Справа № 2а-270-1/10
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-270-1/10
Головуючий у 1- й інстанції Кирилюк
Суддя - доповідач:
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Василенка Я.М.,

суддів
Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі
Зубрицькому Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засідання подання відділу примусового
виконання рішень управління ДВС ГУ
юстиції у м. Києві про зміну способу та
порядку виконання рішення суду за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в м. Києві, Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої
інстанції з позовом, в якому просив:
визнати дії відповідачів незаконними
та зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України в м. Києві
здійснити перерахунок та виплату
належної йому, позивачу, щомісячної
надбавки до пенсії, як учаснику бойових
дій відповідно до Закону України №
3551-XII в розмірі 150 % мінімальної пенсії
за віком та забезпечити її виплату за
період з 01.10.2004 по 01.07.2006 та зобов'язати
Київський міський центр по нарахуванню
та здійсненню соціальних виплат
здійснити перерахунок та виплату
належної позивачу щорічної разової
грошової допомоги у розмірі п'яти
мінімальних пенсій за віком, що
виплачується учасникам бойових дій до 5
травня за період з 2005 року по 2010 рік.

Постановою Печерського районного суду
м. Києва від 13.12.2010 позов задоволено
частково: визнано дії ГУ ПФ України в м.
Києві щодо відмови у виплаті належної
позивачу щомісячної надбавки до пенсії
як учаснику бойових дій в розмірі 150 %
мінімальної пенсії за віком відповідно
до Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» (в редакції, що
діяла до 01.07.2006) за період з 01.10.2004 по
01.07.2006 неправомірними; визнано дії
Київського міського центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат щодо відмови у виплаті належної
позивачу за період з 2005 року по 2010 рік
щорічної разової грошової допомоги у
розмірі п'яти мінімальних пенсій за
віком, що виплачується учасникам
бойових дій до 5 травня незаконними;
зобов'язано Київський міський центр по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат здійснити перерахунок та
виплату належної позивачу щорічної
разової грошової допомоги у розмірі
п'яти мінімальних пенсій за віком, що
виплачується учасникам бойових дій до 5
травня за період з 11.05.2010 по 13.12.2010 з
урахуванням проведених виплат; в іншій
частині позовні вимоги залишено без
розгляду.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 09.06.2011
постанову суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нову, якою
позовні вимоги задоволено в повному
обсязі.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 20.06.2013 постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 09.06.2011 скасовано та направлено
справу на судовий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 12.11.2013
апеляційні скарги ОСОБА_2, Головного
управління Пенсійного фонду України в
м. Києві та Київського міського центру
по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат задоволено частково:
постанову Печерського районного суду
м. Києва від 13.12.2010 скасовано в частині
залишення без розгляду позовних вимог
про зобов'язання Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат здійснити
перерахунок та виплату належної ОСОБА_2
щорічної разової грошової допомоги у
розмірі п'яти мінімальних пенсій за
віком, що виплачується учасникам
бойових дій до 5 травня за період з 2009 по
10.05.2010 та ухвалено в цій частині нову
постанову, якою позовні вимоги
задоволено, а в частині залишення без
розгляду позовних вимог про
зобов'язання Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат здійснити
перерахунок та виплату належної ОСОБА_2
щорічної разової грошової допомоги у
розмірі п'яти мінімальних пенсій за
віком, що виплачується учасникам
бойових дій до 5 травня за 2007 та 2008 роки -
скасовано та ухвалено нову постанову,
якою у задоволенні даних позовних
вимог відмовлено; в іншій частині
постанову Печерського районного суду
м. Києва від 13.12.2010 залишено без змін.

Київським апеляційним
адміністративним судом 26.11.2013 видано
виконавчий лист № 1 від 26.11.2013 у справі
№ 2а-270-1/10 про зобов'язання Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат
здійснити перерахунок та виплату
належної ОСОБА_2 щорічної разової
грошової допомоги у розмірі п'яти
мінімальних пенсій за віком, що
виплачується учасникам бойових дій до 5
травня за 2009 та 2010 роки.

Постановою відділу примусового
виконання рішень управління ДВС ГУ
юстиції у м. Києві від 18.08.2014 за даним
виконавчим листом було відкрито
виконавче провадження та встановлено
строк для самостійного виконання
судового рішення до 25.08.2014.

