Справа № 826/17197/14
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2014-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шулежка В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Джерела М» до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, за участю третьої особи - відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Подільського району Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень, визнання протиправними дій, встановлення відсутності компетенції,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Джерела М» (далі – позивач, ТОВ «Джерела М») до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (далі - відповідач, ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві), за участю третьої особи - відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Подільського району Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві № 362 від 18.09.2014 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

Крім того, позивачем подано заяву про зміну позовних вимог від 21.11.2014 року, згідно з якою позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві №362 від 18.09.2014 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість;

встановити відсутність компетенції ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві на проведення перевірок місцезнаходження позивача ТОВ «Джерела М» на момент перевірок;

визнати протиправними дії ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві з безпідставного і систематичного надсилання державному реєстратору повідомлень про відсутність ТОВ «Джерела М» за місцезнаходженням за формою № 18-ОПП;

визнати нечинними та скасувати рішення ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві: повідомлення за формою № 18-ОПП від 01.08.2014 року № 4401/9/26-56-18-05-20 про відсутність юридичної особи ТОВ «Джерела М» за місцезнаходженням; повідомлення за формою № 18-ОПП від 07.10.2014 року № 6193/9/9/26-56-18-04-20 про відсутність юридичної особи ТОВ «Джерела М» за місцезнаходженням.

В обґрунтування позовних вимог позивач вважає оскаржуване рішення відповідача про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість протиправним та необґрунтованим, зокрема прийнятим незаконно, недобросовісно та без врахування всіх обставин справи, що мають значення для прийняття рішення, а рішення Головного управління Міндоходів у м. Києві про результати розгляду скарги позивача таким, що не відповідає чинному законодавству, що призвело до порушення прав та законних інтересів позивача і звернення з даним позовом до суду.

Окрім того, позивач стверджує, що у відповідача була відсутня компетенція на проведення перевірок місцезнаходження позивача на момент здійснення таких перевірок, тому встановлення місцезнаходження позивача було здійснено відповідачем без належних на те повноважень та незаконно, що послугувало негативними наслідками для позивача у вигляді внесення запису до Єдиного державного реєстру про відсутність за місцезнаходженням, скасування реєстрації платником податку на додану вартість та нанесення такими діями та рішенням величезних збитків підприємству.

Також, на думку позивача, дії відповідача щодо систематичного направлення державному реєстратору повідомлень форми № 18-ОПП про відсутність ТОВ «Джерела М» за місцезнаходженням є також безпідставними та не ґрунтуються на нормах законодавства.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях та зазначив, що позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, а оскаржуване рішення прийняте у відповідності до норм чинного законодавства, у зв’язку з чим просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Третя особа в судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду письмові пояснення щодо заявлених позовних вимог, однак заяви про розгляд справи за її відсутності не надала.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням вимог ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до висновку про доцільність розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві прийнято рішення № 362 від 18.09.2014 р. про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Джерела М» на підставі п.п. «ж» п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України, а саме у зв’язку з тим, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців наявний запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням (місце проживання).

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.п. «ж» п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України, реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податків і відбувається у разі якщо, зокрема, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців наявний запис про відсутність юридичної або фізичної особи за її місцезнаходженням (місцем проживання) або запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

Порядок анулювання реєстрації платників податку на додану вартість, чинний на момент прийняття спірного рішення, регулювався Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.01.2014 року № 26 (далі - Положення).

Анулювання реєстрації визначено в розділі V Положення і здійснюється шляхом виключення платника податку на додану вартість з Реєстру. Свідоцтво про реєстрацію платника податку вважається анульованим з дати анулювання реєстрації платника податку.

Відповідно до п. 5.5 розділу V Положення, анулювання реєстрації за ініціативою відповідного контролюючого органу може бути здійснене на підставах, визначених у підпунктах "б"-"з" п. 184.1 ст. 184 розділу V Податкового кодексу України (підпункти "б"-"з" пункту 5.1 цього розділу).

Контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав.

Рішення про анулювання реєстрації за ініціативою контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей). Такими документами є, зокрема:

повідомлення державного реєстратора, відомості з Єдиного державного реєстру щодо наявності запису про відсутність юридичної особи або фізичної особи - підприємця за місцезнаходженням (місцем проживання) або запису про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу (підстава – п.п. «ж» п. 184.1 ст. 184 розділу V Кодексу).

Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 15.05.2003 р. № 755-І V.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» відомості про юридичну особу включаються до ЄДР шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України.

Окрім того, згідно ч. 11 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», юридична особа зобов'язана подавати (надсилати) щороку протягом місяця, що настає за датою державної реєстрації, починаючи з наступного року, державному реєстратору для підтвердження відомості про юридичну особу реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Пунктом 12 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» встановлено, що у разі надходження державному реєстратору від органу державної податкової служби повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням державний реєстратор зобов'язаний надіслати поштовим відправленням протягом п'яти робочих днів з дати надходження зазначеного повідомлення юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки.

У разі неподання юридичною особою протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність підтвердження зазначених відомостей датою, яка встановлена для чергового подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу. (п. 14 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»).

Як встановлено судом, працівниками оперативного управління ДПІ у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві було здійснені заходи щодо встановлення місцезнаходження платника податків ТОВ «Джерела М» відповідно до Положення про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими структурними підрозділами органів державної податкової служби для встановлення місцезнаходження платника податків, затвердженого наказом ДПА України від 17.05.2010 р. № 336.

За наслідками перевірки підрозділом ДПІ встановлено відсутність платника податків ТОВ «Джерела М» за його місцезнаходженням, про що складена довідка про встановлення місцезнаходження платника податків від 01.08.2014 р. №435/07.

В результаті чого відповідно п.12.5 розділу XII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 р. № 1588, до органу державної реєстрації Подільської РДА надіслано повідомлення про відсутність юридичної особи ТОВ «Джерела М» за місцезнаходженням за формою 18-ОПП від 01.08.2014 р. № 4401/9/26-56-18-05-20.

В той же час, як вбачається з письмових пояснень третьої особи, яка зазначила, що отримавши повідомлення ДПІ за формою №18-ОПП про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням від 01.08.2014 р. № 4401/9/26-56-18-05-20, ним направлено позивачу повідомлення, щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки (форма №6). В повідомлені зазначено, що необхідно подати державному реєстратору картку про підтвердження відомостей про юридичну особу до 05.09.2014 р.

В свою чергу, як підтверджується матеріалами справи, ТОВ «Джерела М» 18.08.2014 р. подано державному реєстратору відповідну реєстраційну картку за формою №6 про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Однак, як зазначив державний реєстратор, 16.09.2014 року, опрацьовуючи повідомлення, які надійшли до державного реєстратора, ним помилково внесено запис до Єдиного держаного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням.

Витягом з Єдиного держаного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців підтверджується наявність у ЄДР записів про підтвердження відомостей про юридичну особу ТОВ «Джерела М» від 18.08.2014 р. та від 14.10.2014 р.

З огляду на вищевикладене, реєстраційний запис, внесений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, на підставі якого прийняте оскаржуване рішення, скасоване контролюючим органом та внесено запис про його скасування до реєстру, а тому суд погоджується з твердженнями позивача про порушення в даному випадку його прав та законних інтересів як платника податку, що призводить до нанесення товариству фінансових збитків.

На підставі викладеного, з урахуванням того, що державним реєстратором помилково внесено запис до Єдиного держаного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців про відсутність позивача за місцезнаходженням, суд приходить до висновку про необґрунтованість прийняття оскаржуваного рішення №362 від 18.09.2014 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Джерела М» та наявність підстав для його скасування.

Щодо позовних вимог про відсутність компетенції у відповідача на проведення перевірок місцезнаходження позивача, визнання протиправними дій ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві з безпідставного і систематичного надсилання державному реєстратору повідомлень про відсутність ТОВ «Джерела М» за місцезнаходженням за формою № 18-ОПП та визнати нечинними та скасувати повідомлень за формою № 18-ОПП від 01.08.2014 р. № 4401/9/26-56-18-05-20 та від 07.10.2014 року № 6193/9/9/26-56-18-04-20 суд зазначає наступне.

Згідно п.п.21.1.1 - 21.1.5 п.21.1 ст.21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу на виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій; коректно та уважно ставитися до платників податків, її представників та інших учасників відносин, що виникають під час реалізації норм цього Кодексу та інших законів, не принижувати їх честі та гідності.

Відповідно до статті 61 Податкового кодексу України, податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Статтею 62 Податкового кодексу України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом:

ведення обліку платників податків;

інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби;

перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до п. 71.1 ст. 71 Податкового кодексу України, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з приписами статті 72 Податкового кодексу України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла за результатами податкового контролю.

Як вбачається з матеріалів справи, стосовно ТОВ «Джерела М» працівниками оперативного управління ДШ у Подільському районі ГУ Мін дохо дів у м. Києві на підставі запиту від 23.06.2014 р. № 51/26-56-17-02-31 було здійснено заходи щодо встановлення місцезнаходження платника податків відповідно до Положення про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими структурними підрозділами органів державної податкової служби для встановлення місцезнаходження платника податків, затвердженого Наказом ДПА України від 17.05.2010 р. № 336.

За наслідками перевірки оперативним управлінням ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві встановлено відсутність платника податків ТОВ «Джерела М» за його місцезнаходженням, про що складена довідка про встановлення місцезнаходження платника податків від 01.08.2014 р. №435/07, в результаті чого до органу державної реєстрації відповідачем надіслано повідомлення про відсутність юридичної особи ТОВ «Джерела М» за місцезнаходженням за формою № 18-ОПП від 01.08.2014 р. № 4401/9/26-56-18-05-20.

В подальшому, працівниками оперативного управління ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві на підставі запиту від 30.09.2014 р. № 636/15-01 було здійснені заходи щодо встановлення місцезнаходження платника податків відповідно до Положення про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими структурними підрозділами органів державної податкової служби для встановлення місцезнаходження платника податків, затвердженого Наказом ДПА України від 17.05.2010 р. № 336.

За наслідками перевірки оперативним управлінням ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві встановлено відсутність платника податків ТОВ «Джерела М» за його місцезнаходженням, про що складена довідка про встановлення місцезнаходження платника податків від 07.10.2014 р. №936/07, в результаті чого відповідачем на підставі п.12.5 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 р. № 1588 до органу державної реєстрації надіслано повідомлення про відсутність юридичної особи ТОВ «Джерела М» за місцезнаходженням за формою №18-ОПП від 07.10.2014 р. № 6193/9/9/26-56-18-04-20.

Порядок обліку платників податків і зборів, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 р. № 1588, розроблений відповідно до Податкового кодексу України з метою використання єдиної раціональної методики обліку платників податків і зборів у контролюючих органах.

Згідно з п.1.2, п.п. 12.2-12.5 вказаного Порядку визначено, що ведення обліку платників податків є одним із способів податкового контролю. Облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

У рамках проведення цих заходів, а також при призначенні чи проведенні будь-якого виду перевірки платника податків чи при виконанні інших службових обов'язків працівниками контролюючих органів здійснюється або може здійснюватись перевірка місцезнаходження (місця проживання) платника податків. За наслідками перевірки складається акт перевірки місцезнаходження платника податків. Якщо встановлено відсутність платника податків за його місцезнаходженням (місцем проживання), то проводиться робота із з'ясування фактичного місця розташування (місцезнаходження, місця проживання) платника податків, відповідальних та пов'язаних осіб.

У разі неможливості вручення платнику податків довідки, свідоцтва, листа чи будь-якого іншого документа, надісланого контролюючим органом, у зв'язку з відсутністю платника податків за місцезнаходженням (місцем проживання) замість акта перевірки місцезнаходження (місця проживання) платника податків оформляється довідка про неможливість вручення документа платнику податків із зазначенням причин та додаванням відповідних документів (за наявності). Заміна акта довідкою не проводиться, якщо іншими нормативно-правовими актами передбачено складання акта.

Акт перевірки місцезнаходження платника податків або довідка про неможливість вручення документа платнику податків не складається працівниками контролюючих органів, якщо до Єдиного державного реєстру внесено запис про відсутність платника податків за місцезнаходженням.

Щодо кожного платника податків, стосовно якого виявлена відсутність його за місцезнаходженням (місцем проживання) та не з'ясоване його фактичне місцезнаходження (місце проживання), підрозділ контролюючого органу, який з'ясував зазначений факт, готує та передає підрозділам податкової міліції запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків за встановленою формою.

Якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) контролюючого органу протягом трьох робочих днів приймає рішення про надсилання до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою № 18-ОПП для вжиття заходів, передбачених частиною дванадцятою статті 19 Закону.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд зазначає, що відповідач під час проведення перевірок місцезнаходження позивача, складення повідомлень за формою, передбачених чинним законодавством діяв з метою податкового контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства на підставі, у межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

Отже, позовні вимоги про відсутність компетенції у відповідача на проведення перевірок місцезнаходження позивача, визнання протиправними дій ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві з безпідставного і систематичного надсилання державному реєстратору повідомлень про відсутність ТОВ «Джерела М» за місцезнаходженням за формою № 18-ОПП та визнати нечинними та скасувати повідомлень за формою № 18-ОПП від 01.08.2014 р. № 4401/9/26-56-18-05-20 та від 07.10.2014 року № 6193/9/9/26-56-18-04-20 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання зазначених вимог відповідачем доведено правомірність вчинення дій щодо здійснення ним податкового контролю відносно позивача, однак не довів правомірності прийняття оскаржуваного рішення про скасування реєстрації платника податку на додану вартість.

Натомість, вимоги позивача знайшли своє належне обґрунтування в частині позовних вимог.

Враховуючи наведене, проаналізувавши норми законодавства та надавши оцінку наявним доказам у справі, з урахуванням усіх встановлених обставин, суд приходить до висновку, про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх часткового задоволення.

Відповідно до ч. З ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Джерела М» задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві №362 від 18.09.2014 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.П. Шулежко