Справа № 808/7092/13-а
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

02 грудня 2014 рокусправа № 808/7092/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

прокурора: - Зубова О.В.

відповідача: - не з'явився

третьої особи: - ОСОБА_2 -
адвокат

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу прокурора
Запорізького району Запорізької
області

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 31 жовтня 2013
року

у справі № 808/7092/13-а

за позовом прокурора Запорізького
району Запорізької області

до Запорізької районної державної
адміністрації

треті особи Головне Управління
Держземагенства у Запорізькій області,
ОСОБА_3, ОСОБА_4

про визнання розпорядження недійсним
та його скасування,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Запорізького району
Запорізької області звернувся до суду
з позовом до Запорізької районної
державної адміністрації, за участю
третіх осіб - Головного Управління
Держземагенства у Запорізькій області,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому з урахуванням
уточнених позовних вимог (а.с. 32-34),
просив визнати протиправним та
скасувати розпорядження голови
Запорізької районної державної
адміністрації від 29.12.2012 № 1323 «Про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення у власність земельних
ділянок громадянам для ведення
особистого селянського господарства,
розташованих на території
Розумівської сільської ради».

Позовні вимоги обґрунтовані
незаконністю розпорядження
Запорізької РДА від 29.12.2012 № 1323, яким
затверджено проект землеустрою щодо
відведення земельних ділянок у
власність громадянам ОСОБА_3 і ОСОБА_4
для ведення особистого селянського
господарства із земель
лісогосподарського призначення,
оскільки спірним розпорядженням
передані у власність громадянам
земельні ділянки із земель лісового
фонду та земель лісогосподарського
призначення. Відповідачем здійснено
розпорядження землями
лісогосподарського призначення
всупереч правового режиму земель цієї
категорії, а саме: надано третім особам
для ведення садівництва без зміни у
встановленому законодавством порядку
первісного цільового призначення.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 31.10.2013 в
задоволені адміністративного позову
відмовлено.

Постанову суду мотивовано тим, що
інформація щодо належності спірних
земельних ділянок до тієї чи іншої
категорії містить протиріччя і
прокуратурою не надано належних
доказів на підтвердження належності
спірних земельних ділянок до земель
лісового фонду, тому підстави для
скасування розпорядження голови
Запорізької РДА від 29.12.2012 № 1323
відсутні.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, прокурор
Запорізького району Запорізької
області подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою
задовольнити позов.

Прокурор зазначає, що судом не
враховані доводи позивача щодо
належності спірних земельних ділянок
до земель лісового фонду; залишено поза
уваги державний акт на право
колективної власності КСП ім.
Орджонікідзе від 27.12.1995, виданий на
підставі рішення №2 Розумівської
сільської ради від 12.10.1995, із якого
вбачається, що спірні ділянки
віднесені до земель лісового фонду.
Земельні ділянки, передані у власність
для ведення особистого селянського
господарства, з 1995 року перебували у
колективній власності КСП ім..
Орджонікідзе та мали статус земель
лісогосподарського призначення, після
цього ні розпорядження Запорізької
райдержадміністрації №1323 від 29.12.2012, ні
до його прийняття зміна цільового
призначення спірних земельних ділянок,
у встановленому законом порядку не
проводилась. Позивачем доведено як
документально, так і фактично, що
спірні земельні ділянки належать до
земель лісогосподарського
призначення, вилучення яких
розпорядженням Кабінету Міністрів
України від 10.04.2008 № 610 заборонено, і той
факт, що земельні ділянки, вкриті
сорокарічними лісами, передаються у
приватну власність для ведення
особистого селянського господарства у
порушення ст.5 Лісового кодексу
України, ст.ст.20, 55 Земельного кодексу
України та розпорядження Кабінету
Міністрів України від 10.04.2008 № 610, без
попередньої зміни цільового
призначення та всупереч існуючій
законодавчій забороні, суд першої
інстанції проігнорував. Крім того, є
неправомірними висновки суду першої
інстанції, що Запорізька РДА не мала
підстав для відмови у затвердженні
цього проекту, а тому розпорядження від
29.12.2012 № 1323 є законним, оскільки саме
проектом землеустрою і визначено, що ці
земельні ділянки належать до категорії
земель сільськогосподарського
призначення.

