Справа № 816/1673/14
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" грудня 2014 р.
К/800/51587/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.,

Винокурова К.С., Рецебуринського Ю.Й.,

розглянувши у порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України
Октябрського району в м. Полтаві на
постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 2 вересня 2014
року по справі № 816/1673/14

за позовом Управління Пенсійного
фонду України Октябрського району в

м. Полтаві (далі - Управління)

до Публічного акціонерного
товариства «Завод «Лтава»

(далі - ПАТ «Завод «Лтава»)

про стягнення
заборгованості з відшкодування витрат
на виплату і доставку

пенсій,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2014 року Управління
звернулось до суду з позовом, у якому
просило стягнути з ПАТ «Завод «Лтава»
витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій за лютий-березень 2014
року у сумі 49486,82 грн., призначених на
пільгових умовах згідно з пунктами
«б»-«з» статті 13 Закону України від 5
листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про
пенсійне забезпечення» (далі - Закон №
1788-ХІІ), посилаючись на пункт 2
Прикінцевих положень Закону України
від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) та
пункт 6 Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, затвердженої постановою
правління ПФУ від 19 грудня 2003 року № 21-1
(далі - Інструкція).

Постановою Полтавського
окружного адміністративного суду від 3
липня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Завод «Лтава» на
користь Управління заборгованість з
відшкодування витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій, призначених
за Списком №2 в розмірі 49486,82 грн.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 2 вересня 2014
року рішення суду першої інстанції в
частині стягнення з ПАТ «Завод «Лтава»
на користь Управління заборгованості з
відшкодування пільгових пенсій,
призначених на пільгових умовах згідно
з пунктами «б»-«з» статті 13 Закону
№ 1788-ХІІ за лютий-березень 2014 року в
сумі 7771,22 грн. скасовано та в цій
частині ухвалено нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовлено.

В іншій частині постанову Полтавського
окружного адміністративного суду
від 3 липня 2014 року залишено без змін.

Не погоджуючись із зазначеним
судовим рішенням, Управління подало
касаційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
і процесуального права, просить
скасувати судове рішення апеляційної
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити
повністю.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, доводи касаційної скарги, суд
касаційної інстанції вважає, що скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідно до пунктів
«б»-«з» статті 13 Закону № 1788-ХІІ
працівникам ПАТ «Завод «Лтава» ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 призначено
пенсії за віком на пільгових умовах.

Внаслідок невиконання
відповідачем зобов'язань щодо
відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій вказаним
особам за лютий-березень 2014 року, за ПАТ
«Завод «Лтава» утворилась
заборгованість у розмірі 49486,82 грн.

У зв'язку з тим, що вказана сума
відповідачем у добровільному порядку
не відшкодована, Управління звернувся
до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції,
задовольняючи позовні вимоги, виходив
з наступних мотивів з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Відповідно до пункту 2
Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали або працюють на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди особам, зазначеним
в абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами Закону № 1058-ІV
разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом № 1788-ХІІ. У цьому
випадку розміри пенсій визначаються
відповідно до статті 27 та з урахуванням
норм статті 28 Закону № 1058-ІV.

При цьому, зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом.

Отже, відносно осіб, які набули
право на отримання пенсій за віком на
пільгових умовах, передбачених статтею
13 Закону № 1788-ХІІ, зберігається той
порядок покриття витрат на виплату та
доставку пенсій, який діяв до набрання
чинності Законом № 1058-ІV, тобто до 1
січня 2004 року.

До набрання чинності Законом № 1058-ІV
діяв Закон України від 26 червня 1997 року
№ 400/97-ВР «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закон № 400/97-ВР).

Пунктом 1 статті 1 Закону № 400/97-ВР
визначено, що платниками збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування є суб'єкти підприємницької
діяльності незалежно від форм
власності, їх об'єднання, бюджетні,
громадські та інші установи та
організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю
найманих працівників.

Згідно з абзацом 4 пункту 1 статті 2
Закону № 400/97-ВР для платників збору,
визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього
Закону, крім тих, які є платниками
фіксованого сільськогосподарського
податку, об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Відповідно до абзацу 3 пункту 1
статті 4 зазначеного Закону
встановлюються ставки збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування в розмірі 100 % від об'єкта
оподаткування, визначеного абзацом 4
пункту 1 статті 2 цього Закону.

При цьому, частиною 4 статті 13
Закону № 1788-ХІІ передбачено, що порядок
пенсійного забезпечення осіб, які
працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
законодавством, що діяло раніше,
визначається статтею 100 даного Закону.

