Справа № 820/18693/14
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

23 грудня 2014 р.
№ 820/18693/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді -
Зінченка А.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом державної податкової
інспекції у Дзержинському районі
м.Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області до
приватного підприємства - фірми
«Інвест-Продукт» про накладення арешту
на кошти та інші цінності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, державна податкова інспекція
у Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області, звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
приватного підприємства - фірми
«Інвест-Продукт», в якому після
уточнення позовних вимог, просить суд
накласти арешт на кошти та інші
цінності приватного підприємства -
фірми «Інвест-Продукт» в розмірі 4134,03
грн.

Свій позов він обґрунтував тим, що
відповідач має податковий борг перед
бюджетом у сумі 4134,03 грн., що виник
внаслідок несплати у встановлений
строк грошового зобов'язання з податку
на додану вартість .

На адресу позивача направлено
податкову вимогу № 2546-25 від 22.08.2014 року.

Відповідач податковий борг в
добровільному порядку не сплачує, а
тому позивач просить суд накласти
арешт на суму боргу.

В судове засідання представник
позивача не прибув, але надав до суду
клопотання, в якому позовні вимоги
підтримав в повному обсязі ,просив
позов задовольнити та справу
розглядати за його відсутності.

Представник відповідача у судові
засідання не прибув, про час та місце
проведення судових засідань був
повідомлений належним чином, а тому суд
приходить до висновку про розгляд
справи за його відсутності.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищевикладене, суд
відповідно до ст.128 КАС України ухвалив
проводити судовий розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступні обставини справи.

На обліку у державній податковій
інспекції у Дзержинському районі
м.Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області з
14.08.2000 року перебуває приватне
підприємство - фірма «Інвест-Продукт»,
про що свідчить довідка про взяття на
облік платника податків.

Підприємство - відповідач пройшло
державну реєстрацію у порядку,
визначеному Законом України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців", про що
свідчить відповідний запис у витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.

Судом встановлено, відповідач має
заборгованість перед бюджетом у
розмірі 4134,03 грн.

Зазначена заборгованість виникла
внаслідок несплати податку на додану
вартість (14010100), нарахованого по
Податковим повідомленням-рішенням
№ від 07.07.2014р. 1004,66 грн.; №
від 17.07.2014р. на суму 1020,00 грн.; 004422204 від
27.08.2014р. на суму 1020,00 грн.; № від
10.09.2014р. на суму 69,37 грн. та № на
суму 1020,0 грн.

Суд вказує, що відповідно до п. 59.1 ст.59
Податкового кодексу України, у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову
вимогу.

На адресу позивача направлено
податкову вимогу № 2546-25 від 22.08.2014 року.

Суд зазначає, що відповідно до п.91.3 ст.91
Податкового кодексу України
податковий керуючий описує майно
платника податків, що має податковий
борг, в податкову заставу, здійснює
перевірку стану збереження майна, яке
перебуває у податковій заставі,
проводить опис майна, на яке
поширюється право податкової застави,
для його продажу у випадках,
передбачених цим Кодексом, одержує від
боржника інформацію про операції із
заставленим майном, а в разі його
відчуження без згоди органу державної
податкової служби (за умови, коли
наявність такої згоди має бути
обов'язковою згідно з вимогами цього
Кодексу) вимагає пояснення від
платника податків або його службових
(посадових) осіб. У разі продажу в
рахунок погашення податкового боргу
майна платника податків, на яке
поширюється право податкової застави,
податковий керуючий має право
отримувати від такого платника
податків документи, що засвідчують
право власності на зазначене майно.

ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова
ГУ Міндоходів у Харківській області , з
метою виконання вимог п. 91.3 ст. 91 ПКУ
щодо виявлення майна для складання
акту опису було направлено листи до
установ , що адмініструють право
власності на майно (згідно її. 2.10
порядку застосування податкової
застави органами доходів і зборів
затвердженого наказом Міндоходів
України від 10.10.2013 № 572 «... опис майна
може бути проведено за даними органів,
які згідно з чинним законодавством
здійснюють реєстрацію майна»), а саме:
відповідь від 01.10.2014 р. № 05.01.-26/7073 про
відсутність зареєстрованої за ППФ
«ІНВЕСТ-ПРОДУКТ»
сільськогосподарської техніки чи
інвентарю:відповідь від 29.10.2014р. про
відсутність Державного реєстру
речових, прав на нерухоме
майно;відповідь від 29.09.2014р. ГУ
Статистики у Харківській області;
довідка з Державної реєстраційної
служби України.

Суд вважає за необхідним зазначити, що
п.п. 20.1.17 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу
України органам державної податкової
служби надано право звертатися до суду
щодо накладення арешту на кошти та інші
цінності такого платника податків, що
знаходяться в банку, у разі, якщо у
платника податків, який має податковий
борг, відсутнє майно та/або його
балансова вартість менша суми
податкового боргу, та/або таке майно не
може бути джерелом погашення
податкового боргу.

Як слідує з наведеної норми, право
звертатися до суду з позовом про
накладення арешту на кошти, виникає у
податкового органу в разі одночасної
наявності двох умов: наявність у
платника податків податкового боргу та
відсутність майна для його погашення.

