Справа № 295/14000/13-а (6-а/295/170/13)
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" грудня 2014 р. м. Київ
К/800/59202/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Мойсюка М.І.,

розглянувши в письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до Головного управління
Пенсійного фонду України в
Житомирській області про визнання
бездіяльності протиправною і
зобов'язання вчинити дії за касаційною
скаргою Головного управління
Пенсійного фонду України в
Житомирській області на ухвалу
Богунського районного суду м. Житомира
від 05 вересня 2013 року та ухвалу
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 07 листопада
2013 року про зміну способу і порядку
виконання рішення за поданням Відділу
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції у
Житомирській області, -

ВСТАНОВИВ:

Відділ примусового виконання рішень
Головного управління юстиції у
Житомирській області звернувся до
суду з заявою про зміну способу і
порядку виконання рішення суду по
справі №2-а-4033/11 за позовом ОСОБА_4 до
Головного управління Пенсійного
фонду України в Житомирській області
про нарахування та виплату додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
передбаченуст.51 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Ухвалою Богунського районного суду м.
Житомира від 05 вересня 2013 року заяву
задоволено.

Змінено спосіб і порядок виконання
постанови Богунського районного суду
м.Житомира від 19 червня 2013 року по
справі №2-а-4033/2011 та проведено
виконання шляхом стягнення з Головного
управління Пенсійного фонду України в
Житомирській області на користь ОСОБА_4
додаткову пенсію за шкоду заподіяну
здоров'ю, передбачену ст.51 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
за період з 01.04.2011 року по 22.07.2011 року
включно, у розмірі 425,13 грн.

Ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 07 листопада
2013 року залишено без змін ухвалу
Богунського районного суду м.
Житомира від 05 вересня 2013 року.

Не погоджуючись ухвалою Богунського
районного суду м. Житомира від 05
вересня 2013 року та ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 07 листопада
2013 року, Головне управління Пенсійного
фонду України в Житомирській області
звернулось з касаційною скаргою, в якій
просить їх скасувати та ухвалити нову,
якою відмовити у задоволенні заяви про
зміну способу і порядку виконання
рішення суду.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, суд, в межах ст. 220 КАС України,
прийшов до висновку про задоволення
касаційної скарги з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про задоволення
заяви про зміну способу і порядку
виконання рішення суду, суди
попередніх інстанцій дійшли висновку
про наявність передбачених ст. 263 КАС
України підстав для зміни способу і
порядку виконання постанови постанови
Богунського районного суду м.Житомира
від 19 червня 2013 року та про можливість
зміни способу і порядку виконання
судового рішення шляхом зміни
зобов'язання здійснити виплати на
стягнення цих виплат.

Проте, перевіривши правильність
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального права,
правової оцінки обставин у справі, суд
касаційної інстанції не погоджується з
таким висновком, виходячи з наступного.

Як і в цивільному судочинстві, поняття
способів захисту прав, свобод та
інтересів особи в адміністративному
судочинстві охоплюється визначеним
законом механізмом
матеріально-правових засобів
здійснення охорони цих прав, свобод та
інтересів, що приводиться в дію за
рішенням суду у разі їх порушення чи
реальної небезпеки такого порушення.
Стаття 263 КАС України містить не тільки
механізм процесуальної процедури
розгляду питань зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення, а й підстави для розгляду цих
питань. Оскільки ці підстави є
матеріально-правовими, то їх слід
розглядати у сукупності з положеннями
ст.ст.105, 162 КАС України, які визначають
зміст способів захисту порушеного
права в адміністративному судочинстві.

Згідно з частиною четвертою статті 105
КАС України адміністративний позов
може містити як вимоги про зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних
повноважень прийняти рішення або
вчинити певні дії, так і стягнення з
відповідача - суб'єкта владних
повноважень коштів на відшкодування
шкоди, завданої його незаконним
рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частин першої, другої
статті 162 КАС України у разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про: 1)
визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень, про поворот виконання
цього рішення чи окремих його положень
із зазначенням способу його
здійснення; 2) зобов'язання відповідача
вчинити певні дії; 3) зобов'язання
відповідача утриматися від вчинення
певних дій; 4) стягнення з відповідача
коштів; 5) тимчасову заборону
(зупинення) окремих видів або всієї
діяльності об'єднання громадян; 6)
примусовий розпуск (ліквідацію)
об'єднання громадян; 7) примусове
видворення іноземця чи особи без
громадянства за межі України; 8)
визнання наявності чи відсутності
компетенції (повноважень) суб'єкта
владних повноважень. Суд може прийняти
іншу постанову, яка б гарантувала
дотримання і захист прав, свобод,
інтересів людини і громадянина, інших
суб'єктів у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку суб'єктів
владних повноважень.