Представник прокурора в судовому
засіданні підтримав доводи, викладені
в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, відповідно до
поданих суду письмових заперечень,
відповідач проти задоволення
апеляційної скарги заперечує, вважає
оскаржувану постанову суду першої
інстанції обґрунтованою та
правомірною, зазначає, що поданий на
затвердження проект землеустрою
містив позитивний висновок про
погодження документації із
землеустрою щодо відведення у
власність громадянам земельних
ділянок із земель
сільськогосподарського призначення
для ведення особистого селянського
господарства. Крім того, за інформацією
Запорізького управління лісового та
мисливського господарства спірні
земельні ділянки не є в користуванні та
не перебувають на обліку в
лісогосподарських підприємствах
Запорізького управління лісового та
мисливського господарства.

Представник третьої особи ОСОБА_4 в
судовому засіданні також заперечує
проти задоволення апеляційної скарги,
вважає постанову суду першої інстанції
законною.

На вимогу апеляційного суду
представником третьої особи подані
додаткові докази, а саме: проект
землеустрою, за результатами розгляду
якого відповідачем прийнято
оскаржуване розпорядження, які (докази)
долучені апеляційним судом до
матеріалів справи відповідно до ст..195
КАС України.

Представники інших третіх осіб у
судове засідання не з'явились, про час і
місце судового засідання повідомлені
судом належним чином.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, під час здійснення
перевірки в порядку нагляду за
додержанням та застосуванням законів
прокуратурою Запорізького району
Запорізької області виявлені
порушення вимог ст.ст. 20, 23, 55, 118
Земельного кодексу України під час
передачі земельних ділянок лісового
фонду у власність громадян для ведення
індивідуального садівництва та
ведення особистого селянського
господарства.

Так, перевіркою встановлено, що
розпорядженням голови Запорізької
районної державної адміністрації від
29.12.2012 №1323 «Про затвердження проекту
землеустрою щодо відведення у
власність земельних ділянок
громадянам для ведення особистого
селянського господарства,
розташованим на території
Розумівської сільської ради»
затверджено проект землеустрою щодо
відведення земельних ділянок у
власність громадянам для ведення
особистого селянського господарства
загальною площею 3,0000 га із земель
сільськогосподарського призначення,
розташованих на території
Розумівської сільської ради за межами
населеного пункту, та передано їх у
власність громадянам ОСОБА_4 та ОСОБА_3
Зазначеним розпорядженням вилучено із
земель державної власності та передано
у власність зазначеним громадянам
земельні ділянки, вкриті лісовими
насадженнями (сосна звичайна, сосна
Кримська, приблизний вік насаджень 43-46
років) загальною площею 3,0000га на
території Розумівської сільської ради
Запорізького району за межами
населених пунктів (кадастрові номери
земельних ділянок: :04:001:0187,
:04:001:0184).

Відповідно до державного акта на право
колективної власності КСП
ім.Орджонікідзе серії ЗП 00442 від 27.12.1995,
виданого на підставі рішення №2
Розумівської сільської ради від 12.10.1995,
земельні ділянки, передані у власність
фізичним осам для ведення особистого
селянського господарства на підставі
розпорядження Запорізької районної
державної адміністрації №1323 від 29.12.2012,
віднесені до земель лісного фонду.

З огляду на фактичні обставини справи,
норми законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції
про задоволення позову.

В межах даної справи спірним є питання
правомірності розпорядження голови
Запорізької районної державної
адміністрації від 29.12.2012 №1323 «Про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення у власність земельних
ділянок громадянам для ведення
особистого селянського господарства,
розташованих на території
Розумівської сільської ради».

Як вбачається з матеріалів справи,
вказаним розпорядженням у
відповідності до повноважень,
визначених ст.122 та п.12 Перехідних
положень Земельного кодексу України (в
редакції на момент прийняття
розпорядження), затверджений проект
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок та передано у власність
громадянам ОСОБА_3 і ОСОБА_4 земельні
ділянки для ведення особистого
селянського господарства загальною
площею 3,0000 га із земель
сільськогосподарського призначення,
розташованих на території
Розумівської сільської ради за межами
населених пунктів.