Згідно пункту 1 постанови
Верховної Ради України від 6 грудня 1991
року № 1931-ХІІ Закон № 1788-ХІІ введено в
дію з 1 січня 1992 року в частині норм, що
стосуються призначення і виплати
пенсій та коригування рівнів пенсій,
призначених до введення цього Закону.

Умови призначення пенсії за віком
особам, які працювали до введення в дію
цього Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством
визначені статтею 100 Закону № 1788-ХІІ.

Судами встановлено, що пенсії
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12
призначені відповідно до статті 13
Закону № 1788-ХІІ.

За змістом пункту 6.1 Інструкції (в
редакції чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) відшкодуванню
підлягають витрати Пенсійного фонду на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону № 1058-ІV.

Пунктом 6.8 Інструкції
встановлено, що підприємства щомісяця
до 25-го числа вносять до Пенсійного
фонду зазначену в повідомленні місячну
суму фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах.

Оскільки ПАТ «Завод «Лтава» не
відшкодувало позивачу суму витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених на пільгових умовах згідно
з пунктами «б»-«з» статті 13 Закону №
1788-ХІІ за лютий-березень 2014 року у сумі
49486,82 грн., то суд першої інстанції
дійшов висновку про задоволення
позовних вимог Управління про її
стягнення з відповідача.

Суд апеляційної інстанції скасував
рішення суду першої інстанції в
частині задоволення позовних вимог про
стягнення з ПАТ «Завод «Лтава» на
користь Управління заборгованості з
відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
на пільгових умовах згідно з пунктами
«б»-«з» статті 13 Закону № 1788-ХІІ ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_10 за
лютий-березень 2014 року у сумі 7771,22 грн.
Вказане рішення мотивував, тим що
зазначені працівники, щодо яких
відповідач здійснював Управлінню
відшкодування витрат та виплату та
доставку пільгових пенсій досягли
пенсійного віку, передбаченого статтею
12 Закону № 1788-ХІІ, а тому у відповідача
відсутній обов'язок щодо відшкодування
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій.

Суд касаційної інстанції з таким
висновком суду апеляційної інстанції
не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до пунктів 1 та 2 статті 1
Закону України від 26 червня 1997 року
№ 400/97-ВР «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закон № 400/97-ВР) позивач є
платником збору на обов'язкове
державне пенсійне забезпечення.

Згідно з абзацом 4 пункту 1 статті 2
Закону № 400/97-ВР для платників збору,
визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього
Закону, об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «б» - «з» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до абзацу 4 підпункту 1
пункту 2 Прикінцевих положень Закону
№ 1058-IV підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду плату, що покриває фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
особам, які були зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

При цьому, за правилами статті 26 Закону
№ 1058-IV особи мають право на призначення
пенсії за віком після досягнення віку 60
років та наявності страхового стажу не
менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого
абзацом першим цієї статті, право на
пенсію за віком, зокрема, мають жінки,
які народилися з 1 жовтня 1957 року по
31 березня 1958 року після
досягнення ними віку 56 років 6 місяців
та з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958
року після досягнення ними 57 років.

Судами встановлено, ОСОБА_4 народилась
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2
року, ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_3 року, ОСОБА_10
- ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

За правилами статті 26 Закону № 1058-IV
право на пенсію за віком у
ОСОБА_4 виникає ІНФОРМАЦІЯ_5 року, у
ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_6 року, у ОСОБА_6 -
ІНФОРМАЦІЯ_7 року, у ОСОБА_10 -
ІНФОРМАЦІЯ_8 року та відповідно
обов'язок Підприємства по
відшкодуванню спірних витрат
припиняється по ОСОБА_4 з 2 липня 2014
року, по ОСОБА_5 з 12 липня 2015 року, по
ОСОБА_6 з 13 серпня 2014 року, по ОСОБА_10 3
липня 2014 року.

Враховуючи те, що законом в даному
випадку обов'язок по відшкодуванню
витрат на виплату та доставку пенсій
покладено на ПАТ «Завод «Лтава» та
обставина, яка його припиняє, на момент
прийняття спірних розрахунків, ще не
настала, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про наявність
підстав для задоволення позову в цій
частині.

За наведених обставин постанова
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 2 вересня 2014
року не узгоджується з вимогами
чинного законодавства і підлягає
скасуванню.

Суд першої інстанції дійшов правильних
юридичних висновків щодо встановлених
обставин справи і відповідним чином
застосував до спірних правовідносин
норми матеріального права.

Відповідно до статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасовано
помилково.

Керуючись статтями 220, 222, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України Октябрського
району в м. Полтаві задовольнити
частково.

Постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 2 вересня 2014
року скасувати.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 3 липня 2014
року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
Ємельянова В.І.

Судді
Винокуров К.С.

Рецебуринський Ю.Й.