Справа № К/9991/35156/11-С
Суддя: Весельська Т.Ф.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2014 року м. Київ
К/9991/35156/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Весельської Т.Ф.,

Бутенка В.І.,

Олексієнка М.М.,

провівши у порядку письмового
провадження касаційний розгляд
адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України у
Центральному районі міста Миколаєва
про визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії,
стягнення моральної шкоди,

провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України у
Центральному районі міста Миколаєва на
рішення Центрального районного суду
міста Миколаєва від 6 липня 2010
року та постанову Апеляційного суду
Миколаївської області від 27
квітня 2011 року, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2010 року ОСОБА_4 звернувся
до суду з позовом, в якому просив
визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України у
Центральному районі міста Миколаєва
(далі - Управління ПФУ) щодо виключення
зі стажу його роботи для обчислення
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці половини
періоду навчання на юридичному
факультеті в Одеському державному
університеті імені І.І.
Мечникова з 1 вересня 1976 року по 25
червня 1981 року включно; зобов'язати
Управління ПФУ зарахувати до стажу
його роботи зазначений період навчання
та стягнути на його користь моральну
шкоду в сумі 1000 гривень.

Рішенням Центрального районного суду
міста Миколаєва від 6 липня 2010 року
позов задоволено. Визнано
протиправними дії Управління ПФУ та
зобов'язано його зарахувати до стажу
судді Мачули О.М., який дає право на
відставку та отримання щомісячного
довічного грошового утримання,
половину терміну навчання на денному
відділенні юридичного факультету
Одеського державного університету
імені І.І. Мечникова в період з 1 вересня
1976 року по 25 червня 1981 року включно,
тобто 2 роки 4 місяці 28 днів, та, у зв'язку
з цим, збільшити розмір утримання на 4% з
моменту його призначення; стягнуто з
Управління ПФУ на користь ОСОБА_4
моральну шкоду в сумі 1000 гривень.

Постановою Апеляційного суду
Миколаївської області від 27 квітня 2011
року рішення суду першої інстанції
змінено в частині розміру
відшкодування моральної шкоди, а саме -
зменшено його до 500 гривень. В іншій
частині постанову залишено без змін.

В обґрунтування касаційної скарги
Управління ПФУ посилається на
неправильне застосування судами норм
матеріального та процесуального
права, у зв'язку з чим ставить питання
про скасування прийнятих ними рішень
та ухвалення нової постанови про
відмову в задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_4 своїм правом як сторони у справі
не скористався та заперечень на
касаційну скаргу не подав.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи та рішення, що
приймалися під час її розгляду, колегія
суддів приходить до висновку, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 4 березня 2010 року ОСОБА_4
звільнено з посади судді Заводського
районного суду міста Миколаєва,
відповідно до постанови Верховної Ради
України № 1945-VI, у зв'язку з поданням ним
заяви про відставку.

Згідно з поданням Територіального
управління Державної судової
адміністрації в Миколаївській області
від 6 квітня 2010 року № 1 до Управління
ПФУ про встановлення щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці, стаж роботи, який дає право
ОСОБА_4 на відставку та одержання цього
утримання становить 23 роки 10 місяців 2
дні, з урахуванням 2 років 4 місяців 28
днів навчання на денному відділенні
юридичного факультету Одеського
державного університету імені
І.І. Мечникова.

При цьому, листом Управління ПФУ від 26
квітня 2010 року ОСОБА_4 повідомлено
про призначення йому з 30 березня 2010
року щомісячного довічного грошового
утримання з розрахунку стажу роботи
21 рік 5 місяців 10 днів, тобто без
врахування зазначеного періоду
навчання.

Згідно з пунктом 11 Перехідних положень
Закону України від 7 липня 2010 року №
2453-VI «Про судоустрій і статус суддів»
судді, призначені чи обрані на посаду
до набрання чинності цим Законом,
зберігають визначення стажу роботи на
посаді судді відповідно до
законодавства, що діяло на день
набрання чинності цим Законом.

Відмова в зарахуванні до стажу ОСОБА_4
половини строку навчання на юридичному
факультеті у вищому навчальному
закладі мотивована тим, що зарахування
такого періоду навчання до стажу
роботи не передбачено Законом України
від 15 грудня 1992 року № 2862-XII «Про статус
суддів» (чинний на час розгляду справи),
тож і не повинен враховуватись при
призначенні цього грошового утримання.

Задовольняючи позов в частинні
визнання протиправними дій Управління
ПФУ, суд першої інстанції, з висновками
якого в цій частині погодився
апеляційний суд, виходив з того, що
половина строку навчання позивача в
Одеському державному університеті
імені І.І. Мечникова повинна
зараховуватись до стажу його роботи на
посаді судді, що дає право на відставку
і отримання щомісячного грошового
утримання.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком судів.

Порядок оплати праці суддів та
одержання ними щомісячного грошового
утримання визначено постановою
Кабінету Міністрів України від 3
вересня 2005 року № 865 «Про оплату праці
та щомісячне грошове утримання суддів»
(чинна на час виникнення спірних
відносин).

Постановою Кабінету Міністрів України
від 11 березня 2008 року № 545 «Про
внесення зміни до постанови Кабінету
Міністрів України від 3 вересня 2005
року № 865» пункт 3-1 зазначеної
постанови було доповнено абзацом 2,
відповідно до якого до стажу роботи, що
дає судді право на відставку та
одержання щомісячного грошового
утримання, за умови роботи на посаді
судді не менш як 10 років
зараховується, крім стажу трудової
діяльності, визначеного законом,
половина строку навчання за денною
формою у вищих юридичних навчальних
закладах, на юридичних факультетах
вищих навчальних закладів та
календарний період проходження
строкової військової служби.

З огляду на наведене, суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку про
протиправність невключення
Управлінням ПФУ до стажу судді Мачули
О.М. половину терміну навчання на
денному відділенні юридичного
факультету Одеського державного
університету імені І.І. Мечникова в
період з 1 вересня 1976 року по 25 червня 1981
року включно, та зобо'язали його
зарахувати зазначений період навчання
до стажу його роботи.

Колегія суддів також погоджується з
висновком суду апеляційної інстанції в
частині зменшення розміру
відшкодування ОСОБА_4
моральної шкоди, оскільки, враховуючи
всі обставини справи, його
безпідставно завищено позивачем.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
оскаржуване рішення суду апеляційної
інстанції без змін, оскільки воно
прийняте з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана правильно, а доводи касаційної
скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 222, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Центральному районі міста Миколаєва
залишити без задоволення, а постанову
Апеляційного суду Миколаївської
області від 27 квітня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Судді
Т.Ф.Весельська

В.І. Бутенко

М.М. Олексієнко