Завданням адміністративного суду є
перевірка правомірності (легальності)
рішень суб'єкта владних повноважень з
огляду на чіткі критерії, які зазначені
у ч.3 ст.2 КАС України, з урахуванням
закріпленого статтею 9 КАС України
принципу законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Статтею 19 Земельного кодексу України
встановлено, що землі України за
основним цільовим призначенням
поділяються на такі категорії: а) землі
сільськогосподарського призначення; б)
землі житлової та громадської
забудови; в) землі природно-заповідного
та іншого природоохоронного
призначення; г) землі оздоровчого
призначення; ґ) землі рекреаційного
призначення; д) землі
історико-культурного призначення; е)
землі лісогосподарського призначення;
є) землі водного фонду; ж) землі
промисловості, транспорту, зв'язку,
енергетики, оборони та іншого
призначення.

Земельні ділянки кожної категорії
земель, які не надані у власність або
користування громадян чи юридичних
осіб, можуть перебувати у запасі (ч.2 ст.
19 ЗК України).

За визначенням, наведеним у частині 1
статті 22 ЗК України, землями
сільськогосподарського призначення
визнаються землі, надані для
виробництва сільськогосподарської
продукції, здійснення
сільськогосподарської
науково-дослідної та навчальної
діяльності, розміщення відповідної
виробничої інфраструктури, у тому
числі інфраструктури оптових ринків
сільськогосподарської продукції, або
призначені для цих цілей.

Відповідно до ч.2 ст.22 ЗК України до
земель сільськогосподарського
призначення належать:

а) сільськогосподарські угіддя (рілля,
багаторічні насадження, сіножаті,
пасовища та перелоги);

б) несільськогосподарські угіддя
(господарські шляхи і прогони,
полезахисні лісові смуги та інші
захисні насадження, крім тих, що
віднесені до земель
лісогосподарського призначення, землі
під господарськими будівлями і
дворами, землі під інфраструктурою
оптових ринків сільськогосподарської
продукції, землі тимчасової
консервації тощо).

Відповідно до ст.55 ЗК України до земель
лісогосподарського призначення
належать землі, вкриті лісовою
рослинністю, а також не вкриті лісовою
рослинністю, нелісові землі, які надані
та використовуються для потреб
лісового господарства.

До земель лісогосподарського
призначення не належать землі, зайняті:

а) зеленими насадженнями у межах
населених пунктів, які не віднесені до
категорії лісів;

в) окремими деревами і групами дерев,
чагарниками на сільськогосподарських
угіддях, присадибних, дачних і садових
ділянках.

За правилами ст.20 ЗК України віднесення
земель до тієї чи іншої категорії
здійснюється на підставі рішень
органів державної влади, Верховної
Ради Автономної Республіки Крим, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим
та органів місцевого самоврядування
відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земельних
ділянок здійснюється за проектами
землеустрою щодо їх відведення.

Зміна цільового призначення земельних
ділянок державної або комунальної
власності провадиться Верховною Радою
Автономної Республіки Крим, Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
органами виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування, які
приймають рішення про затвердження
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок та передачу цих
ділянок у власність або надання у
користування відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.122 ЗК України в редакції, що
діяла на час прийняття відповідачем
оскаржуваного рішення, районні
державні адміністрації на їх території
передають земельні ділянки із земель
державної власності (крім випадків,
визначених частиною сьомою цієї
статті) у власність або у

користування у межах сіл, селищ, міст
районного значення для всіх потреб та
за межами населених пунктів, зокрема,
для: сільськогосподарського
використання.

Відповідно до ст.116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Статтею 118 ЗК України визначений
порядок отримання у власність землі
громадянами.

Згідно ч.6 ст.118 ЗК України (в редакції на
момент звернення громадян до
відповідача з заявою про надання
дозволу на розробку проекту) громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для ведення фермерського господарства,
ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва,
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибної ділянки),
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів у
межах норм безоплатної приватизації,
подають клопотання до відповідного
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування, який передає
земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри.

В абз.1, 2 ч.7 ст.118 ЗК України встановлено,
що відповідний орган виконавчої влади
або орган місцевого самоврядування,
який передає земельні ділянки
державної чи комунальної власності у
власність відповідно до повноважень,
визначених статтею 122 цього Кодексу,
розглядає клопотання у місячний строк
і дає дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки розробляється за
замовленням громадян суб'єктами
господарювання, що є виконавцями робіт
із землеустрою згідно із законом, у
строки, що обумовлюються угодою сторін.

