Справа № 2а-2719/11/0311
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року Справа № 102192/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді:
Каралюса В.М.

суддів:
Затолочного В.С., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Маневицькому районі
Волинської області на постанову
Маневицького районного суду
Волинської області від 26 серпня 2011 року
по адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Маневицькому районі
Волинської області про зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 08.08.2011 року звернувся в суд з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області про визнання дій незаконними
та зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії відповідно до вимог Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
виплату пенсії починаючи з 01.06.2011 року,
із застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески і яка враховується для
обчислення пенсії за 2009 рік та
зобов'язати відповідача провести
перерахунок та виплату пенсії згідно
статті 51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», яка повинна становити 25%
мінімальної пенсії за віком за період з
08.03.2011 року.

Постановою Маневицького районного
суду Тернопільської області від 26
серпня 2011 року адміністративний позов
задоволено частково. Зобов'язано УПФУ
провести перерахунок та виплату пенсії
ОСОБА_1 із застосуванням показника
середньої заробітної плати
працівників на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески за календарний 2009 рік з
01.06.2010 року. Зобов'язано УПФУ здійснити
перерахунок та виплатити позивачу
доплату до пенсії як працюючому
пенсіонеру, додаткову пенсію за шкоду
заподіяну здоров'ю в розмірі 25%
мінімальної пенсії за віком за період з
08.03.2011 року по 22.07.2011 року, з врахуванням
виплачених сум. В решті позову
відмовлено.

Не погодившись із постановою суду, її
оскаржив відповідач, який,
покликаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, просить постанову суду першої
інстанції скасувати, а в задоволенні
позовних вимог відмовити повністю з
підстав викладених в апеляційній
скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
висновку, що така підлягає до
часткового задоволення з наступних
міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції
позивач звернувся до відповідача про
проведення перерахунку пенсії
відповідно до ст.42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Позивачу проведено
перерахунок пенсії із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників у середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка,
відповідно до Закону враховується для
обчислення пенсії, за 2007 рік.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
до задоволення на підставі рішення
Конституційного суду України від 22.05.2008
року № 10рп/2008 та пп.3 п. 11
постанови Кабінету Міністрів України
від 28.05.2008 року №530 «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян». Суд першої інстанції вважав,
що дії УПФУ щодо застосування під час
проведення перерахунку пенсії
позивачу в 2010 році показника середньої
заробітної плати працівників у
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» враховується для
обчислення пенсії за 2007 рік, а не за
попередній календарний 2009 рік, є
неправомірними.

Однак, колегія суддів вважає що даний
позов не підлягає до задоволення з
наступних підстав. Так, ч. 2 ст. 40 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закон) встановлено формулу заробітної
плати (доходу) для обчислення пенсії.

У редакції Закону від 9 липня 2003 року,
яка набрала чинності 1 січня 2004 року,
зазначена формула була такою: Зп = Зс х
(Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, у гривнях; Зс - середня
заробітна плата працівників, зайнятих
у галузях економіки України, за
календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії; Ск -
сума коефіцієнтів заробітної плати
(доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3
+... + Кзn); К - кількість місяців
страхового стажу, за які розраховано
коефіцієнти заробітної плати (доходу)
застрахованої особи (абзаци другий -
шостий частини другої статті 40 Закону).

Відповідно до ч 4 ст. 42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в редакції до
внесення змін Законом України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
р. № 107-VI) у разі якщо застрахована
особа після призначення пенсії
продовжувала працювати, провадиться
перерахунок пенсії з урахуванням
страхового стажу після призначення
пенсії.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
від 28.12.2007 р. № 107-VI статтю 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
змінено та викладено в такій редакції:
у разі якщо застрахована особа після
призначення пенсії продовжувала
працювати, провадиться перерахунок
пенсії з урахуванням не менше ніж 24
місяців страхового стажу після
призначення (попереднього перерахунку)
пенсії незалежно від перерв у роботі.
Перерахунок пенсії здійснюється із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія. За бажанням
пенсіонера перерахунок пенсії
провадиться із заробітної плати за
періоди страхового стажу, зазначені в
частині першій статті 40 цього Закону,
із застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
цього Закону враховується для
обчислення пенсії, за календарний рік,
що передує року перерахунку пенсії. При
цьому з періоду, за який враховується
заробітна плата (дохід) для перерахунку
пенсії, період після призначення
пенсії не підлягає виключенню згідно
із абзацом третім частини першої
статті 40 цього Закону.

Цим же Законом до ст. 40 Закону було
внесено зміни згідно яких показник Зс
було змінено та викладено в такій
редакції Зс - (середня заробітна плата
(дохід) в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до цього Закону
враховується для обчислення пенсії, за
календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії.
Порядок визначення показників
зазначеної заробітної плати
затверджується Пенсійним фондом
України за погодженням з центральними
органами виконавчої влади у галузях
статистики, економіки, праці та
соціальної політики і фінансів.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 вказані вище
зміни були визнані неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним судом
України рішення про їх
неконституційність.

