Справа № 815/6017/14
Суддя: Соколенко О. М.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6017/14
УХВАЛА

16 грудня 2014 року
м.Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Соколенко О.М.;

при секретарі - Гаврилюк І.С.

за участю: представника позивача -
ОСОБА_1 (за довіреністю),

представника третьої особи -
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні клопотання представника
третьої особи про зупинення
провадження у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно - приватного нотаріуса
Татарбунарського районного
нотаріального округу Одеської області
ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - ОСОБА_2, про
визнання незаконним рішення та
скасування запису про право власності,
-

В С Т А Н О В И
В:

В провадженні Одеського окружного
адміністративного суду знаходиться
справа за адміністративним позовом
ОСОБА_4 до Державного реєстратора прав
на нерухоме майно - приватного
нотаріуса Татарбунарського районного
нотаріального округу Одеської області
ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - ОСОБА_2, про
визнання незаконним рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень № 14526640 від 17.07.2014 року та
скасування запису про право власності
№ 6374747 від 17.07.2014 року у Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
на ім'я ОСОБА_2.

У судовому засіданні 16.12.2014 року
представником третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 надано суду клопотання від
13.10.2014 року про зупинення провадження
по вказаній адміністративній справі на
підставі п.3 ч.1 ст.156 КАС України до
вирішення по суті цивільної справи №
515/2212/14-ц. При цьому, представник третьої
особи у судовому засіданні уточнив, що
оскільки Татарбунарським районним
судом Одеської області по вказаній
цивільній справі 25.11.2014 року прийнято
рішення, то відповідно, на підставі п.3
ч.1 ст.156 КАС України провадження по
даній адміністративній справі
підлягає зупиненню до набрання
законної сили рішенням
Татарбунарського районного суду
Одеської області у цивільній справі №
515/2212/14-ц.

Клопотання представника третьої особи,
з урахуванням наданих до нього
уточнень у судовому засіданні 16.12.2014
року, обґрунтовано тим, що в
провадженні Татарбунарського
районного суду Одеської області
перебувала цивільна справа № 515/2212/14-ц,
по якій 25.11.2014 року судом прийнято
рішення, що не набрало на даний час
законної сили, яким у задоволенні
позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя
особа - приватний нотаріус
Татарбунарського районного
нотаріального округу Одеської області
ОСОБА_5, про визнання свідоцтва про
придбання майна з прилюдних торгів
недійсним відмовлено; позовну заяву
ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, третя особа -
приватний нотаріус Татарбунарського
районного нотаріального округу ОСОБА_5
про визнання договору дарування
недійсним - задоволено частково, а саме:
визнано недійсним договір дарування
від 16.04.2014 року, укладений між ОСОБА_6 та
ОСОБА_4; вилучено з Єдиного державного
реєстру прав на нерухоме майно запис
№5384711 про право власності ОСОБА_4 на
складське приміщення під літ."Ц", що
складає 19/1000 комплексу сукняної
фабрики за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, представником третьої
особи, із посиланням на положення ст.328,
ст.334 ЦК України, ст. 2 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
зазначено, що оскільки рішенням суду,
яке не набрало законної сили, вирішено
спір про законність підстав набуття,
переходу та припинення права
власності, то вирішення спору про
законність підстав державної
реєстрації прав на нерухоме майно, який
є похідним від майнових правовідносин
у цивільній справі, на даний час є
передчасним.

У судовому засіданні 16.12.2014 року
представник позивача заперечувала
проти задоволення клопотання
представника третьої особи про
зупинення провадження по справі,
зазначивши, що в цивільній справі жодна
із сторін не заявляла позовних вимог
щодо права власності, а судом
розглядалась, зокрема, вимога позивача
щодо законності видачі свідоцтва про
придбання майна з прилюдних торгів. При
цьому, представник позивача зазначила,
що вказане свідоцтво не було підставою
для здійснення державної реєстрації та
прийняття оскаржуваного рішення,
оскільки воно є правовстановлюючим
документом, який надається поряд із
іншими документами для проведення
державної реєстрації.

У судове засідання 16.12.2014 року
відповідач не з'явився, був належним
чином сповіщений про розгляд заяви, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами; причин неявки суду не
повідомив.

Розглянувши клопотання третьої особи,
з урахуванням наданих під час судового
засідання уточнень до нього,
заслухавши думку представника
позивача, дослідивши письмові докази,
що містяться в матеріалах справи, суд
зазначає наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.156 КАС України
суд зупиняє провадження по справі, у
разі неможливості розгляду справи до
вирішення іншої справи, що
розглядається в порядку
конституційного, адміністративного,
цивільного, господарського чи
кримінального судочинства до набрання
законної сили судовим рішенням в іншій
справі.