Відповідно до п.9 ст.118 ЗК України
відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування, який
передає земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий
строк з дня отримання погодженого
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки (а в разі
необхідності здійснення обов'язкової
державної експертизи землевпорядної
документації згідно із законом - після
отримання позитивного висновку такої
експертизи ) приймає рішення про
затвердження проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки та
надання її у власність.

Отже обов'язковою підставою для
прийняття райдержадміністрацією
рішення про затвердження проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки та наданні її у власність
громадянам є погоджений у
встановленому порядку проект
землеустрою.

Частиною 8 статті 118 ЗК України в
редакції станом на момент прийняття
відповідачем оскаржуваного рішення
встановлено, що проект землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
погоджується в порядку, встановленому
статтею 186-1 цього Кодексу.

Статтею 186-1 ЗК України (в редакції
Закону України № 5395-VI від 02.10.2012, який
набув чинності 06.12.2012), встановлено, що
проект землеустрою щодо відведення
земельних ділянок усіх

категорій та форм власності підлягає
обов'язковому погодженню з
територіальним органом центрального
органу виконавчої влади, що здійснює
реалізацію державної політики у сфері
земельних відносин.

Проект землеустрою щодо відведення
земельної лісогосподарського
призначення підлягає також
погодженню з органом лісового
господарства (ч.3 ст.186-1 ЗК України).

За правилами ч.ч.4-5 ст.186-1 ЗК України
розробник подає на погодження до
відповідного територіального органу
центрального органу виконавчої влади,
що здійснює реалізацію державної
політики у сфері земельних відносин,
оригінал проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки, а до
органів виконавчої влади, зазначених у
частинах другій і третій цієї статті, -
завірені ним копії проекту.

Органи виконавчої влади, зазначені в
частинах першій - третій цієї статті,
зобов'язані протягом десяти робочих
днів з дня одержання проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки (копії такого проекту)
безоплатно надати свої висновки про
його погодження або відмову в такому
погодженні.

Підставою для відмови у погодженні
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки може бути лише
невідповідність його положень
вимогам законів та прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, документації із землеустрою
або містобудівній документації.

У разі якщо проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки підлягає
обов'язковій державній експертизі
землевпорядної документації,
погоджений проект подається
замовником або розробником до
центрального органу виконавчої влади,
що здійснює реалізацію державної
політики у сфері земельних відносин,
або його територіального органу для
здійснення такої експертизи. (ч.6 ст.186-1
ЗК України).

Як свідчать матеріали справи,
громадянами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подано
заяви до Запорізької РДА про надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення у
власність земельних ділянок,
розташованих на території
Розумівської сільської ради за межами
населених пунктів, для ведення
особистого селянського господарства.

Розпорядженням голови Запорізької РДА
№ 968 від 25.10.2012, прийнятим за
результатами розгляду вказаних заяв
громадян (ОСОБА_4 та ОСОБА_5), вирішено:

- дати дозвіл на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у власність громадянам ОСОБА_4
та ОСОБА_5 загальною площею 3,0000 га із
земель сільськогосподарського
призначення, розташованих на території
Розумівської сільської ради за межами
населених пунктів, для ведення
особистого селянського господарства,

- запропоновано вказаним громадянам
замовити розробку проекту землеустрою
щодо відведення вказаних земельних
ділянок у власність у особи, яка має
відповідні дозволи.

На замовлення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проект
землеустрою щодо відведення
вищевказаних земельних ділянок у
власність розроблений у встановленому
порядку ПП ОСОБА_6

Вказаним проектом передбачено
відведення земельних ділянок
сільськогосподарського призначення,
розташованих на території
Розумівської сільської ради за межами
населених пунктів.

Згідно ст.25 Закону України «Про
землеустрій» проект землеустрою щодо
відведення земельних ділянок є видом
документації із землеустрою,
погодження і затвердження якої
проводиться в порядку, встановленому
Земельним кодексом, цим Законом та
іншими законами України (ст.30 Закону
України «Про землеустрій»).