Надаючи оцінку спірним
правовідносинам, суд апеляційної
інстанції враховує, що відповідно до ч.
2 ст. 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», заробітна плата (дохід)
для обчислення пенсії визначається за
формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зс -
середня заробітна плата працівників,
зайнятих у галузях економіки України,
за календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, з 22 травня 2008 року
відновлено дію положення частини
другої статті 40 та частини четвертої
статті 42 Закону у первинній його
редакції, які й підлягають
застосуванню.

28 травня 2008 року Кабінетом Міністрів
України прийнято постанову № 530 «Деякі
питання соціального захисту окремих
категорій громадян», яким встановлено
порядок перерахунку пенсій особам, які
після її призначення продовжували
працювати, відмінний від того порядку,
який визначений частиною четвертою
статті 42 Закону, у редакції Закону від 9
липня 2003 року.

Отже, виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над іншими
підзаконними нормативними актами, під
час розгляду та вирішення справ
зазначеної категорії застосуванню
підлягає Закон «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а саме нормативні
положення статті 42 цього Закону, що
діяли в редакції до скасування змін,
внесених за Законом України від 28
грудня 2007 року № 107-VI «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України», та були і залишаються
чинними на момент проведення
перерахунку пенсії. Як зазначалося
вище, зі змісту цих положень випливає,
що під час перерахунку пенсії величина
середньої заробітної плати (доходу)
враховується та, яка використовувалася
під час призначення пенсії.

Відповідно до вимог ч.3 ст.51 цього
Закону особам, віднесеним до 3
категорії, щомісячна додаткова пенсія
за шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначається у розмірі 25% мінімальної
пенсії за віком.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачу доплата до пенсії
виплачувалась згідно постанови
Кабінету Міністрів України № 836 від
26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали від наслідків
Чорнобильської катастрофи» в розмірі
5,20 грн. Тобто така доплата проводилась
не на рівні мінімальної заробітної
плати, як це передбачено Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, з моменту призначення пенсії
виплачувалась в розмірі 15% спеціально
встановленого постановою Кабінету
Міністрів України з 01.08.2001 року розміру
18.10 грн., з 01.01.2002 року розміру 19.91 грн., що
не відповідає мінімальній пенсії за
віком, а з 01.01.2008 року у розмірі 5%
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність відповідно до
Закону України «Про державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
яким внесені зміни до ст.51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" саме в
частині встановлення додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Однак згідно положення ч.4 ст.9 КАС
України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що при визначенні розміру пенсій
позивачу застосуванню підлягають не
постанови Кабінету Міністрів України,
оскільки останні істотно звужують
обсяг встановлених законом прав
позивача згідно ст.51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Станом на 2007 рік ч.3 ст.51 Закону
передбачала, що особам, віднесеним до 3
категорії, додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, призначається у
розмірі 25% мінімальної пенсії за віком.
З 1 січня 2008 року внесено зміни до ст. 51
Закону в частині встановлення
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю особам, віднесеним до 4
категорії, в розмірі 15 відсотків
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. Згідно
рішення Конституційного суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 «законом
про Держбюджет не можна вносити зміни
до інших законів, зупиняти їх дію чи
скасовувати їх, оскільки з об'єктивних
причин це створює протиріччя у
законодавстві, і як наслідок -
скасування та обмеження прав і свобод
людини і громадянина. У разі
необхідності зупинення дії законів,
внесення до них змін і доповнень,
визнання їх не чинними мають
використовуватись окремі закони». Тому
внесення змін до ст.51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» вказаним
рішенням Конституційного Суду України
визнано неконституційними.

На виконання вимог Закону України від 14
червня 2011 року № 3491-VI «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» Кабінетом
Міністрів України прийнято постанову
від 6 липня 2011 року № 745 «Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23 липня 2011 року. Вказані зміни
в законодавстві неконституційними не
визнавались.

Відтак, до набрання чинності
зазначеною постановою Кабінету
Міністрів України, тобто до 23 липня 2011
року, у справах щодо розміру пенсії
слід застосовувати положення ст.51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

На підставі викладеного колегія суддів
приходить до висновку, що позивач має
право на виплату щомісячної грошової
доплати як непрацюючому пенсіонеру, що
проживає в зоні посиленого
радіоекологічного контролю, у розмірі
25% мінімальної пенсії за віком за
період з 08.03.2011 року по 22.07.2011 року
включно, а тому позов підлягає
частковому задоволенню.

За таких обставин, оскаржувана
постанова суду першої інстанції
прийнята з порушенням та неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, що
відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України є
підставою для її скасування та
прийняття нової постанови.

Керуючись ст. 195, 197, п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст.
202, ч.2 ст. 205, ст. 207, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області задовольнити частково.

Постанову Маневицького районного суду
Волинської області від 26 серпня 2011 року
у справі № 2а-2719/11 скасувати та прийняти
нову постанову.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Маневицькому районі
Волинської області здійснити
перерахунок та виплатити ОСОБА_1
додаткову пенсію за шкоду заподіяну
здоров'ю в розмірі 25% мінімальної
пенсії за віком за період з 08.03.2011 року
по 22.07.2011 року відповідно до статті 51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
В.М.
Каралюс

суддя
В.С. Затолочний

суддя
З.М.
Матковська