Відповідно до п.10.1 Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, затвердженою
постановою Правління Національного
банку України від 21 січня 2004 року N 22
виконання банком арешту коштів, що
зберігаються на рахунку клієнта,
здійснюється за постановою державного
виконавця чи рішенням суду (у тому
числі ухвалою, постановою, наказом,
виконавчим листом суду) про стягнення
коштів або про накладення арешту в
порядку, установленому законом.

Банк приймає до виконання постанову
державного виконавця та/або рішення
суду, які доставлені до банку
самостійно державним виконавцем,
слідчим, представником суду, органу
державної податкової служби або які
надійшли рекомендованим або цінним
листом, відправником якого є суд,
державний виконавець, слідчий, орган
державної податкової служби.

Пунктом 10.2 Інструкції передбачено, що
арешт за постановою державного
виконавця або за рішенням суду (далі -
документ про арешт коштів)
накладається на кошти, що
обліковуються за рахунками, відкритими
клієнтами в банку, відповідно до
нормативно-правових актів
Національного банку, що регулюють
порядок відкриття та використання
рахунків.

Також, п.10.3 вказаної Інструкції
визначено, що арешт на підставі
документа про арешт коштів може бути
накладений на всі кошти, що є на всіх
рахунках клієнта банку, без зазначення
конкретної суми, або на суму, що
конкретно визначена в цьому документі.
Якщо в документі про арешт коштів не
зазначений конкретний номер рахунку
клієнта, на кошти якого накладений
арешт, але обумовлено, що арешт
накладено на кошти, що є на всіх
рахунках, то для забезпечення суми,
визначеної цим документом, арешт
залежно від наявної суми накладається
на кошти, що обліковуються на всіх
рахунках клієнта, які відкриті в банку,
або на кошти на одному/кількох
рахунку/ах.

Пункт 10.6 Інструкції вказує, що залежно
від наявності/відсутності коштів на
рахунку клієнта, на кошти якого
накладено арешт, банк здійснює такі
дії: якщо на рахунку є кошти в сумі, що
визначена документом про арешт коштів,
то банк арештовує їх на цьому рахунку
та продовжує виконання операцій за
рахунком клієнта. Документ про арешт
коштів банк обліковує на відповідному
позабалансовому рахунку; якщо на
рахунку клієнта недостатньо
визначеної документом про арешт коштів
суми коштів, то банк арештовує на цьому
рахунку наявну суму коштів, обліковує
цей документ на відповідному
позабалансовому рахунку і не пізніше
ніж наступного робочого дня письмово
повідомляє орган, який надіслав
документ про арешт коштів, про
недостатність коштів для його
виконання; якщо на рахунку клієнта
немає коштів для забезпечення
виконання документа про арешт коштів,
то банк обліковує його на відповідному
позабалансовому рахунку і не пізніше
ніж наступного робочого дня письмово
повідомляє орган, який надіслав
документ про арешт коштів, про
відсутність коштів для його виконання.

Суд зазначає, що під час дії документа
про арешт коштів банк протягом
операційного дня відповідно до статті
59 Закону України "Про банки і
банківську діяльність " зупиняє
видаткові операції за рахунком клієнта
та здійснює арешт усіх надходжень на
рахунок клієнта до забезпечення суми
коштів, що зазначена в документі про
арешт коштів, або до отримання
передбачених законодавством
документів про зняття арешту з коштів.

Проаналізувавши наведене, суд
приходить до висновку, що позивачем
було дотримано всі вимоги
законодавства, а саме: винесення
податкової вимоги та її надіслання на
адресу боржника, але на день звернення
позивача до суду не сплачено
податковий борг відповідачем.

У зв'язку з цим, на думку суду, у ДПІ у
Дзержинському районі є всі законні
підстави для звернення до суду з
позовом щодо накладення арешту на
кошти та інші цінності платника
податків, що знаходяться в банках
боржника, в якого відсутнє майно.

На підставі наведеного суд приходить
до висновку про накладення арешту
арешт на кошти та інші цінності
підприємства - відповідача та вважає,
що вимоги позивача є законними та
правомірними, а позовні вимоги
документально та нормативно
обґрунтованими і тому підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа судові
витрати з відповідача не стягуються.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 94, 160-163, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області до
приватного підприємства - фірми
«Інвест-Продукт» про накладення
арешту на кошти - задовольнити в
повному обсязі.

Накласти арешт на кошти приватного
підприємства - фірми «Інвест-Продукт»
(61058, м. Харків, вул..Культури, б.11, к.21-Б,
), що знаходяться на
рахунках, а саме: МФО: 351005; Назва банку:
АТ «Укрсиббанк»: Номер рахунку:
6300; Валюта: українська гривня;
Дата відкриття: 08.12.2006 р.; МФО:351005; Назва
банку: АТ «Укрсиббанк»: Номер рахунку:
6300; Валюта: українська гривня;
Дата відкриття: 27.10.2011 р. ; МФО:351005; Назва
банку: АТ «Укрсиббанк»: Номер рахунку:
6301; Валюта: долар США; Дата
відкриття: 09.08.2013 р. у сумі 4134 (чотири
тисячі сто тридцять чотири) грн. 03 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
А.В.Зінченко