Статтею 50 Закону України «Про
землеустрій» встановлений перелік
документів, які включаються до
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок, в тому числі,
матеріали геодезичних вишукувань та
землевпорядного проектування (у разі
формування земельної ділянки); акт
перенесення в натуру (на місцевість)
меж охоронних зон, зон санітарної
охорони, санітарно-захисних зон і зон
особливого режиму використання земель
за їх наявності (у разі формування
земельної ділянки); перелік обмежень у
використанні земельних ділянок;
викопіювання з кадастрової карти
(плану) або інші графічні матеріали, на
яких зазначено бажане місце
розташування земельної ділянки (у разі
формування земельної ділянки);
кадастровий план земельної ділянки;
матеріали перенесення меж земельної
ділянки в натуру (на місцевість) (у разі
формування земельної ділянки);
матеріали погодження проекту
землеустрою.

Отже висновок про погодження
документації із землеустрою щодо
відведення земельної ділянки є
складовою документації із землеустрою,
і є підставою для прийняття рішення
відповідним органом про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки та надання її у
власність.

Поданий на затвердження Запорізькій
РДА проект землеустрою містив всі
необхідні документи та матеріали, в
тому числі, висновок відділу
Держкомзему у Запорізькому районі від
07.12.2012 № 01.12/133, згідно яких категорія
вищевказаних земельних ділянок -
«землі сільськогосподарського
призначення», вид угідь - «інші
сільськогосподарські землі», а також
лист Запорізького облуправління
лісового та мисливського господарства
Держагенства лісових ресурсів України
від 05.12.2012 № 03-08/1497, яким підтверджено що
земельна ділянка орієнтованою площею
3,0 га, яка розташована на території
Розумівської сільської ради за межами
населених пунктів, не належить до
земель Державного підприємства
«Запорізьке лісомисливське
господарство».

Виходячи з вказаних документів,
вбачається, що спірні земельні ділянки,
розташовані на території Розумівської
сільської ради за межами населених
пунктів, які передбачено проектом для
відведення та передачі у власність
вказаним вище громадянам, були
визначені не як землі
лісогосподарського призначення, а як
землі сільськогосподарського
призначення, отже фактично зміни їх
цільового призначення не потребували.

З огляду на документи, що містяться в
проекті землеустрою, наявність
позитивного висновку про погодження
документації із землеустрою щодо
відведення у власність громадянам
земельних ділянок із земель
сільськогосподарського призначення
для ведення особистого селянського
господарства, розташованих на
території Розумівської сільської ради
за межами населених пунктів, колегія
суддів вважає, що розпорядження голови
Запорізької РДА № 1323 від 29.12.2012 про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок у
власність громадянам ОСОБА_4 та ОСОБА_5
прийнято правомірно в межах
повноважень та на підставі, що
передбачені та законами України.

Стосовно доводів прокурора щодо
порушення розпорядження Кабінету
Міністрів України від 10.04.2008 № 610,
колегія суддів вважає за необхідне
зазначити наступне.

Дійсно, Кабінетом Міністрів
України прийнято Розпорядження «Деякі
питання розпорядження земельними
лісовими ділянками» від 10.04.2008 № 610,
згідно якому з метою недопущення
фактів порушення інтересів держави і
суспільства під час відчуження та
зміни цільового призначення земельних
лісових ділянок Державному агентству
лісових ресурсів та Державному
агентству земельних ресурсів до
законодавчого врегулювання питань
запобігання зловживанням у цій сфері
слід зупинити прийняття рішень про
надання згоди на вилучення ділянок,
їх передачу у власність та оренду із
зміною цільового призначення;
відкликати раніше надану згоду на
вилучення ділянок, їх передачу у
власність та оренду із зміною
цільового призначення у разі, коли
місцевими органами виконавчої влади
чи органами місцевого самоврядування
не прийнято відповідні рішення або
коли за результатами перевірки
встановлено, що такі рішення прийняті з
порушенням вимог законодавства.

