Справа № 826/11977/14
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Іщук І.О.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

23 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Твердохліб В.А.,

суддів
Троян Н.М., Костюк Л.О.,

за участю секретаря
Погребняк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві апеляційну скаргу
Генерального штабу Збройних Сил
України на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
10 жовтня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Генерального штабу Збройних Сил
України про визнання протиправними
дій, визнання протиправним та
скасування наказу в частині, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом до Генерального
штабу Збройних Сил України (далі -
Відповідач) про визнання протиправними
дій про призначення Позивача на посаду
начальника відділу аналізу та
профілактики правопорушень управління
по роботі з особовим складом
командування Військово-Морських Сил
Збройних Сил України, ВОС - 3400032
відповідно пункту 3 параграфу 3 наказу
Начальника Генерального штабу -
Головнокомандувача Збройних Сил
України від 02.08.2014 року №446, визнання
протиправним та скасування пункту 3
параграфу 3 вказаного наказу.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
10 жовтня 2014 року адміністративний
позов задоволено частково, визнано
протиправним та скасовано пункт 3
параграфу 3 наказу Начальника
Генерального штабу Збройних Сил
України від 02.08.2014 року №446 про
призначення Позивача на посаду
начальника відділу аналізу та
профілактики правопорушень управління
по роботі з особовим складом
командування Військово-Морських Сил
Збройних Сил України, ВОС - 3400032. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим
рішенням, Відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить його скасувати
та прийняти нове, яким в задоволнні
адміністративного позову відмовити.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників Відповідача та
заперечення Позивача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що з 05.08.1984 року
Позивач проходив військову Службу в
Збройних Силах СРСР.

25.05.2007 року набув чинності
контракт, укладений між Міністерством
оборони України в особі начальника
Генерального штабу -
Головнокомандувача Збройних Сил
України генерал-полковника Кириченка
С.О. та ОСОБА_2, полковником юстиції,
помічником командувача
Військово-Морських Сил Збройних Сил
України (з правових питань) - начальник
юридичної служби командування
Військово-Морських Сил Збройних Сил
України, згідно умов якого Позивач бере
на себе зобов»язання проходити
військову службу в Збройних Силах
України протягом строку дії контракту,
на умовах, установлених законами та
іншими нормативно-правовими актами
України, що регулюють порядок
проходження військової служби, та
цього контракту; сумлінно виконувати
вимоги військових статутів, накази
командирів та начальників, службові
обов»язки, добре володіти довіреною
технікою (озброєнням), уміло керувати
особовим складом.

Міністерство оборони України, в свою
чергу, зобов'язується забезпечувати
Позивачу належні умови для проходження
військової служби, додержання його
прав та прав членів його сім'ї,
включаючи одержання пільг, гарантій та
компенсацій, установлених законами та
іншими нормативно-правовими актами
України, які визначають статус
військовослужбовців та порядок
проходження військової служби, а також
призначення його на військову посаду
відповідно до професійної освіти,
військового звання та
військово-облікової спеціальності.
Контракт укладено на 5 (п'ять) років. Не
пізніш як за 3 місяці до закінчення
строку дії контракту Сторони
зобов'язуються повідомити одна одну
про намір укласти контракт на новий
строк або про його не укладання.

В травні 2012 року укладено контракт про
проходження військової служби у
Збройних Силах України за погодженням
сторін до досягнення граничного віку
перебування на військовій службі до 16
вересня 2021 року.

Наказом начальника Генерального штабу
- Головнокомандувача Збройних Сил
України (по особовому складу) від 06.11.2013
року №763 Позивача зараховано в
розпорядження начальника Генерального
штабу - Головнокомандувача Збройних
Сил України.

Наказом Начальника Генерального штабу
- Головнокомандувача Збройних Сил
України (по особовому складу) від 02.08.2014
року №446 за підписом
генерал-полковника Г.П.Воробйова, як
тимчасово виконуючого обов'язки
начальника Генерального штабу -
Головнокомандувача Збройних Сил
України, відповідно п.82 Положення про
проходження громадянами України
військової служби у Збройних Силах
України полковника юстиції ОСОБА_2,
який перебуває у розпорядженні
начальника Генерального штабу -
Головнокомандувача Збройних Сил
України, колишнього помічника
командувача Військово-Морських Сил
Збройних Сил України (з правової
роботи) - начальника юридичного відділу
Командування Військово-Морських Сил
Збройних Сил України, призначено
начальником відділу аналізу та
профілактики правопорушень управління
по роботі з особовим складом
командування Військово-Морських Сил
Збройних Сил України, ВОС - 3400032.