Стаття 124 Конституції України та стаття
14 КАС України встановлюють, що судові
рішення, зокрема постанови та ухвали
суду в адміністративних справах, що
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Статтею 263 КАС України передбачено, що
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти прийняття судом
нових заходів для реалізації рішення у
разі неможливості його виконання у
встановленими раніше порядку і
способом. Змінюючи спосіб і порядок
виконання судового рішення, суд не може
змінювати останнє по суті.

Як встановлено судами, на виконання
постанови Богунського районного суду
м.Житомира від 19 червня 2013 року,
Головним управлінням Пенсійного
фонду України в Житомирській області
проведено перерахунок ОСОБА_4
додаткової пенсії, відповідно до ст.51
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" за період з 01.04.2011 року по
22.07.2011 року, з урахуванням проведених
виплат, розмір якої становить 425,13 грн.,
однак виплати не проведені в зв'язку з
відсутню відповідного фінансування з
Державного бюджету України, тобто
рішення суду відповідачем не виконано.

Встановлені судами обставини не дають
підстав для висновку про неможливість
виконання судового рішення, що
відповідно до ст. 263 КАС України було б
підставою для зміни способу і порядку
його виконання, адже виплата
нарахованих сум соціальної допомоги
буде здійснена Управлінням після
надходження відповідних сум із
державного бюджету.

Посилання на неможливість виконання
рішення суду зобов'язального характеру
щодо проведення соціальних виплат у
зв'язку з відсутністю такого виду
рішень у визначеному ст. 2 Закону
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» переліку
рішень, виконання яких гарантовано
державою, не заслуговують на увагу,
оскільки з огляду на положення ст. 124
Конституції України та ст. 14 КАС
України постанови в адміністративних
справах, що набрали законної сили, є
обов'язковими до виконання на всій
території України незалежно від
обраного судом способу захисту
порушеного права позивача
(зобов'язання відповідача вчинити
певні дії чи стягнення з нього коштів).

У даній справі суд для відновлення
права ОСОБА_4 на отримання додаткової
пенсії, відповідно до ст. 51 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
прийняв постанову про зобов'язання
Головного управління Пенсійного фонду
України в Житомирській області
нарахувати та виплатити додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю в
установленому законом розмірі, що
відповідало заявленим у позові
вимогам.

Розрахунок суми належної позивачу
соціальної допомоги за спірний період
судами не здійснювався, тому, змінивши
спосіб виконання такої постанови із
зобов'язання виплатити зазначену
додаткову пенсію на стягнення
конкретної суми, суд змінив постанову
по суті, вийшовши при цьому за межі
позовних вимог та вирішивши питання, що
не були предметом дослідження судами
всіх інстанцій при розгляді справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що зміна на
підставі ст. 263 КАС України способу і
порядку виконання судового рішення не
передбачає зміни обраного судом
відповідно до ст. 162 КАС України при
ухваленні рішення способу відновлення
порушеного права. Отже, зміна способу і
порядку виконання рішення суду про
зобов'язання Управління праці та
соціального захисту населення
Городенківської районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області здійснити виплату із
зобов'язання на стягнення такої
виплати є незаконною.

Аналогічна правова позиція висловлена
в постанові Верховного Суду України
від 11.11.2014р. (справа № 21-394а14).

За правилами частини першої статті 229
КАС України суд касаційної інстанції
має право скасувати судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
та ухвалити нове рішення, якщо
обставини справи встановлені повно і
правильно, але суди першої та
апеляційної інстанцій порушили норми
матеріального чи процесуального права,
що призвело до ухвалення незаконного
судового рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 225, 226, 231 КАС
України суд,-

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Головного управління
Пенсійного фонду України в
Житомирській області - задовольнити.

Ухвалу Богунського районного суду м.
Житомира від 05 вересня 2013 року та
ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 07 листопада
2013 року скасувати.

У задоволенні заяви Відділу
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції у
Житомирській області про зміну способу
і порядку виконання рішення суду по
справі №2-а-4033/11 за позовом ОСОБА_4 до
Головного управління Пенсійного
фонду України в Житомирській області
про нарахування та виплату додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
передбаченуст.51 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" - відмовити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді О.Ф.
Ситников

В.В.
Малинін

М.І. Мойсюк