Суд зобов'язаний зупинити провадження
у справі у разі неможливості розгляду
цієї справи до вирішення іншої справи,
що розглядається в порядку
конституційного, цивільного,
господарського, кримінального чи
адміністративного судочинства. Ця
підстава виникає в процесі тоді, коли
постановлення рішення можливо після
підтвердження фактів, що мають
преюдиціальне значення для цієї
справи, в іншій справі, що
розглядається в порядку
конституційного, цивільного,
господарського, кримінального чи
адміністративного судочинства. Тобто,
суд зупиняє провадження у справі, коли
її неможливо розглянути у зв'язку з тим,
що питання про наявність певних фактів,
від яких залежить її вирішення,
відповідно до чинного законодавства
вирішується в іншій цивільній,
господарській або кримінальній справі
чи у справі, що розглядається в
адміністративному порядку.

При цьому, суд зазначає, що пов'язаність
справи полягає у тому, що рішення
іншого суду, який розглядає справу,
встановлює обставини, що впливають на
збирання та оцінку доказів у даній
справі, зокрема, факти, що мають
преюдиціальне значення.

Відповідно до положень ч.1 ст.72 КАС
України не підлягають повторному
доведенню факти та обставини, які
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, яке набрало
законної сили.

Як вбачається з наданої до суду третьою
особою копії рішення Татарбунарського
районного суду Одеської області від
25.11.2014 року по цивільній справі №
515/2212/14-ц за позовною заявою ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, третя особа - приватний
нотаріус Татарбунарського районного
нотаріального округу ОСОБА_5, про
визнання недійсним свідоцтва про
придбання майна з прилюдних торгів та
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_4,
третя особа - приватний нотаріус
Татарбунарського районного
нотаріального округу ОСОБА_5, про
визнання договору дарування недійсним,
судом в задоволенні позовної заяви
ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа -
приватний нотаріус Татарбунарського
районного нотаріального округу
Одеської області ОСОБА_5, про визнання
свідоцтва про придбання майна з
прилюдних торгів недійсним відмовлено;
позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_4,
третя особа - приватний нотаріус
Татарбунарського районного
нотаріального округу ОСОБА_5 про
визнання договору дарування недійсним
- задоволено частково, а саме: визнано
недійсним договір дарування від 16.04.2014
року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4;
вилучено з Єдиного державного реєстру
прав на нерухоме майно запис №5384711 про
право власності ОСОБА_4 на складське
приміщення під літ."Ц", що складає 19/1000
комплексу сукняної фабрики за адресою:
АДРЕСА_1.

Згідно відмітки на копії цього рішення,
останнє не набрало законної сили. При
цьому, представник позивача у судовому
засіданні зазначила, що ОСОБА_4 на
вказане рішення суду 28.11.2014 року подано
апеляційну скаргу до суду апеляційної
інстанції.

Обґрунтовуючи наявність підстав для
зупинення провадження по даній
адміністративній справі представник
третьої особи зазначив, що вирішення
спору про законність підстав державної
реєстрації прав на нерухоме майно, є
похідним від майнових правовідносин у
цивільній справі № 515/2212/14-ц.

Так, предметом розгляду в
адміністративній справі № 815/6017/14 є
визнання незаконним рішення
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно - приватного нотаріуса
Татарбунарського районного
нотаріального округу Одеської області
ОСОБА_5 про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень № 14526640 від 17.07.2014 року та
скасування запису про право власності
№ 6374747 від 17.07.2014 року у Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
на ім'я ОСОБА_2

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом. Відповідно до ст. 334 ЦК України
права на нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації, виникають з дня
такої реєстрації відповідно до закону.

Відносини, пов'язані з державною
реєстрацією прав на нерухоме майно та
їх обтяжень визначає Закон України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" (далі -
Закон).

Процедура проведення державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, перелік
документів, необхідних для її
проведення, права та обов'язки
суб'єктів у сфері державної реєстрації
прав визначена Порядком державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженими Постановою
Кабінету Міністрів України від 17
жовтня 2013 року №868.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст.9 Закону, у
випадку, передбаченому цим Законом,
державним реєстратором є нотаріус як
спеціальний суб'єкт, на якого
покладаються функції державного
реєстратора прав на нерухоме майно.
Державний реєстратор самостійно
приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або
відмову в такій реєстрації.

Підстави для державної реєстрації прав
та їх обтяжень визначені ст.19 цього
Закону, відповідно до якої державна
реєстрація прав проводиться на
підставі:1) договорів, укладених у
порядку, встановленому законом; 2)
свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону; 3) свідоцтв про
право власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; 4) державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; 5)
рішень судів, що набрали законної сили;
6) інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав
на нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону заява про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень у результаті вчинення
нотаріальної дії з нерухомим майном,
об'єктом незавершеного будівництва
подається нотаріусу, яким вчинено таку
дію. Частиною 3 вказаної статті
визначено, що разом із заявою про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень у паперовій формі подаються
оригінали документів, необхідних для
державної реєстрації прав та їх
обтяжень, їх копії, засвідчені в
установленому порядку.

Перелік документів для здійснення
державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Так, відповідно до п.13 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, заявник разом із
заявою про державну реєстрацію подає
органові державної реєстрації прав,
нотаріусові необхідні для такої
реєстрації документи, визначені цим
Порядком, їх копії, документ, що
підтверджує внесення плати за надання
витягу з Державного реєстру прав, та
документ про сплату державного мита.

Пунктом 36 Порядку №868 встановлено, що
для проведення державної реєстрації
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно необхідними
документами є документи, що
підтверджують виникнення, перехід або
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно та інші
документи, визначені цим Порядком.

Так, згідно пп.4 п.37 цього Порядку,
документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
речових прав на нерухоме майно, є
видані нотаріусом свідоцтво про
придбання майна з прилюдних торгів
(аукціонів) та свідоцтво про придбання
майна з прилюдних торгів (аукціонів),
якщо прилюдні торги (аукціони) не
відбулися, чи їх дублікати.

Відповідно до п. 20 Порядку №868 за
результатами розгляду заяви та
документів, необхідних для проведення
державної реєстрації прав, державний
реєстратор приймає рішення про
державну реєстрацію прав або рішення
про відмову в такій реєстрації.

Як встановлено судом з матеріалів
реєстраційної справи, наданої на запит
суду, 17.07.2014 року до відповідача із
заявою про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень звернулась ОСОБА_2, яка
подала разом із цією заявою копію
паспорту особи, копію довідки про
присвоєння ідентифікаційного номеру
та свідоцтво про придбання нерухомого
майна з прилюдних торгів №1223, видане
17.07.2014 року приватним нотаріусом
Татарбунарського районного
нотаріального округу Одеської області
ОСОБА_5

За результатом розгляду вказаної заяви
ОСОБА_2 та документів, поданих для
проведення державної реєстрації прав,
Державним реєстратором прав на
нерухоме майно - приватним нотаріусом
Татарбунарського районного
нотаріального округу Одеської області
ОСОБА_5 відповідно до положень Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» та Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, прийнято рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень № 14526640 від 17 липня 2014 року,
яким проведено державну реєстрацію
права власності (форма власності:
приватна, спільна часткова, розмір
частки 39/1000) на 39/1000 комплексу сукняна
фабрика з реєстраційним номером
50, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1. за суб'єктом: ОСОБА_2.

Також, суд зазначає, що пунктом 2
Порядку №868 визначено, що державну
реєстрацію прав шляхом внесення
записів до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно проводять орган
державної реєстрації прав та нотаріус
як спеціальний суб'єкт, на якого
покладаються функції державного
реєстратора прав на нерухоме майно.

Згідно п.22 Порядку №868 Державний
реєстратор на підставі прийнятого
рішення про державну реєстрацію прав
вносить записи до Державного реєстру
прав, а відповідно до п.25 цього Порядку
після внесення записів до Державного
реєстру прав державний реєстратор
формує витяг з Державного реєстру прав
та оформляє його у двох примірниках.

Як вбачається з Витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію прав та їх обтяжень №
24406277 від 17.07.2014 року, копія якого наявна
в матеріалах справи, підставою для
внесення запису про право власності
№6374747 є вищезазначене рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень від 17.07.2014 року № 14526640, а
підставою виникнення права власності
зазначено свідоцтво про придбання
нерухомого майна з прилюдних торгів
№1223, видане 17.07.2014 року приватним
нотаріусом Татарбунарського районного
нотаріального округу Одеської області
ОСОБА_5

Отже, як вбачається з викладеного,
оскаржуване позивачем рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень № 14526640 від 17 липня 2014 року
прийнято відповідачем на підставі
виданого нотаріусом свідоцтва про
придбання майна з прилюдних торгів, яке
відповідно до п.36, п.37 Порядку №868 є
документом, що підтверджує виникнення,
перехід та припинення речових прав на
нерухоме майно та згідно п.13 цього
Порядку є необхідним документом для
державної реєстрації прав на нерухоме
майно.

Разом з цим, запис про право власності
№ 6374747 від 17.07.2014 року у Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
на ім'я ОСОБА_2 здійснено на підставі
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень від 17.07.2014 року
№ 14526640, із зазначенням підстави
виникнення права власності - свідоцтво
про придбання нерухомого майна з
прилюдних торгів №1223, виданого 17.07.2014
року приватним нотаріусом
Татарбунарського районного
нотаріального округу Одеської області
ОСОБА_5

При цьому, суд зазначає, що вказаним
вище рішенням Татарбунарського
районного суду Одеської області від
25.11.2014 року по цивільній справі №
515/2212/14-ц, яким, в тому числі, відмовлено
у задоволенні позовної заяви ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, третя особа - приватний
нотаріус Татарбунарського районного
нотаріального округу Одеської області
ОСОБА_5, про визнання свідоцтва про
придбання майна з прилюдних торгів
недійсним, встановлено, що видане
приватним нотаріусом Татарбунарського
районного нотаріального округу
Одеської області ОСОБА_5 17.07.2014 року
свідоцтво, яким посвідчено належність
ОСОБА_2 придбаного з прилюдних торгів
складського приміщення під літерою "Ц",
яке входить до складу комплексу
сукняна фабрика за адресою: АДРЕСА_1 на
праві власності, саме по собі є не
правочином, а є документом, що
посвідчує речове право, що набуто на
підставі правочину, як то
купівлі-продажу майна з прилюдних
торгів. Таким чином, дійсність
оспорюваного свідоцтва напряму
залежить від дійсності результатів
прилюдних торгів, а оскільки
проведення та результат прилюдних
торгів ніким не були оспорені, акт
державного виконавця про проведення
торгів на момент посвідчення права
власності на майно за ОСОБА_2 був
чинним, то й підстав вважати недійсним
свідоцтво, що посвідчує належність
ОСОБА_2 придбаного з прилюдних торгів
майна, не має.

Отже, враховуючи те, що предметом спору
по цивільній справі № 515/2212/14-ц є, в тому
числі, визнання свідоцтва про
придбання майна з прилюдних торгів
недійсним, а предметом спору по даній
адміністративній справі є визнання
незаконним рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень № 14526640
від 17.07.2014 року та скасування запису про
право власності № 6374747 від 17.07.2014 року у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно на ім'я ОСОБА_2, суд
вважає, що обставини, встановлені
рішенням суду по вказаній цивільній
справі мають преюдиціальне значення
для вирішення спору в даній
адміністративній справі № 815/6017/14.

Крім того, на думку суду пов'язаність
даної адміністративної справи із
цивільною справою полягає також у тому,
що рішенням Татарбунарського
районного суду Одеської області від
25.11.2014 року по цивільній справі №
515/2212/14-ц, окрім іншого, визнано
недійсним договір дарування від 16.04.2014
року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 та
вилучено з Єдиного державного реєстру
прав на нерухоме майно запис №5384711 про
право власності ОСОБА_4 на складське
приміщення під літ."Ц", що складає 19/1000
комплексу сукняної фабрики за адресою:
АДРЕСА_1, на які (договір та запис)
посилається позивач, обґрунтовуючи
свої позовні вимоги в адміністративній
справі № 815/6017/14.

Таким чином, на підставі викладеного,
враховуючи те, що предметом спору в
цивільній справі є визнання свідоцтва
про придбання майна з прилюдних торгів
недійсним, визнання договору дарування
недійсним, та вилучення з Єдиного
державного реєстру прав на нерухоме
майно запису №5384711 про право власності
ОСОБА_4, а предметом спору по даній
адміністративній справі є визнання
незаконним рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень № 14526640
від 17.07.2014 року та скасування запису про
право власності № 6374747 від 17.07.2014 року у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно на ім'я ОСОБА_2, суд
доходить висновку, що провадження в
адміністративній справі № 815/6017/14
підлягає зупиненню до набрання
законної сили рішенням
Татарбунарського районного суду
Одеської області від 25.11.2014 року у
справі № 515/2212/14-ц, оскільки рішення
суду по вказаній цивільній справі
безпосереднє впливає на вирішення
спору в адміністративній справі №
815/6017/14.

Керуючись: ст.ст. 133, 156, 160, 165, 167 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И
В:

Клопотання представника третьої особи
ОСОБА_2 про зупинення провадження у
справі - задовольнити.

Зупинити провадження в
адміністративній справі №815/6017/14 за
позовом ОСОБА_4 до Державного
реєстратора прав на нерухоме майно -
приватного нотаріуса Татарбунарського
районного нотаріального округу
Одеської області ОСОБА_5, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
ОСОБА_2, про визнання незаконним
рішення та скасування запису про право
власності до набрання законної сили
рішенням Татарбунарського районного
суду Одеської області від 25.11.2014 року по
цивільній справі №515/2212/14-ц за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа -
приватний нотаріус Татарбунарського
районного нотаріального округу ОСОБА_5,
про визнання недійсним свідоцтва про
придбання майна з прилюдних торгів та
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_4,
третя особа - приватний нотаріус
Татарбунарського районного
нотаріального округу ОСОБА_5, про
визнання договору дарування недійсним.

Ухвала може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги до Одеського
окружного адміністративного суду
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

Повний текст ухвали суду складений та
підписаний суддею 22.12.2014 року.

Суддя
О.М. Соколенко

п.3 ч.1 ст. 156 неможливості розгляду
справи до набрання законної сили
судового рішення в іншій справі