Справа № 2а-8733/08/1570
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2014 року м.
Київ К/9991/63145/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Малиновському районі м.
Одеси

на постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 20.11.2009

та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 07.09.2011

у справі № 2-а-8733/08/1570

за позовом Державної податкової
інспекції у Малиновському районі м.
Одеси

до Приватного підприємства «Альфа
Україна»,

третя особа: ОСОБА_2

про визнання недійсним запису про
проведення державної реєстрації
юридичної особи та припинення
юридичної особи, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у
Малиновському районі м. Одеси
звернулася до суду з позовом про
визнання недійсним запису про
проведення державної реєстрації
Приватного підприємства «Альфа
Україна» через порушення закону,
допущені при створенні юридичної
особи, які не можна усунути, та
припинити юридичну особу - Приватне
підприємство «Альфа Україна».

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 20.11.2009,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 07.09.2011, у задоволенні позову
відмовлено.

ДПІ у Малиновському районі м. Одеси
подала касаційну скаргу, в якій просить
скасувати вказані судові рішення та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову повністю. Посилається на
порушення судами норм матеріального
права, а саме: ст.ст. 19, 67 Конституції
України, ст. 110 Цивільного кодексу
України, ст. 38 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб підприємців», ч.ч. 3, 5 ст.
203, ч. 1 ст. 215, ст.ст. 202, 234 Цивільного
кодексу України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши доводи касаційної скарги,
матеріали справи, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі, суд
касаційної інстанції дійшов висновку,
що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Відповідно до частини п'ятої статті 17
Кодексу адміністративного судочинства
України юрисдикція адміністративних
судів поширюється на публічно-правові
спори, зокрема: за зверненням суб'єкта
владних повноважень у випадках,
встановлених Конституцією та
законами України.

Статус державної податкової служби в
Україні, її функції та правові основи
діяльності визначаються Законом
України «Про державну податкову службу
в Україні» від 04.12.1990 № 509-ХІІ.

Відповідно до пункту 17 частини першої
статті 11 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні» від 04.12.1990
№ 509-XII органи державної податкової
служби у випадках, в межах компетенції
та у порядку, встановлених законами
України, мають право звертатися у
передбачених законом випадках до
судових органів із заявою (позовною
заявою) про скасування державної
реєстрації суб'єкта підприємницької
діяльності.

У Господарському кодексі України
вживаються терміни «скасування
державної реєстрації суб'єкта
господарювання», «припинення
діяльності суб'єкта господарювання».
Водночас стаття 104 Цивільного кодексу
України вживає термін «припинення
юридичної особи». Термін «припинення
юридичної особи» вживається також у
Законі України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців».

Утім, всі зазначені вище
нормативно-правові акти (частина 2
статті 33 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців», частина 2 статті 104,
частина 5 статті 111 Цивільного кодексу
України, частина 7 статті 59
Господарського кодексу України)
пов'язують момент припинення юридичної
особи (суб'єкта господарювання) з
однією подією: внесенням до державного
реєстру запису про припинення такої
особи (суб'єкта господарювання).

За таких обставин, суд касаційної
інстанції вважає за правильне
оскаржені судові рішення скасувати в
частині відмови в задоволення позову
щодо вимог про визнання недійсним
запису про державну реєстрацію
юридичної особи та закрити провадження
у справі в цій частині на підставі
пункту 1 частини першої статті 157
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Щодо відмови в задоволенні позову в
частині вимог про припинення юридичної
особи суд касаційної інстанції
знаходить правильним вирішення справи
в цій частині.

Позовні вимоги про припинення
юридичної особи, спрямовані на втрату
останньою цивільної правоздатності,
відповідають повноваженням органу
державної податкової служби, але
виключно тим повноваженням, які
направленні на виконання визначених
законом функцій.

Державні органи згідно з частиною
другою статті 19 Конституції України
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Компетенція органів державної
податкової служби поширюється на
відносини в сфері оподаткування.

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про державну податкову службу в
Україні» від 04.12.1990 № 509-XII завданнями
органів державної податкової служби є
здійснення контролю за додержанням
податкового законодавства,
правильністю обчислення, повнотою і
своєчасністю сплати до бюджетів,
державних цільових фондів податків і
зборів (обов'язкових платежів), а також
неподаткових доходів, установлених
законодавством.

Враховуючи наведене, органи державної
податкової служби можуть звертатися з
вимогами про припинення суб'єктів
господарювання не в усіх випадках,
визначених статтями 38 та 46 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців», а лише в тих, коли
діють на реалізацію своєї владної
компетенції.

Позивач підставою для постановлення
судового рішення щодо припинення
юридичної особи визначив частину другу
статті 38 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців» від 15.05.2003 № 755-IV -
визнання судом недійсною державної
реєстрації юридичної особи через
допущені при її створенні порушення,
які не можна усунути, а також в інших
випадках, встановлених законом.

В обґрунтування позову посилався на те,
що ОСОБА_2, який на підставі договору
купівлі-продажу корпоративних прав від
24.07.2006 та рішення від 24.07.2006 № 1 набув
статусу засновника (власника) ПП «Альфа
Україна», про що здійснено відповідний
запис у Єдиному державному реєстрі
підприємств та організацій України, не
має стосунку до
фінансово-господарської діяльності
відповідача.

В підтвердження викладених обставин
податковий орган посилається на
пояснення ОСОБА_2, викладені в
протоколі допиту свідка від 26.05.2008.

Встановлені органами податкової
міліції обставини та факти не є
підставою для звільнення від
доказування, перелік яких міститься у
ст. 72 Кодексу адміністративного
судочинства України. Згідно з ч. 3 ст. 72
цього Кодексу підставою для звільнення
від доказування є лише вирок суду у
кримінальній справі, який набрав
законної сили та який є обов'язковим
для адміністративного суду, що
розглядає справу про правові наслідки
дій чи бездіяльності особи, щодо якої
ухвалено вирок, в питаннях, чи мало
місце діяння та чи вчинено воно цією
особою.

Враховуючи те, що доводи податкового
органу ґрунтуються виключно на
матеріалах перевірки податковою
міліцією відповідача, які як доказ в
адміністративній справі не мають для
суду наперед встановленої сили, суд
касаційної інстанції вважає, що суди
обґрунтовано відмовили в задоволенні
позову в цій частині.

Зважаючи на викладене, касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, оскаржувані судові
рішення скасуванню у вказаній вище
частині із закриттям провадження у
справі в цій частині, а в решті -
залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 228, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Малиновському районі м.
Одеси задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 20.11.2009 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 07.09.2011
скасувати в частині вирішення позовних
вимог про визнання недійсним запису
про проведення державної реєстрації
юридичної особи та закрити провадження
у справі в цій частині.

У решті постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 20.11.2009 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 07.09.2011
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, передбачених
статтею 237 Кодексу адміністративного
судочинства України, за заявою, поданою
через Вищий адміністративний суд
України у порядку, встановленому
статтями 236-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя Н.Г.
Пилипчук

Судді
Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун