Справа № 2а-3167/11
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 2а-3167/11
інстанції: Ребрина К.Г.
Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

24 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді:
Старової Н.Е.,

суддів:
Файдюка В.В., Чаку Є.В.,

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.Умані та
Уманському районі Черкаської області
на постанову Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області у справі за позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
м.Умані та Уманському районі
Черкаської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України, в
якому просила визнати протиправними
дії відповідача та зобов'язати
здійснити перерахунок та виплату
щомісячної державної соціальної
допомоги як дитині війни відповідно до
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни".

Постановою Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 01.06.2011
року позов задоволено, визнано
протиправнимою бездільність
відповідача, зобов'язано відповідача
здійснити перерахунок та виплату
позивачу щомісячної державної
соціальної допомоги як дитині війни у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч.1 ст.28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" з 23.09.2010 року по
23.03.2011 року, з урахуванням проведених
виплат.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції відповідач подав
апеляційну скаргу в якій просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

Справа розглянута відповідно до вимог
ч.1 ст.197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін,
виходячи з наступного.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог суд першої інстанції
виходив з того, що позивач має право
отримання підвищення до пенсії у
розмірі, встановленому ст.6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни".

Колегія суддів погоджується із
зазначеним висновком суду першої
інстанції, оскільки він знайшов своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи.

Судом встановлено, що позивач є дитиною
війни у розумінні ст.1 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни".

Згідно ст.6 вказаного Закону, дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Зазначена редакція ст.6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни"
чинна після визнання
неконституційними Рішенням
Конституційного Суду України від 22.05.2008
року №10-рп/2008 змін, внесених пп.1 п.41
розділу II Закону України "Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" від 28.12.2007 року №107-VI.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений у абз.1 ч.1 ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", згідно
якої мінімальна пенсія за віком
дорівнює прожитковому мінімуму,
встановленому для осіб, що втратили
працездатність.

Проте, відповідач всупереч ст.6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" виплачував позивачу щомісячне
підвищення до пенсії у меншому розмірі,
який встановлений постановою КМ
України "Деякі питання соціального
захисту окремих категорій громадян"
№530 від 28.05.2008 року.

Колегія суддів вважає дії відповідача
щодо виплати позивачу підвищення до
пенсії, як дитині війни, у розмірі,
меншому ніж той, що встановлений ст.6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" неправомірними, а висновок
суду першої інстанції про необхідність
задоволення позовних вимог - законним і
обґрунтованим.

Колегія суддів зазначає, що Закон
України "Про соціальний захист дітей
війни" має вищу юридичну силу в
порівняні з постановою КМ України
"Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян" №530 від
28.05.2008 року, та є пріоритетним у
застосуванні.

Крім того, будь-яким іншим законом, крім
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", мінімальний розмір
пенсії не встановлений, у зв'язку з чим
відсутні підстави не застосовувати для
розрахунку підвищення пенсії як дитині
війни розмір мінімальної пенсії за
віком, встановлений абз.1 ч.1 ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, з повним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновки суду першої
інстанції, у зв'язку з чим підстави для
скасування або зміни постанови суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд апеляційної інстанції,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.Умані та
Уманському районі Черкаської області
залишити без задоволення, постанову
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 01.06.2011 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Старова Н.Е.

Судді:
Файдюк В.В.

Чаку Є.В.