Справа № 704/1301/14-а
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 704/1301/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Воронкова І.
Суддя-доповідач: Желтобрюх І.Л.
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 грудня 2014 року м.
Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючої-судді:
Желтобрюх І.Л.,

суддів:
Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу Відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області на постанову
Тальніського районного суду
Черкаської області від 16 жовтня 2014 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Черкаській
області про визнання незаконним
рішення та повторну видачу виконавчого
листа,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Тальніського
районного суду Черкаської області з
адміністративним позовом до Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Черкаській
області, в якому просив визнати
незаконною постанову державного
виконавця про закінчення виконавчого
провадження № 29986762 від 30.12.2011;
зобов'язати відповідача поновити
виконавче провадження та видати
дублікат виконавчого листа від 10.11.2011
№2-а-7396/11.

Постановою Тальніського районного
суду Черкаської області від 16 жовтня 2014
року позов задоволено частково:
визнано незаконною та скасовано
постанову старшого державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Черкаській
області Вельган О.В. від 30.12.2011 за ВП
№29986762 та зобов'язано відповідача
поновити вказане виконавче
провадження. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просив постанову суду
першої інстанції скасувати як таку, що
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити в повному
обсязі. В обґрунтування вимог
апеляційної скарги посилається на те,
що дії державного виконавця, вчинені в
ході примусового виконання
виконавчого листа, відповідають
вимогам чинного законодавства і
вчинені із дотриманням норм Закону
України «Про виконавче провадження».

Перевіривши матеріали справи,
дослідивши й проаналізувавши доводи
апеляційної скарги і докази на їх
підтвердження, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга частково підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
в провадженні Відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Черкаській
області перебував виконавчий лист
Тальнівського районного суду
Черкаської області від 10.11.2011 №2-а-7396/11,
яким зобов'язано УПФУ в Тальнівському
районі Черкаської області здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_3 основної
та додаткової пенсії відповідно до
ст.ст.39, 49, 50, 54, 67 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з 24.03.2011
року.

30 Грудня 2011 року старшим державним
виконавцем Відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Черкаській
області Вельган О.В. винесено постанову
про закінчення виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа Тальнівського
районного суду Черкаської області від
10.11.2011 №2-а-7396/11. Зі змісту оскаржуваної
постанови про закінчення виконавчого
провадження вбачається, що рішення
суду виконане боржником лише в частині
нарахування грошової суми.

Частково задовольняючи
адміністративний позов, суд першої
інстанції виходив з того, що державний
виконавець формально підійшов до
виконання виконавчого листа від 10.11.2011
№2-а-7396/11, обмежившись лише
повідомленням боржника та отриманням
від нього відповіді, не надав доказів
того, що під час примусового виконання
вказаного виконавчого листа були
виконані всі вимоги ч. 3 ст. 75 Закону
України «Про виконавче провадження», а
тому правових підстав для винесення
постанови про закінчення виконавчого
провадження у відповідача не було.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
виходить з такого:

Так, відповідно до частини п'ятої
статті 124 Конституції України, судові
рішення ухвалюються судами іменем
України і є обов'язковими до виконання
на всій території України.

Аналогічні правові норми містяться у
частині першій статті 255 КАС України,
згідно до якої постанова суду, яка
набрала законної сили, є обов'язковою
для осіб, які беруть участь у справі, а
також для всіх органів, підприємств,
установ та організацій, посадових чи
службових осіб, інших фізичних осіб і
підлягає виконанню на всій території
України.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначаються Законом України
«Про виконавче провадження».

Згідно із ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вжити заходів
примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом, та
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі фактичного виконання
в повному обсязі рішення згідно з
виконавчим документом.

Колегією суддів встановлено, що
відповідно до викладеної у виконавчому
листі резолютивної частини судового
рішення, судом була ухвалена постанова
зобов'язального характеру, яка не
передбачає можливості звернення
стягнення на майно чи кошти боржника.

У той же час, застосування державним
виконавцем положень п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження» як
підстави закінчення виконавчого
провадження можливе лише при виконанні
рішень майнового характеру, зокрема,
про стягнення грошових коштів або про
звернення стягнення на майно.

При цьому, державним виконавцем
закінчено виконавче провадження у
зв'язку з нарахування спірних виплат.

Таким чином, колегія суддів вважає, що у
державного виконавця під час виконання
вказаної постанови суду не було
законних підстав для закінчення
виконавчого провадження з підстав,
передбачених п. 8 ч. 1 ст. 49, ч. 3 ст. 75
Закону України «Про виконавче
провадження», оскільки спірні кошти
фактично стягувачу не виплачено, а лише
нараховано.

З урахуванням зазначеного колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що вимоги
позивача в частині визнання
протиправною бездіяльності
відповідача, визнання протиправними
дій відповідача щодо прийняття
постанови про закінчення виконавчого
провадження, скасування даної
постанови підлягають задоволенню.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що
позовні вимоги про зобов'язання
Управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області поновити виконавче
провадження та провести виконавчі дії
з виконання виконавчого листа
Тальнівського районного суду
Черкаської області від 10.11.2011 №2-а-7396/11,
є такими, що не підлягають задоволенню,
так як задоволення зазначених позовних
вимог призвело б до втручання у
дискреційні повноваження органу
державної влади з порушенням
принципів, закріплених у статті 2 КАС
України.

Крім того, спосіб, у який суд
задовольняє позовні вимоги, передбачає
здійснення відповідачем правомірних
дій з виконання вказаного вище
виконавчого провадження, та повною
мірою відновлює порушенні права
позивача.

Отже, під час ухвалення оскаржуваного
рішення судом першої інстанції
допущено порушення норм
процесуального права, а тому, у
відповідності до ст.202 КАС України,
постанова Тальніського районного суду
Черкаської області від 16 жовтня 2014 року
підлягає скасуванню в частині
задоволення позовних вимог про
зобов'язання відповідача поновити
спірне виконавче провадження, з
ухваленням в цій частинні нового
судового рішення про відмову у
задоволенні означених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.160, 167, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254
КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Черкаській
області задовольнити частково.

Постанову Тальніського районного суду
Черкаської області від 16 жовтня 2014 року
скасувати в частині задоволення
позовних вимог про зобов'язання
Управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області поновити виконавче
провадження та провести виконавчі дії
з виконання виконавчого листа
Тальнівського районного суду
Черкаської області від 10.11.2011 №2-а-7396/11.

В задоволенні адміністративного
позову в цій частині відмовити.

В решті постанову Тальніського
районного суду Черкаської області від
16 жовтня 2014 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Головуючий суддя

Желтобрюх І.Л.

Судді:

Мамчур Я.С

Шостак О.О.