та Добропільському районі
Донецької області

про визнання протиправною відмову в
перерахунку пенсії та зобов'язання
перерахувати пенсію дердавного
службовця,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, 28 серпня 2014 року звернулась
до суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Добропілля та Добропільському районі
про визнання протиправним рішення
відповідача № 3419 від 13 серпня 2014 року
щодо відмови включити в заробітну
плату для перерахунку пенсії
державного службовця матеріальної
допомоги на оздоровлення та на
вирішення соціально - побутових питань
і індексації заробітної плати,
скасування цього рішення і
зобов'язання здійснити перерахунок
та виплату їй пенсії з дати
призначення 9 серпня 2011 року в
розмірі 90 % заробітної плати з
зарахуванням цих виплат, з яких
сплачено страхові внески, з
урахуванням отриманих сум.

Постановою Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 02.010.2014 року позовні вимоги
задоволено частково.

Визнано протиправним рішення № 3419 від
13 серпня 2014 року Управління
Пенсійного фонду України в м.
Добропілля та Добропільському районі
Донецької області про відмову у
здійсненні перерахунку пенсії
позивачу, скасовано дане рішення та
зобов'язано відповідача провести
позивачу перерахунок та виплату з
урахуванням отриманих сум пенсії
державного службовця з 1 серпня 2014 року
в розмірі 90% заробітної плати з
урахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення та для вирішення
соціально - побутових питань,
індексації заробітної плати, з яких
сплачено страхові внески.

В іншій частині позову відмовлено.

Відповідач, не погодившись із
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції при прийнятті оскаржуваної
постанови норм матеріального та
процесуального права, просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову суду першої інстанції,
постановити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги з посиланням на п.1 Постанови
Кабінету Міністрів України № 865 від
31.05.2000 року зазначив, що матеріальна
допомога на оздоровлення, матеріальна
допомога для вирішення
соціально-побутових питань та
індексація заробітної плати не
відносяться до структури заробітної
плати, носили одноразовий,
несистематичний характер, а тому не
враховуються при обчисленні пенсії
позивача.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач має стаж роботи на державній
службі 30 років 3 місяці 13 днів.

Позивач на підставі протоколу № 742
від 31 серпня 2011 року призначено з 9
серпня 2011 року пенсію державного
службовця в розмірі 90 % заробітної
плати ( а.с. 21).

11 серпня 2014 року позивач звернулась
до відповідача з заявою про
перерахунок призначеної їй пенсії з
включенням до заробітку для
розрахунку інших виплат , до якої
додала довідку за № 04-53/1596 від 7
серпня 2014 року Управління Державної
казначейської служби України у м.
Добропілля Донецькій області про
складові заробітної плати за період з
серпня 2009 року по липень 2011 року для
призначення пенсії відповідно до
Закону України « Про державну службу».

Рішенням № 3419 від 13 серпня 2014 року
начальника УПФУ в м. Добропілля та
Добропільському районі відмовлено
позивачу у проведенні перерахунку
пенсії з більшого заробітку.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з
наявності у позивача права на
перерахунок пенсії з урахуванням до
складу заробітної плати для обчислення
пенсії матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань та індексації заробітної плати,
виходячи з розрахунку 90% заробітної
плати працюючого державного службовця.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги, отже,
перегляду підлягає рішення суду першої
інстанції в частині задоволення
позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
огляду на таке.

За змістом статті 37 Закону України "Про
державну службу" (далі по тексту - Закон
№ 3723-XII) (у редакції, чинній на час
виникнення спірних відносин) пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 % від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За кожний повний рік роботи понад 10
років на державній службі пенсія
збільшується на один відсоток
заробітку, але не більше 90 відсотків
заробітної плати (ч.5 ст.37 Закону
України "Про державну службу".

У частині першій статті 1 Закону
України "Про оплату праці" встановлено,
що заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону
України "Про державну службу"
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення, допомога для
вирішення соціально-побутових питань,
індексація заробітної плати входили до
системи оплати праці державного
службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої
зазначеної статті до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України від 26
червня 1997 року № 400/97 ВР "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" до виплат (доходів), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, належать, зокрема: суми виплат,
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно з цим самим Законом були
фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Відмовляючи в задоволені заяви
позивача про перерахунок пенсії,
відповідач керувався положеннями
Законів України "Про державну службу" і
"Про оплату праці", які щодо спірних
відносин є загальними.

У той же час перевагу мають спеціальні
норми, що визначають виплати (доходи)
для обчислення пенсії, за наведених
обставин - стаття 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та стаття 66 Закону "Про
пенсійне забезпечення".

Така правова позиція узгоджується з
висновками Верховного Суду України
викладеними у постановах від 20.02.2012р.
(справа № 21-430а11) та від 14.03.2013р. (справа
№ 21-125а13), які, у відповідності до ст.244-2
КАС України, є обов'язковими для всіх
судів України.

Як вбачається з довідки за формою № 5-1 (
а.с. 16 ) , в графі « інші виплати»
відображені виплачені суми
матеріальна допомога на оздоровлення,
для вирішення соціально - побутових
питань та індексація зарплати. Також в
довідці зазначено, що на всі виплати ,
включені в довідку , нараховані
страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 1 січня 2011 року - єдиний
внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що матеріальна допомога на
оздоровлення, матеріальна допомога для
вирішення соціально-побутових питань,
індексація заробітної плати повинні
враховуватись при обчисленні пенсії
позивача, призначеної на підставі
Закону України "Про державну службу".

З огляду на встановлені у справі
фактичні обставини та досліджені
докази, колегія суддів вважає, що
відповідач, відмовляючи позивачці
позивачу у здійсненні перерахунку
пенсії з включенням до заробітної
плати, з якої нарахована пенсія,
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, діяв не на підставі
та не у спосіб, що передбачені Законами
України "Про державну службу", "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та Законом України "Про
пенсійне забезпечення", з порушенням
вимог ч.3 ст.2 КАС України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції дійшов вичерпних
юридичних висновків щодо встановлення
обставин справи і правильно застосував
норми матеріального та процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду в м. Добропілля та
Добропільському районі Донецької
області залишити без задоволення.

Постанову Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 02.10.2014р. по справі № 227/4006/14-а
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Кононенко
З.О.Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О.
Калитка О.М.