Справа № 821/3828/14
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/3828/14

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Хом'якова В.В.

Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого - судді Бойка А.В.,

суддів:
Танасогло Т.М.,

Яковлєва
О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України у м. Херсоні на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 26 вересня
2014 року по справі за позовом управління
Пенсійного фонду України в м. Херсоні
до відділу Державної виконавчої служби
Комсомольського районного управління
юстиції у м. Херсоні про визнання
протиправними дій, скасування
постанови,

В С Т А Н О В И В:

15.09.2014 року управління Пенсійного фонду
України в м. Херсоні (далі - позивач, або
УПФУ у м. Херсоні) звернулось до суду
першої інстанції з адміністративним
позовом до відділу Державної
виконавчої служби Комсомольського
районного управління юстиції у м.
Херсоні (далі - відповідач, або ВДВС
Комсомольського РУЮ у м. Херсоні) про
визнання протиправними дій державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Комсомольського
районного управління юстиції у м.
Херсоні та скасування постанови
відділу Державної виконавчої служби
Комсомольського районного управління
юстиції у м. Херсоні від 01.09.2014 року про
накладення штрафу у розмірі 680,00 грн.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 26.09.2014 року
у задоволенні вказаних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, УПФУ у м. Херсоні
подало апеляційну скаргу на вказану
постанову суду.

Апелянт зазначає, що вказана постанова
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

В своїй апеляційній скарзі апелянт
посилається на те, що управлінням було
виконано рішення суду в межах своїх
повноважень. При цьому, УПФУ у м.
Херсоні повідомило державного
виконавця про те, що грошові кошти для
виплати нарахованої надбавки не є
власністю управління, не знаходяться
на його рахунках. Фактично, у повному
обсязі виконання судового рішення,
можливо лише за наявності відповідного
бюджетного призначення, за рахунок
Державного бюджету. Зважаючи на
зазначене апелянт вважає, що державним
виконавцем було неправомірно прийнято
постанову про накладення штрафу.

На підставі викладеного в апеляційній
скарзі ставиться питання про
скасування постанови Херсонського
окружного адміністративного суду від
26.09.2014 року, та постановлення нової,
якою позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах апеляційної скарги, вивчивши
матеріали справи колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, на
виконанні у ВДВС Комсомольського РУЮ у
м. Херсоні знаходиться виконавче
провадження № 44141195 щодо примусового
виконання виконавчого листа від 19.06.14 №
2а-5546/11, виданого Суворовським районним
судом м. Херсона про зобов'язання УПФУ у
Суворовському районі м. Херсона
здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_2 з рахуванням вже проведеної
виплати призначеної державної пенсії
виходячи з розміру мінімальної пенсії
відповідно до п. 1 ст. 28 ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" з урахуванням вимог ч. 4 ст.
54 та ч. 3 ст. 67 ЗУ "Про соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії у розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком, починаючи
з 04.02.11.

На підставі заяви стягувача ОСОБА_2 та
ст.ст.17, 19, 20, 25 Закону України "Про
виконавче провадження" відповідачем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження, боржнику
надано семиденний строк на добровільне
виконання рішення.

28.08.14 позивачем на адресу ВДВС
надіслано лист № 24415/05, зі змісту якого
слідує, що УПФУ виконано рішення суду в
частині здійснення перерахунку та
нарахування ОСОБА_2 пенсії за період з
04.02.11 по 22.07.11. Доплату по перерахунку
нараховано в сумі 19750,82 грн. Також УПФУ
зазначило, що виконання рішення суду в
частині виплати пенсії є неможливим,
оскільки виплати вказаної категорії
громадян фінансуються з Державного
бюджету України, яким не передбачено
такі виплати на поточний рік.

01.09.2014 року, у зв'язку з невиконанням
рішення суду у ході примусового
виконання виконавчого документа,
державним виконавцем винесено
постанову про накладення на УПФУ у
місті Херсоні штрафу у розмірі 680 грн.

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції не погоджується з висновком
суду першої інстанції стосовно відмови
у задоволенні позовних вимог УПФ у м.
Херсоні, зважаючи на наступне:

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Згідно із частиною 2 статті 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. У постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення у
строк до семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Виконання рішень за якими боржник
зобов'язаний особисто вчинити певні
дії або утриматись від їх вчинення
здійснюється відповідно до статті 75
Закону України «Про виконавче
провадження».

Частиною 2 статті 75 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі
невиконання зазначених вимог без
поважних причин державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону і не пізніше
п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Згідно із частиною 1 статті 89 вказаного
Закону у разі невиконання без поважних
причин у встановлений державним
виконавцем строк рішення, що зобов'язує
боржника виконати певні дії, та рішення
про поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

Відповідно до частини 2 статті 89 Закону
України «Про виконавче провадження», у
разі повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає штраф на боржника у
подвійному розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону

Як встановлено з матеріалів справи,
резолютивна частина судового рішення,
яке підлягало виконанню, складалась з
двох частин: про зобов'язання
управління Пенсійного фонду України
здійснити перерахунок призначеної
ОСОБА_2 державної пенсії, та виплату
перерахованих сум.

Судом першої інстанції встановлено, та
матеріалами справи підтверджено, що
Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Херсоні на виконання рішення суду
було проведено перерахунок пенсіонеру
ОСОБА_2 пенсійних виплат, розмір яких
склав 19750,82 грн.

Проте зазначені виплати не були
фактично проведені у зв'язку з
відсутністю бюджетного фінансування.

Таким чином, позивач судове рішення у
частині, яку він повинен був і міг
виконати, виконав, провівши відповідні
перерахунки доплат до пенсії ОСОБА_2

В свою чергу, накладення штрафу за
невиконання судового рішення можливо
лише у випадку, якщо таке невиконання
відповідно до положень частини 2 статті
75 та частин 1 та 2 статті 89 Закону
України «Про виконавче провадження»
мало місце без поважних причин.

Відсутність відповідного бюджетного
та іншого фінансування та коштів на
виплату грошових сум на виконання
судового рішення для управління
Пенсійного фонду України в м. Херсоні є
поважною причиною, яка унеможливлює
проведення відповідних виплат.

Відповідно до положень підпункту 4
пункту 2.1 Положення про управління
Пенсійного фонду України в районах,
містах та районах у містах,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 30 квітня
2002 р. N 8-2, основними завданнями
управління, зокрема, є забезпечення
своєчасного і в повному обсязі
фінансування та виплати пенсій,
допомоги на поховання, інших виплат,
які згідно із законодавством
здійснюються за рахунок коштів Фонду
та інших джерел, визначених
законодавством.

Тобто, виплати пенсій та інших виплат
здійснюються районним управлінням
Пенсійного фонду України виключно за
рахунок коштів Фонду та інших джерел,
визначених законодавством. Інших
фінансових можливостей, крім
зазначених, для здійснення виплат
управління не має.

Виплату пенсій та інших платежів,
управління здійснює виключно у межах
фінансових ресурсів, виділених
Пенсійним фондом України.

Враховуючи викладене, невиконання
судового рішення в частині виплати
грошових коштів при відсутності
відповідного фінансового забезпечення
та фактичної відсутності таких коштів
у боржника, не може вважатися
невиконанням судового рішення без
поважних причин, оскільки боржник не
мав фінансової можливості протягом
встановленого державним виконавцем
семиденного строку виконати судове
рішення в цій частині.

Накладення за таких обставин штрафу на
боржника ще більше ускладнює його
фінансове становище та ще більше
утруднює виконання судового рішення
про виплату доплати до пенсії.

У зв'язку з фактичною неможливістю
виконання бюджетними державними
органами судових рішень про стягнення,
виплату коштів Верховною Радою України
5 червня 2012 року було прийнято Закон
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень», відповідно
до положень частини 1 статті 3 якого
виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником за якими є державний
орган, здійснюється центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Тобто списання коштів з рахунків
державного органу на виконання судових
рішень проводиться лише за умови
наявності таких коштів.

Посилання суду першої інстанції на
відповідні рішення Європейського суду
з прав людини щодо неможливості
посилання державним органом при
виконанні судових рішень на
відсутність коштів як на причину
невиконання своїх зобов'язань
безпідставні, оскільки у даному
випадку мова не йде про звільнення
управління Пенсійного фонду України в
м. Херсоні від виконання рішення суду, а
про оцінку причин такого невиконання
та про наявність підстав для
накладення штрафу.

Враховуючи наявність поважних причин
для невиконання рішення суду,
незалежних від позивача, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку
про відсутність правових підстав для
притягнення управління Пенсійного
фонду України в м. Херсоні до
відповідальності за невиконання
рішення суду шляхом накладення штрафу,
у зв'язку з чим постанова Відділу
державної виконавчої служби
Комсомольського районного управління
юстиції у м. Херсоні про накладення на
позивача штрафу від 01.09.2014 року є
необґрунтованою та підлягає
скасуванню.

В свою чергу, колегія суддів вважає, що
не підлягають задоволенню позовні
вимоги УПФ України у м. Херсоні щодо
визнання протиправними дій державного
виконавця.

Слід звернути увагу на те, що державний
виконавець Савицький Д.В. не був
залучений до участі у справі. При цьому,
право на залучення сторони до участі у
справі в якості другого відповідача,
відповідно до вимог ст. 52 КАС України,
надано лише суду першої інстанції, а у
суду апеляційної інстанції відсутні
повноваження направляти справу на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Крім того, слід зазначити, що
діяльність щодо виконання виконавчих
документів регламентується Законом
України «Про виконавче провадження».

Згідно п. 13 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право
накладати стягнення у вигляді штрафу
на фізичних, юридичних та посадових
осіб у випадках, передбачених законом.

Таким чином, нормами діючого
законодавства державному виконавцю
надано повноваження на прийняття
постанов, в тому числі, про накладення
штрафу.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів
вважає, що дії посадової особи Відділу
державної виконавчої служби
Комсомольського районного управління
юстиції у м. Херсоні по прийняттю
постанови про накладення на позивача
штрафу не створюють жодних правових
наслідків для суб'єкта господарювання,
не змінюють стану його суб'єктивних
прав.

Оскільки судом першої інстанції при
повному встановленні фактичних
обставин справи порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, тому постановлене судове
рішення на підставі ст. 202 КАС України
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення.

Керуючись ст.ст. 184, 185, 197, 198, 202, 205, 207, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Херсоні
задовольнити частково.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 26 вересня
2014 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в м. Херсоні
задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати
постанову Відділу державної
виконавчої служби Комсомольського
районного управління юстиції у м.
Херсоні серії ВП № 44141195 від 01.09.2014 року
про накладення на Управління
Пенсійного фонду України в м. Херсоні
штрафу у розмірі 680 грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили відповідно до ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:
А.В. Бойко

Суддя:
Т.М. Танасогло

Суддя:
О.В. Яковлєв