Згідно ч.2 ст.2 Закону України «Про
військовий обов'язок і військову
службу» порядок проходження
громадянами України військової служби,
їх права та обов'язки визначаються цим
Законом, іншими законами, відповідними
положеннями про проходження
військової служби громадянами України,
які затверджуються Президентом
України, та іншими
нормативно-правовими актами.

Указом Президента України від 10 грудня
2008 року №1153 затверджено Положення про
проходження громадянами України
військової служби у Збройних Силах
України (далі - Положення).

Відповідно п.82 Положення призначення
військовослужбовців на посади
здійснюється:

1) на вищі посади - у порядку просування
по службі;

2) на рівнозначні посади: у зв'язку зі
скороченням штатів або проведенням
організаційних заходів; у разі
проведення заміни у місцевостях з
особливими природними, географічними,
геологічними, кліматичними,
екологічними умовами (далі - місцевості
з установленим строком військової
служби); для набуття практичного
досвіду управлінської діяльності в
органах військового управління
різного рівня або для більш доцільного
використання за фахом чи досвідом
роботи - за рішенням відповідного
командира (начальника), прийнятим у
порядку, визначеному Міністерством
оборони України, зокрема на особисте
прохання військовослужбовця; за станом
здоров'я - на підставі висновку
(постанови) військово-лікарської
комісії; за сімейними обставинами - на
особисте прохання; з меншим обсягом
роботи з урахуванням професійних,
ділових і моральних якостей - на
підставі висновку атестації; у зв'язку
з перебуванням із близькими особами у
відносинах прямої організаційної та
правової залежності;

3) на нижчі посади: у зв'язку зі
скороченням штатів або проведенням
організаційних заходів у разі
неможливості призначення на
рівнозначну посаду; за станом здоров'я -
на підставі висновку (постанови)
військово-лікарської комісії; з
урахуванням професійних, ділових і
моральних якостей - на підставі
висновку атестації; за віком або
сімейними обставинами - на особисте
прохання; у зв'язку з перебуванням із
близькими особами у відносинах прямої
організаційної та правової залежності
- у разі неможливості призначення на
рівнозначну посаду; у порядку
реалізації накладеного
дисциплінарного стягнення - відповідно
до Дисциплінарного статуту Збройних
Сил України;

4) у зв'язку із зарахуванням на навчання
до вищого військового навчального
закладу, військового навчального
підрозділу вищого навчального закладу
із звільненням з посади, а також у разі
призначення на посаду після закінчення
навчання;

5) у зв'язку із закінченням строку
перебування на посаді.

Посада вважається вищою, якщо за цією
посадою штатом (штатним розписом)
передбачено вище військове звання, ніж
за займаною посадою, а за умови рівних
військових звань - більший посадовий
оклад. У разі коли штатом (штатним
розписом) передбачено два військові
звання або диференційовані посадові
оклади, до уваги береться вище
військове звання або більший посадовий
оклад.

За правилами п.83 Положення
військовослужбовці призначаються на
посади і переміщуються по службі за
основною або спорідненою
спеціальністю та набутим досвідом
служби.

Пунктами 104, 105 Положення передбачено,
що на посади зі штатними категоріями
військових звань прапорщиків
(мічманів) у разі потреби можуть
призначатися підготовлені на високому
рівні та дисципліновані старшини
(головні корабельні старшини), старші
сержанти (головні старшини), сержанти
(старшини 1 статті), які прослужили не
менше трьох років на посадах старшин
(головних корабельних старшин), старших
сержантів (головних старшин), сержантів
(старшин 1 статті) та за висновком
атестації гідні призначення на ці
посади за умови, що їм не будуть
підпорядковані прапорщики (мічмани).
Призначення та звільнення з таких
посад здійснюється наказами
командирів (начальників), яким надано
право призначати на ці посади
прапорщиків (мічманів).

У разі необхідності призначення на
зазначені посади прапорщиків
(мічманів) старшини (головні корабельні
старшини), старші сержанти (головні
старшини), сержанти (старшини 1 статті),
які займають посади прапорщиків
(мічманів), призначаються на посади,
рівнозначні тим, які вони займали до
призначення на посади прапорщиків
(мічманів), а в разі відсутності таких -
за їх згодою на інші посади.

Старші прапорщики (старші мічмани) та
прапорщики (мічмани) з урахуванням їх
професійних, ділових і моральних
якостей можуть призначатися на посади,
що підлягають заміщенню молодшим
офіцерським складом, у разі якщо вони
проходять військову службу на посадах,
за якими передбачені військові звання
старших прапорщиків (старших мічманів)
та прапорщиків (мічманів), не менше двох
років, мають досвід роботи, що
відповідає профілю службової
діяльності, та відповідний рівень
освіти, спорідненої з відповідною
військово-обліковою спеціальністю, та
їм не підпорядковані офіцери, і
звільнятися з цих посад наказами
командирів (начальників) військових
частин, яким надано право призначати на
ці посади осіб офіцерського складу.

У разі необхідності призначення на
зазначені посади офіцерів старші
прапорщики (старші мічмани) та
прапорщики (мічмани), які займають
посади молодшого офіцерського складу,
призначаються на посади, рівнозначні
тим, які вони займали до призначення на
посади молодшого офіцерського складу,
а в разі відсутності таких - за їх
згодою на інші посади.

Наказом Міноборони від 10.04.2009 року
№170 затверджено Інструкцію про
організацію виконання Положення про
проходження громадянами України
військової служби у Збройних Силах
України (далі - Інструкція).

Пунктом 4.2 Інструкції встановлено, що
переміщення осіб офіцерського складу
за підставою, визначеною у підпункті 5
пункту 82 Положення, здійснюється після
закінчення строку перебування на
посаді, визначеного у Переліку посад
офіцерського складу та граничних
строків перебування на них (додаток 10).
Підставою для переміщення
військовослужбовця є затверджена
атестація (додаток 11) з висновком щодо
перспектив його подальшого службового
використання з дотриманням черговості
проходження військової служби на
командних, штабних та інших посадах в
органах військового управління,
з'єднаннях і військових частинах.

До 01 грудня року, що передує року
закінчення строків перебування на
посадах офіцерського складу, посадові
особи, які мають право призначати на
посади, порушують клопотання про
продовження строків перебування осіб
офіцерського складу на посадах. За
порушеними клопотаннями посадових
осіб у кадрових органах Міністерства
оборони України та Генерального штабу
Збройних Сил України до 01 січня року
закінчення строку перебування на
посадах формується відповідний список
з обґрунтуванням службової
необхідності про продовження строків
перебування осіб офіцерського складу
на посадах. Строки перебування на
посадах можуть бути продовжені на
строки, що не перевищують граничні
строки перебування на посадах,
визначені додатком 10 до цієї
Інструкції, або граничний вік
перебування на військовій службі осіб
офіцерського складу, визначений
законодавством.

У разі службової необхідності приймати
рішення про продовження строків
перебування осіб офіцерського складу
на посадах за їх згодою мають:

Міністр оборони України - щодо осіб
офіцерського складу у військовому
званні полковник і вище, а також
офіцерів апарату Міністерства оборони
України та підпорядкованих військових
частин;

начальник Генерального штабу Збройних
Сил України - щодо осіб офіцерського
складу Збройних Сил України у
військовому званні підполковник і
нижче.

Прийняті рішення про продовження
строків перебування офіцерів на
посадах оголошуються наказами по
особовому складу і доводяться до
посадових осіб, які мають право
призначати на посади, які займають
офіцери, та до військовослужбовців.

Офіцери, яким продовжено строк
перебування на посаді, до закінчення
цього строку можуть бути призначені на
інші посади за підставами, визначеними
пунктом 82 Положення.

Офіцери, яким не продовжено строк
перебування на посаді, включаються до
Планів переміщення
військовослужбовців на посади і
підлягають переміщенню на інші посади
за підставою, визначеною підпунктом 5
пункту 82 Положення.

Так, посада начальника відділу аналізу
та профілактики правопорушень
управління по роботі з особовим
складом командування
Військово-Морських Сил Збройних Сил
України, з ВОС - 3400032, на яку призначено
Позивача, до його освіти за
спеціальністю «Правознавство» не є
основною чи спорідненою спеціальністю
та набутим досвідом служби.

Згідно копії диплома Позивача №ПВ-545554
в липні 1988 році він закінчив повний
курс Київського вищого
військово-морського політичного
училища по спеціальності
«военно-политическая ВМФ» з присвоєним
кваліфікації «учителя истории и
обществоведения», військово-облікова
спеціальність ВОС - 802200.

З Додатку №10 до Інструкції про
організацію виконання Положення про
проходження громадянами України
військової служби у Збройних Силах
України, затвердженої наказом
Міністерства оборони України від 10
квітня 2009 року №181 вбачається, що такої
спеціальності як «военно-политическая
ВМФ» з військово-обліковою
спеціальністю ВОС - 802200 в Збройних
Силах України немає.