23.10.2014 до Київського апеляційного
адміністративного суду надійшло
подання відділу примусового виконання
рішень управління ДВС ГУ юстиції у м.
Києві про зміну способу та порядку
виконання рішення суду, в якому він
просить: розглянути заяву та винести
ухвалу, якою змінити спосіб виконання
рішення Київського апеляційного
адміністративного суду від 12.11.2013 по
справі № 2а-270-1/10 шляхом стягнення з
Київського міського центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат на користь ОСОБА_2 коштів в сумі 5
300 грн.; на виконання п. 11 Порядку
взаємодії Державної виконавчої служби
України та Секретаріату Урядового
уповноваженого у справах
Європейського суду з прав людини під
час представництва України у
Європейському суді та виконання рішень
Європейського суду з прав людини,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 23.09.2013 № 19895, щодо
виконання рішення національних судів
прошу залучити представника
Секретаріату Урядового уповноваженого
у справах Європейського суду з прав
людини як спеціаліста в галузі
застосування конвенції про захист прав
людини.

Згідно з приписами пункту 2 частини 4
статті 105 КАС України адміністративний
позов може містити вимоги про
зобов'язання відповідача - суб'єкта
владних повноважень прийняти рішення
або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Київського апеляційного
адміністративного суду від 12.11.2013 дає
підстави зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на Київський
міський центр по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат цим
судом, є позовними вимогами як обраним
судом видом захисту порушених прав
позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин відділ примусового
виконання рішень управління ДВС ГУ
юстиції у м. Києві просить змінити не
спосіб виконання постанови суду, а
судове рішення по суті позовних вимог і
вирішити додаткову позовну вимогу про
стягнення коштів, яка не була предметом
розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови.

Колегія суддів приходить до висновку,
що значення слів «здійснити виплати»
та «стягнути» має не однакове правове
навантаження, і змінює, при цьому, суть
постановленого рішення, а тому подання
відділу примусового виконання рішень
управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві про
зміну способу та порядку виконання
рішення суду не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Отже, для відстрочення, розстрочення
виконання рішення та зміни способу
його є такі підстави: для розстрочення
та відстрочення - обставини, що
ускладнюють виконання, а для зміни
способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови Київського
апеляційного адміністративного суду
від 12.11.2013 неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України, а тому
виконання постанови суду фактично
можливе, хоча й за певних умов, а тому
відсутні підстави для зміни способу
виконання такого рішення.

При цьому, колегія суддів наголошує, що
«захист порушеного права у судовому
рішенні» і «спосіб виконання судового
рішення» не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами), що також
вказує на відсутність підстав для
задоволення подання про зміну чи
порядок і спосіб виконання судового
рішення.

Більш того, доводи заявника, що
бюджетних призначень на проведення
компенсаційних виплат для
забезпечення виконання судових рішень
у Державному бюджеті на 2014 рік не
передбачено, та не вказано шляхів
вирішення даного питання не беруться
колегією суддів до уваги, оскільки
Європейським судом з прав людини у
справі «Кечко проти України» було
зазначено, що органи державної влади не
можуть посилатись на відсутність
коштів як причину невиконання своїх
зобов'язань.

Отже, вимоги подання заявника про зміну
способу і порядку виконання постанови
Київського апеляційного
адміністративного суду від 12.11.2013 не
підлягають задоволенню, як такі, що
заявлені до неналежного суду.

Також колегія суддів звертає увагу, що
ст. 263 КАС України передбачено
можливість звернення з поданням про
зміну чи встановлення способу і
порядку виконання судового рішення
саме до суду першої інстанції,
незалежно від того, суд якої інстанції
видав виконавчий лист.

Враховуючи вищевикладене колегія
суддів зазначає, що перегляд подання
про зміну способу і порядку виконання
постанови Київського апеляційного
адміністративного суду від 12.11.2013 не
підлягає задоволенню, тому що заявлено
до неналежного суду.

У зв'язку із цим колегія суддів
приходить до висновку, що у задоволенні
подання відділу примусового виконання
рішень управління ДВС ГУ юстиції у м.
Києві про зміну способу та порядку
виконання рішення суду у справі №
2а-270-1/10 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 106, 206, 263 КАС України,
суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві про
зміну способу та порядку виконання
рішення суду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
встановлені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
Василенко
Я.М.

Судді:

Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Головуючий суддя
Василенко Я.М.

Судді:
Лічевецький І.О.

Желтобрюх І.Л.