Відповідно до Положення про Управління
(Відділ) Держземагентства у районі,
затвердженого наказом Міністерства
аграрної політики та продовольства
України від 10.05.2012 № 258, зареєстрованого
в Міністерстві юстиції України 30.05.2012
за № 854/21166, до компетенції органу
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів належить повноваження
здійснення ведення державного
земельного кадастру (зокрема,
отримання інформації та документів
щодо правового режиму земельних
ділянок та забезпечення необхідною
інформацією органів державної влади,
органів місцевого самоврядування та
інших осіб з метою регулювання
земельних відносин, раціонального
використання та охорони земель).

В даному випадку, як встановлено вище,
розроблений проект землеустрою щодо
відведення спірних земельних ділянок
погоджений у встановленому порядку
відділом Дерзкомзему у Запорізькому
районі, яким наданий позитивний
висновок щодо можливості відведення у
власність громадянам для ведення
особистого селянського господарства
спірних земельних ділянок саме як
земельних ділянок із земель
сільськогосподарського призначення.

Таким чином, приймаючи оскаржуване
розпорядження, відповідач дотримався
вимог земельного законодавства
стосовно порядку передачі земельних
ділянок у власність громадянам
України, оскільки на час прийняття
вказаного розпорядження фактично не
існувало тих обставин, на які
посилається прокурор.

Стосовно посилання прокурора на
Державний акт на право колективної
власності серії ЗП 00442 від 27.12.95, виданий
Колективному сільськогосподарському
підприємству ім.Орджонікідзе на
підставі рішення № 2 Розумівської
сільської ради від 12.10.95, відповідно до
якого спірні земельні ділянки передані
у колективну власність вказаному
сільськогосподарському підприємству у
складі інших земель (а. с.6-9), колегія
суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно додатку № 2 технічної
документації, який є невід'ємною
частиною державного акту, спірні
земельні ділянки віднесені до земель
лісового фонду, що також
підтверджується листом ДП
«Запорізький-науково дослідний та
проектний інститут землеустрою» від
04.07.2013 (а. с.15).

КСП ім.Орджонікідзе припинило свою
діяльність 21.02.2000 шляхом реорганізації
(а. с.110).

У листі Запорізької РДА від 27.08.2013 №
02-07/1048 зазначено, що за фактом
припинення КСП ім.Орджонікідзе
земельна ділянка, що залишилась після
розпаювання КСП із земель колективної
власності перейшла у державну
власність до земель запасу (а. с.108).

Разом з тим, згідно листа ДП
«Запорізьке лісомисливське
господарство» від 19.08.2013 № 646 вказані
лісові насадження відповідно до
матеріалів землеустрою 2008 року, до
складу земель державного лісового
фонду ДП «Запорізьке лісомисливське
господарство» не увійшли (а. с.97, 98).

Крім того, у даному листі зазначено, що
питання щодо передачі лісових
насаджень (приблизний вік насаджень 43-46
років) у підпорядкування Державного
лісового фонду, було запропоновано
голові сільської ради для винесення на
розгляд сесії восени 2012 року.

Також колегія суддів не приймає в
якості належних доказів віднесення
спірних земельних ділянок до
лісогосподарських земель встановлені
актом перевірки дотримання вимог
земельного законодавства Державної
інспекції сільського господарства в
Запорізькій області від 17.07.2013 факти, що
ці земельні ділянки вкриті лісовою
рослинністю.

Наявність лісової рослинності на
земельній ділянці не є виключною
ознакою для віднесення такої земельної
ділянки до категорії земель
лісогосподарського призначення.
Відповідно до наведеної вище ч.2 ст.22 ЗК
України до земель
сільськогосподарського призначення
належать, втому числі,
несільськогосподарські угіддя -
господарські шляхи і прогони,
полезахисні лісові смуги та інші
захисні насадження, крім тих, що
віднесені до земель
лісогосподарського призначення, землі
під господарськими будівлями і
дворами, землі під інфраструктурою
оптових ринків сільськогосподарської
продукції, землі тимчасової
консервації тощо.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції
про те, що позивачем не надано суду
доказів того, що на момент звернення до
суду спірні земельні ділянки віднесені
в установленому законом порядку до
лісового фонду, отже є вірним висновок
суду першої інстанції про відсутність
підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правового обґрунтування,
покладеного в основу судового рішення,
тому не можуть бути підставою для
скасування постанови суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора
Запорізького району Запорізької
області залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 31 жовтня 2013
року у справі № 808/7092/13-а залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко