Справа № 826/17046/14
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Літвінової А.В.,
при секретарі судового засідання
Давиденко Л.В., розглянув у порядку
письмового провадження
до Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у місті
Київського міського бюро
технічної інвентаризації та
об'єкти нерухомого майна
про скасування рішення від
10.10.2005 та зобов'язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернулась до Окружного
адміністративного суду міста Києва із
позовом до Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у місті
Києві, Київського міського бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права на об'єкти нерухомого
скасування рішення державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Київського міського бюро технічної
інвентаризації за реєстровим номером
№5308 у реєстровій книзі від 10.10.2005
№д1699-10 про державну реєстрацію права
власності за ОСОБА_1 на об'єкт житлової
нерухомості, за адресою: АДРЕСА_1;
зобов'язання Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у місті
Києві перенести до Державного реєстру
прав на нерухоме майно запис про
державну реєстрацію прав за реєстровим
номером №5308 у реєстровій книзі №д1699-10,
що містяться в інформаційних системах
та внести до Державного реєстру прав на
нерухоме майно запис про скасування
державної реєстрації прав ОСОБА_1 на
об'єкт житлової нерухомості за адресою:
зобов'язання Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у місті
Києві поновити запис про речові права
на це майно, що існували до проведення
державної реєстрації прав ОСОБА_1.
Позовні вимоги мотивовано тим, що
відповідачами необґрунтовано
відмовлено позивачеві у скасуванні
запису про державну реєстрацію права
власності за ОСОБА_1 на об'єкт житлової
нерухомості, за адресою: АДРЕСА_1,
оскільки такі рішення порушують права
та законні інтереси позивача.
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просив адміністративний позов
задовольнити повністю.
Представники відповідачів в судове
засідання не з'явились, хоча про час і
місце розгляду справи повідомлялись
письмовому провадженні згідно із
приписами частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
Оцінивши повідомлені позивачем
обставини справи, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд -
Рішенням Дарницького районного суду
міста Києва від 14.03.2008 у справі №2-1939/07
за позовом ОСОБА_2 в інтересах
недієздатної ОСОБА_3, третя особа на
боці позивача - Дарницька районна в
місті Києві державна адміністрація як
орган опіки та піклування до ОСОБА_1,
треті особи на боці відповідача -
приватний нотаріус ОСОБА_4, акціонерний
комерційний інноваційний банк
"УкрСиббанк", Іпотечний центр в місті
Києві та Київській області Державної
спеціалізованої фінансової установи
"Державний фонд сприяння молодіжному
житловому будівництву", ОСОБА_5 про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу квартири, яким,
зокрема, визнано недійсним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2,
укладений 23 вересня 2005 року між ОСОБА_3
та ОСОБА_1; визнано за ОСОБА_3 право
власності на квартиру АДРЕСА_2.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва
від 29.10.2010 у справі №22-2596 рішення
Дарницького районного суду міста Києва
від 14.03.2008, зокрема, в частині визнання
за ОСОБА_3 права власності на квартиру
АДРЕСА_3 скасовано, в іншій частині -
залишено без змін.

ОСОБА_1 отримавши листом Київського
міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права на
об'єкти нерухомого майна від 06.08.2014 №38377
(И-2014) відмову у державній реєстрації
права власності за наслідками
скасування в судовому порядку
договору купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_4, звернулась до Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
місті Києві із заявою від 19.08.2014 про
скасування державної реєстрації права
власності за номером 1699-105308.

Проте за наслідками розгляду даної
заяви державним реєстратором прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у місті
Києві прийнято рішення від 27.08.2014 №15407385
про відмову у скасуванні, у зв'язку з
відсутністю запису, заявленого для
скасування, а саме - 1699-105308.

Також, 16.09.2014 позивач звернулась до
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у місті Києві із
заявою про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень з метою реєстрації права
власності на квартиру, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, проте рішенням
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у місті Києві від
02.10.2014 №16202083 заявнику відмовлено у
проведенні такої реєстрації, у зв'язку
з тим, що подані документи не
відповідають вимогам, або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують.

Рішенням Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у місті
Києві від 01.12.2014 №17627131 позивачеві
відмовлено у проведенні державної
реєстрації права власності на
квартиру, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, з огляду на недійсність
договору купівлі-продажу від 23.09.2005
№4093.

Позивач вважаючи рішення незаконними,
а дії відповідачів протиправними, та
такими, що порушують її права та
законні інтереси, звернулась до суду з
даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази,
аналізуючи наведені міркування та
заперечення, оцінюючи їх в сукупності,
суд бере до уваги наступне.

Закон України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» визначає правові,
економічні, організаційні засади
проведення державної реєстрації
речових та інших прав, які підлягають
реєстрації за цим Законом, та їх
обтяжень і спрямований на забезпечення
визнання та захисту державою цих прав,
створення умов для функціонування
ринку нерухомого майна та регулює
відносини, пов'язані з державною
реєстрацією прав на нерухоме майно та
їх обтяжень.

Відповідно до частини п'ятою статті 3
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» державна реєстрація прав є
публічною, проводиться органом
державної реєстрації прав, який
зобов'язаний надавати інформацію про
зареєстровані права та їх обтяження в
порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини статті 2 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» державна реєстрація речових
прав на нерухоме майно - офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме, з картки прийому заяви №15250638,
представник позивача 19.08.2014 звернувся
до Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у місті Києві із
заявою про скасування, до якої додано:
рішення Дарницького районного суду
міста Києва від 14.03.2008, копію наказу
№2-К, копію договору купівлі-продажу
від 23.09.2005, копію свідоцтва про право
власності на житло від 13.07.2005, копію
паспорта, ідентифікаційного коду,
договір про надання правової допомоги
№11/08/14, копію довіреності від 15.10.2013.

Відповідно до рішення про відмову у
скасуванні державний реєстратор
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у місті Києві в
процесі розгляду заяви встановив, що у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно відсутній запис,
заявлений для скасування, а саме:
1699-105308, також даний запис відсутній і у
Реєстрі прав власності на нерухоме
майно.

Позивачу рекомендовано звернутись до
органу Державної реєстрації прав із
заявою про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень (щодо права власності) на
квартиру АДРЕСА_4.

Так, 16.09.2014 позивач звернулась до
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у місті Києві із
заявою про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень з метою реєстрації права
власності на квартиру, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, проте рішенням
відповідача від 02.10.2014 №16202083 заявнику
відмовлено у проведенні такої
реєстрації, у зв'язку з тим, що подані
документи не відповідають вимогам, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують.

Разом з тим, факт існування запису щодо
реєстрації права власності на квартиру
АДРЕСА_5 за ОСОБА_1, підтверджується
листами Київського міського бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна від 31.01.2012 №4009 (И-2012),
від 26.09.2014 КВ-2014 №76512, згідно яких:
квартира АДРЕСА_6 на праві власності
зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі
договору купівлі-продажу (в подальшому
визнаного судом недійсним),
посвідченого ОСОБА_4 приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу 23.09.2005 № 4093 та
зареєстрованого в бюро 10.10.2005 за
реєстровим №5308 в реєстровій книзі
№д1699-10.

Згідно листа Київського міського бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна від 06.08.2014 №38377 (И-2014)
бюро до 01.01.2013 проводило державну
реєстрацію прав власності на об'єкти
нерухомого майна шляхом внесення даних
до Реєстру прав власності на нерухоме
майно, після 01.01.2013 функції щодо
державної реєстрації прав власності на
об'єкти нерухомого майна делеговані
Державній реєстраційній службі
України.

Враховуючи той факт, що договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_7 від
10.10.2005 був зареєстрований Київським
бюро технічної інвентаризації за
реєстровим номером №5308 у реєстровій
книзі №д1699-10, обов'язок перенесення
запису у Реєстр прав власності на
нерухоме майно про право власності на
нерухоме майно у зв'язку із реєстрацією
такого права власності у ОСОБА_1 до
01.01.2013 було покладено на бюро технічної
інвентаризації, а після 01.01.2013
покладено на Державну реєстраційну
службу.

Зокрема, наказом Міністерства юстиції
України від 07.02.2002 №7/5 (що діяв на момент
реєстрації права власності за ОСОБА_1.)
«Про затвердження Тимчасового
положення про порядок державної
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно» на
державне підприємство «Інформаційний
центр» на Міністерство юстиції України
було покладено здійснення заходів з
розробки та встановлення програмного
забезпечення бюро технічної
інвентаризації для ведення
електронного Реєстру прав власності на
нерухоме майно до 30.08.2002.

Відповідно до пункту 94 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, під час
проведення державної реєстрації прав у
Державному реєстрі прав державний
реєстратор використовує дані Реєстру
прав власності на нерухоме майно,
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна, Державного
реєстру іпотек та Державного реєстру
обтяжень рухомого майна для цілей
справляння державного мита та/або
перенесення відомостей із зазначених
реєстрів до Державного реєстру прав.

Державний реєстратор у разі
відсутності відомостей у Державному
реєстрі прав та Реєстрі прав власності
на нерухоме майно використовує
реєстраційні дані, які містяться на
паперовому носії інформації (реєстрові
книги та реєстраційні справи, ведення
яких здійснювали підприємства бюро
технічної інвентаризації).

Крім того, державний реєстратор
встановлює наявність (відсутність)
записів про:

державну реєстрацію прав власності або
іншого речового права на нерухоме
майно у Реєстрі прав власності на
нерухоме майно - під час проведення
вперше державної реєстрації права
власності на нерухоме майно у
Державному реєстрі прав;

обтяження нерухомого майна іпотекою в
Державному реєстрі іпотек - під час
проведення вперше державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно або іпотеки у Державному реєстрі
прав;

обтяження речових прав на нерухоме
майно в Єдиному реєстрі заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна -
під час проведення державної
реєстрації прав у Державному реєстрі
прав;

обтяження податковою заставою речових
прав на нерухоме майно у Державному
реєстрі обтяжень рухомого майна,
порядок доступу до якого встановлює
Мінюст, - під час проведення державної
реєстрації прав у Державному реєстрі
прав.

Під час проведення державної
реєстрації права власності на об'єкт
нерухомого майна за відсутності
державної реєстрації права власності
на такий об'єкт у Державному реєстрі
прав державний реєстратор відкриває
розділ зазначеного Реєстру, вносить до
нього відомості про таке право
власності та переносить наявні
відомості з Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна,
Державного реєстру іпотек та/або
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна (пункт 96 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень).

Отже, враховуючи той факт, що
відповідно до витягу з Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майно, згідно якого власником
нерухомого майна (квартира АДРЕСА_1), є
ОСОБА_1 та з урахуванням пункту 96
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
державний реєстратор повинен був
відкрити розділ зазначеного Реєстру,
внести до нього відомості про таке
право власності та перенести наявні
відомості з Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна,
Державного реєстру іпотек та/або
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна.

Скасування записів Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно
здійснюється відповідно до Порядку
прийняття і розгляду заяв про внесення
змін до записів, внесення записів про
скасування державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень та скасування записів
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 12.12.2011
№3502/5, зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 12.12.2011 за №1429/20167 (далі -
Порядок).

Відповідно до пункту 2.1 Порядку для
внесення змін до записів, внесення
записів про скасування державної
реєстрації прав та скасування записів
Державного реєстру прав заявник подає
органу державної реєстрації прав,
державним реєстратором якого було
проведено державну реєстрацію прав,
або нотаріусу, яким проведено державну
реєстрацію прав, заяву та документи,
визначені цим Порядком.

Згідно пункту 2.3 Порядку для внесення
записів про скасування державної
реєстрації прав, скасування записів
Державного реєстру прав заявник подає
рішення суду про скасування рішення
державного реєстратора, що набрало
законної сили, та копії документів,
визначених у пункті 2.3 цього розділу,
тобто документи, що посвідчують його
особу, визначені Порядком державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 22
червня 2011 року N 703.

Відповідно до пункту 2.6 Порядку для
внесення записів про скасування
державної реєстрації прав, скасування
записів Державного реєстру прав
заявник подає рішення суду про
скасування рішення державного
реєстратора, що набрало законної сили,
та копії документів, визначених у
пункті 2.3 цього розділу.

Оцінивши докази на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд прийшов до висновку,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню часткове, а саме в частині:
скасування рішення державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Київського міського бюро технічної
інвентаризації за реєстровим номером
№5308 у реєстровій книзі від 10.10.2005
№д1699-10 про державну реєстрацію права
власності за ОСОБА_1 на об'єкт житлової
нерухомості, за адресою: АДРЕСА_1.

Інші ж позовні вимоги є похідними і
процедурними від першої, а отже є
передчасними з огляду на наведену вище
процедуру внесення записів про
скасування державної реєстрації прав.
А отже не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею
72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 11, 69, 70, 71, 128 та 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати рішення державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Київського міського бюро технічної
інвентаризації за реєстровим номером
№5308 у реєстровій книзі від 10.10.2005
№д1699-10 про державну реєстрацію права
власності за ОСОБА_1 на об'єкт житлової
нерухомості, за адресою: АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному статтею 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції за
правилами, встановленими статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
Літвінова А.В.