Справа № 2а-1390/11/0317
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 р.

Справа № 28175/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова
О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького
В.В.,

з участю секретаря судового засідання
Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шацького
районного суду Волинської області від
07 липня 2011 року про залишення без
розгляду позовної заяви у справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Шацькому
районі Волинської області про
зобов'язання нарахувати та виплатити
підвищення до пенсії дитині війни, -

ВСТАНОВИВ:

04.07.2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Шацькому районі Волинської
області визнати протиправними дії
відповідача та зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок і виплату
пенсії, підвищивши її розмір на 30%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» за період з 09.07.2007
року до 22.06.2011 року, виплати
заборгованість за цей період в розмірі
7637,27 грн. та нараховувати і виплачувати
підвищену пенсію надалі (довічно).

Також в позовній заяві позивач просила
поновити їй пропущений строк звернення
до суду з даним адміністративним
позовом.

Ухвалою Шацького районного суду
Волинської області від 07 липня 2011 року
позивачу відмовлено у поновленні
строку звернення до адміністративного
суду в частині зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в Шацькому
районі Волинської області здійснити
перерахунок і виплату її пенсії з
підвищенням на 30% мінімальної пенсії за
віком відповідно до ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» за
період з 09.07.2007 року до 04.01.2011 року, а
позовну заяву в цій частині залишено
без розгляду.

Ухвала мотивована тим, що позивач
пропустила шестимісячний строк
звернення до адміністративного суду,
передбачений ч. 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
для звернення до адміністративного
суду, тому її позовну заяву в частині
позовних вимог за період з 09.07.2007 року
до 04.01.2011 року слід залишити без
розгляду. А вказані позивачем причини
пропуску нею цього строку суд вважав
неповажними і не взяв до уваги.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржив
позивач, вважає, що вона постановлена з
порушенням норм процесуального права,
просить ухвалу скасувати і постановити
нову, якою визнати поважними причини
пропуску нею строку звернення до суду і
поновити цей строк.

На обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, що суд першої
інстанції застосував положення ч. 2 ст.
99 Кодексу адміністративного
судочинства України, безпідставно
проігнорувавши положення частин 3-5
цієї статті. Зокрема, ч. 3 ст. 99 цього
Кодексу передбачено, що для захисту
прав, свобод та інтересів особи цим
Кодексом та іншими законами можуть
встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Так, відповідно до положень
ст. 46 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» і ст. 87 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
невиплачені суми пенсій стягують без
обмежень будь-яким строком. Також ч. 4
ст. 99 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
якщо законом передбачена можливість
досудового порядку вирішення спору і
позивач скористався цим порядком, то
для звернення до адміністративного
суду встановлюється місячний строк,
який обчислюється з дня, коли позивач
дізнався про рішення суб'єкта владних
повноважень за результатами розгляду
його скарги на рішення, дії або
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень. Позивач зазначає, що в
порядку досудового врегулювання спору
вона зверталась до відповідача із
заявою про виплату спірного підвищення
до пенсії, на яку отримала відповідь
22.06.2011 року, і саме з цього часу, на її
думку, розпочався перебіг строку
звернення до суду з даним позовом. Крім
того, згідно з ч. 5 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
для звернення до адміністративного
суду щодо оскарження рішення суб'єкта
владних повноважень, на підставі якого
ним може бути заявлено вимогу про
стягнення грошових коштів, що і є
предметом позову, встановлюється
місячний строк.

Фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється
відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
у зв'язку з неявкою у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
(тут і далі в редакції чинній на час
постановлення оскаржуваної ухвали)
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів
особи цим Кодексом та іншими законами
можуть встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Позовна заява може бути залишена без
розгляду як на стадії вирішення
питання про відкриття провадження в
адміністративній справі без
проведення судового засідання, так і в
ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 87 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» суми
пенсії, не одержані своєчасно з вини
органу, що призначає або виплачує
пенсію, виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком.

Однак відповідно до п. 16 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» закони України та інші
нормативно-правові акти
застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону.

В свою чергу, ст. 46 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено виплату
пенсії за минулий час без обмеження у
часі лише в разі її попереднього
нарахування.

Оскільки суми належного позивачу як
дитині війни підвищення до пенсії
нараховані не були, тому на спірні
правовідносини положення ст. 46
зазначеного Закону також не
поширюються.

Таким чином, оскільки законами з питань
пенсійного забезпечення не
встановлено інші строки звернення до
суду за захистом порушених прав, а тому
до спірних правовідносин слід
застосувати положення ч. 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якими передбачено
шестимісячний строк звернення до суду.

Також колегія суддів вважає, що
звернення ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Шацькому
районі Волинської області із заявою
про перерахунок і виплату спірного
підвищення до пенсії не є досудовим
врегулюванням спірних правовідносин в
розумінні ч. 4 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оскільки Законом України «Про
соціальний захист дітей війни», чи
іншими законами з питань пенсійного
забезпечення не передбачено
досудового порядку врегулювання
спорів між пенсіонером і органом
Пенсійного фонду.

Крім того, на думку колегії суддів,
безпідставним є посилання позивача на
положення ч. 5 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, згідно з якою для звернення до
адміністративного суду щодо
оскарження рішення суб'єкта владних
повноважень, на підставі якого ним може
бути заявлено вимогу про стягнення
грошових коштів, встановлюється
місячний строк, оскільки позивач не
оскаржує жодних рішень відповідача, на
підставі яких останній може заявляти
вимоги про стягнення коштів,
визначених цим рішенням.

Також колегія суддів зазначає, що
підвищення до пенсії дітям війни,
встановлене ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», є
щомісячною виплатою, яку позивач
отримувала в складі її пенсії, отже,
була обізнана з розміром належної їй
пенсії, тому твердження ОСОБА_1 про те,
що про порушення відповідачем своїх
прав щодо отримання підвищення до
пенсії дитині війни в розмірі,
встановленому законодавством, вона
дізналась лише після отримання 22.06.2011
року відповіді на її звернення з цього
питання, є необґрунтованим і не
береться до уваги.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції постановив ухвалу з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 199,
ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Ухвалу Шацького районного суду
Волинської області від 07 липня 2011 року
про залишення без розгляду позовної
заяви у справі № 2а-1390/11/0317 за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Шацькому районі Волинської
області про зобов'язання нарахувати та
виплатити підвищення до пенсії дитині
війни - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
О.М. Довгополов

Судді
Л.Я. Гудим

В.В. Святецький