Із змісту листа від 24.09.2014 року №226/2/3893
Департаменту кадрової політики
Міністерства оборони України
вбачається, що за наданими копіями
відповідних документів значиться, що
полковник юстиції ОСОБА_2 в 1988 році
закінчив Київське вище
військово-морське політичне училище за
спеціальністю «військово-політична»
(гр. ВОС-80).

В березні 1990 року відмінено статтю 6
Конституції СРСР 1977 року, якою
закріплено керівну та направляючу роль
Комуністичної партії Радянського
Союзу на всій території СРСР, у зв»язку
з чим у вищих військових навчальних
закладах політичної спрямованості
поступово внесилися відповідні зміни
до навчальних планів та дисциплін, що
викладалися курсантам (слухачам),
виключалися предмети, які пропагували
КПРС, її історію та здобутки.

В подальшому ВОС військово-політичної
спрямованості (гр. ВОС-80), яка
надавалась випускникам після
закінчення таких ВВНЗ, замінено на ВОС
військово-педагогічного та виховного
напрямку (гр. ВОС-34), при цьому дипломи,
отримані до 1990 року, однаково
використовуються як в Україні так і у
державах СНД по теперішній час.

Згідно копії диплому Позивача під час
навчання у Військовому інституті
Київського національного університету
імені Тараса Шевченка він здобув
кваліфікацію магістра та
оперативно-тактичний рівень
військової освіти та вивчав предмет
«Морально-психологічне забезпечення
діяльності військ (сил)».

Здобута Позивачем в 1988 році в
Київському вищому військово-морському
політичному училищі освіта за
спеціальністю «військово-політична»
на даний час рахується як організація
морально-психологічного забезпечення.

Позивач за спеціальністю
«военно-политическая ВМФ» проходив
військову службу у Військово-Морському
Флоті СРСР на посадах офіцерського
складу з військово-обліковою
спеціальністю ВОС - 8023003 з серпня 1988
року по квітень 1992 року, тобто менше 4
років.

Досвідом служби Позивача є проходження
військової служби на офіцерських
посадах юридичної служби, а саме: з
квітня 1992 року по серпень 1994 рік -
офіцер по правовій роботі, ВОС - 8503003
управління 21 бригади протичовнових
кораблів Чорноморського флоту Союзу
Радянських Соціалістичних Республік; з
05 серпня 1994 року виключений із списків
особового складу Збройних Сил
Російської Федерації і відряджений в
розпорядження Міністерства оборони
України для подальшого проходження
військової служби; з липня 1995 року по
липень 1996 року - юрисконсульт
юридичного відділення секретаріату
командування Військово-Морських Сил
України; з липня 1996 року по липень 1997
року - юрисконсульт (з норм
міжнародного морського права)
юридичного відділення командування
Військово-Морських Сил України; з липня
1997 року по грудень 1998 року -
юрисконсульт юридичної служби
командування ВМС України; з грудня 1998
року по липень 2006 року - начальник
юридичної служби командування
Військово-Морських Сил Збройних Сил
України; з липня 2006 року по грудень 2007
року - помічник командувача
Військово-Морських Сил Збройних Сил
України (з правових питань) - начальник
юридичної служби командування
Військово-Морських Сил Збройних Сил
України; з грудня 2007 року по листопад 2013
року - помічник командувача
Військово-Морських Сил Збройних Сил
України (з правової роботи) - начальник
юридичного відділу командування
Військово-Морських Сил Збройних Сил
України.

Крім того, матеріали справи містять
диплом KB №10490047 від 25.06.1998 року про
закінчення Позивачем у 1998 році
Київського університету імені Тараса
Шевченка і отримання повної вищої
освіти за спеціальністю
«Правознавство» та здобуття
кваліфікації спеціаліста права; диплом
МО №13624046 від 17.06.2006 року про закінчення
у 2006 році Київського національного
університету імені Тараса Шевченка і
отримання повної вищої освіти за
спеціальністю «Правознавство» та
здобуття кваліфікації магістра права,
офіцера військового управління
оперативно-тактичного рівня.

Отже, Позивач здобув освіту за
спеціальністю «Правознавство» та має
стаж роботи за спеціальністю
«Правознавство» з військово-обліковою
спеціальністю (ВОС) юридичного профілю
(група ВОС-85) більше 21 року на посадах
юридичної служби.

Згідно атестаційних карток
військовослужбовця та оцінних карток
військовослужбовця протягом 21 року
Позивачем сумлінно виконувалися
службові обов'язки за посадою із
спеціальністю юридичного профілю
групи ВОС-85 та з них понад 15 років на
посадах начальника самостійного
структурного підрозділу з
оперативно-тактичним рівнем освіти в
командуванні Військово-Морських Сил
Збройних Сил України, яке є органом
військового управління виду Збройних
Сил України.

Відповідно ч.3 ст.5 Закону до військових
звань осіб офіцерського складу
медичної та юридичної служб Збройних
Сил України та інших військових
формувань, а також спеціальних
підрозділів по боротьбі з корупцією
Військової служби правопорядку у
Збройних Силах України, які мають
відповідну освіту та займають
відповідну штатну посаду, додаються
слова «медичної служби» і «юстиції».

Пунктом 63 Положення встановлено, що
особам офіцерського складу медичної та
юридичної служб Збройних Сил України,
підрозділів дізнання та спеціальних
підрозділів по боротьбі з корупцією
Військової служби правопорядку у
Збройних Силах України, які мають повну
вищу медичну або юридичну освіту та
займають відповідну штатну посаду, до
військових звань додаються слова
«медичної служби» або «юстиції» у
порядку, визначеному Міністерством
оборони України.

Водночас в порушення вказаного
положення в наказі Начальника
Генерального штабу -
Головнокомандувача Збройних Сил
України (по особовому складу) від 02.08.2014
року №446 міститься вказівка про те, що
відповідно до пункту 63 Положення про
проходження громадянами України
військової служби у Збройних Силах
України полковнику юстиції ОСОБА_2,
начальнику відділу аналізу та
профілактики правопорушень управління
по роботі з особовим складом
Командування Військово-Морських Сил
Збройних Сил України, до військового
звання не додавати слово «юстиції».

Згідно листа Департаменту кадрової
політики Міністерства оборони України
про надання інформації від 03.09.2014 року
№226/2/3585, з 09.07.2014 року по теперішній час
обліковуються вакантні посади:
начальники Кримського, Центрального,
Південно-Східного територіальних
юридичних відділів, ВОС-85 групи, шпк -
«полковник юстиції», посадовий оклад -
1350-1400 грн.

З огляду на вказане, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції про те, що на момент
призначення Позивача на посаду
начальника відділу аналізу та
профілактики правопорушень управління
по роботі з особовим складом
командування військо-морських сил
Збройних Сил України, ВОС - 3400032 були
наявні вакантні посади начальника
Кримського, Центрального,
Південно-Східного територіальних
юридичних відділів, та Відповідач не
був позбавлений права перевести
Позивача на вказані посади.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 07.11.2007 року №1294 упорядковано
структуру та умови грошового
забезпечення військовослужбовців,
осіб рядового і начальницького складу
та деяких інших осіб».

Згідно п.5 вказаної постанови
установлено надати право керівникам
державних органів у межах асигнувань,
що виділяються на їх утримання
установлювати зокрема посадові оклади
військовослужбовцям, посади яких не
передбачені цією постановою, - у
розмірах, визначених затвердженими
цією постановою схемами згідно з і за
аналогічними посадами.

Схемою посадових окладів осіб
офіцерського складу Збройних Сил
України за основними типовими
посадами, що є Додатком 1 до постанови
Кабінету Міністрів України від 07.11.2007
року №1294 встановлені такі розміри
посадового окладу, зокрема: начальник
самостійного управління, - 1800 - 1900 грн;
начальник самостійного відділу, - 1700-1800
грн; начальник відділу у складі
самостійного управління, - 1500 - 1600 грн.

Отже, посадовий оклад начальника
самостійного відділу є вищим до
посадового окладу начальника відділу у
складі самостійного управління, а тому
Позивач на займаній на даний час посаді
отримує менший досвід роботи ніж за
юридичним профілем.

Колегія суддів вважає обґрунтованим та
законним рішення суду першої інстанції
щодо задоволення адміністративного
позову в частині визнання протиправним
та скасування пункту 3 параграфу 3
наказу Начальника Генерального штабу
Збройних Сил України від 02.08.2014 року №446
про призначення Позивача на посаду
начальника відділу аналізу та
профілактики правопорушень управління
по роботі з особовим складом
командування Військово-Морських Сил
Збройних Сил України, ВОС - 3400032.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст.ст. 201, 202 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається, а тому апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206, 211, 212,
254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Генерального штабу
Збройних Сил України залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
10 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки, передбачені ст. 212
КАС України.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді
Троян Н.М.

Костюк Л.О.

Ухвала складена в повному обсязі 26
грудня 2014 року,

.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді:
Троян Н.М.