Справа № 2016/2507/12
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" листопада 2014 р. м.
Київ К/800/22977/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача),
Бутенка В.І., Лиска Т.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Виконавчого комітету
Ізюмської міської ради Харківської
області, третя особа Ізюмський міський
голова Божков Олександр Андрійович про
порушення трудових прав, невиплату
заробітної плати у зв'язку із
звільненням з виборної посади,
провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 25 березня
2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду першої інстанції з позовом, в
якому просив:

- визнати протиправною діяльність
Ізюмського міського голови Божкова О.
А., щодо організації переслідування
його за викриття фактів розкрадання
комунального майна та бюджетних
коштів, керуючим справами виконкому
Ізюмської міської ради Ольховським
О.Г., щодо умисної не виплати заробітної
плати в повному обсязі в зв'язку зі
звільненням;

- зобов'язати виконком Ізюмської
міської ради провести розрахунок
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу з врахуванням премії за липень
2008 року нарахованої у грудні 2011 року;

- стягнути з виконкому Ізюмської
міської ради заборгованість по
заробітній платі у сумі 513 грн. 77 коп.;

- стягнути з виконавчого комітету
Ізюмської міської ради середній
заробіток за весь час затримки виплати
заробітної плати, по день фактичного
розрахунку, в зв'язку умисною не
виплатою Ізюмським міським головою
Божковим О.А. заробітної плати при
звільненні 273342 грн.64 коп.;

- стягнути з Ізюмського міського голови
Божкова О.А. моральну шкоду в розмірі
39701 грн.

08.08.2012 року позивач подав доповнення до
позовної заяви та просив стягнути з
відповідача компенсацію втрати
частини доходів у зв'язку з порушенням
строків виплати заробітної плати у
сумі 555 грн.76 коп.(а.с.50).

07.10.2013 року подав до суду заяву про
уточнення позовних вимог, в якій
просив:

- визнати протиправною діяльність
виконкому Ізюмської міської ради та
Ізюмського міського голови Божкова О.А.
щодо умисної не виплати заробітної
плати в зв'язку зі звільненням, у
встановлені законодавством терміни, в
повному обсязі;

- стягнути з відповідача
заборгованість по заробітній платі у
сумі 459,36 грн.;

- допустити негайне виконання судового
рішення в частині стягнення заробітної
плати не більше ніж за один місяць в
розмірі 459,36 грн.;

- стягнути з відповідача середній
заробіток за весь час затримки виплати
заробітної плати в розмірі 364426,26 грн.;

- стягнути з виконкому та міського
голови моральну шкоду в розмірі 50000 грн.

Постановою Ізюмьского міськрайонного
суду Харківської області від 25
листопада 2013 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що позивач доказів на
підтвердження своїх вимог не надав.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 25 березня
2014 року апеляційну скаргу позивача
задоволено частково, постанову
Ізюмського міськрайонного суду
Харківської області від 25 листопада 2013
року скасовано та ухвалено нову про
часткове задоволення позовних вимог:
стягнуто з Виконавчого комітету
Ізюмської міської ради Харківської
області на користь ОСОБА_4 459,36 грн.; в
іншій частині в задоволенні
адміністративного позову - відмовлено.

Суд апеляційної інстанції, частково
задовольняючи адміністративний позов,
мотивував своє рішення тим, що
виконавчим комітетом Ізюмської
міської ради нарахування середньої
заробітної плати за час вимушеного
прогулу позивачу здійснено виходячи з
середньої заробітної плати в розмірі
273,00 грн. (без врахування премії за
липень 2008 року), в результаті чого, сума
не донарахованої та не виплаченої
заробітної плати становить 459,36 грн.,
тому позов в цій частині підлягає
задоволенню. В іншій частині суд
погодився з висновком суду першої
інстанції.

У поданій касаційній скарзі позивач,
заявив вимоги про скасування рішення
суду апеляційної інстанції в частині
відмови в задоволенні позовних вимог,
як такого, що постановлене із
порушенням норм матеріального і
процесуального права, ухвалення нового
рішення про задоволенні позовних вимог
в повному обсязі в цій частині.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, відповідно до пункту
другого частини першої статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступні обставини.

ОСОБА_4, згідно рішення І сесії 5
скликання Ізюмської міської ради
Харківської області від 29.04.2006 року №
0006 було затверджено на посаді першого
заступника міського голови з питань
управління житлово-комунальним
господарством.

Відповідно до розпорядження по
виконкому Ізюмської міської ради від
31.07.2008 року № 134-К першого заступника
міського голови з питань управління
житлово-комунальним господарством
ОСОБА_4 було звільнено із займаної
посади 31.07.2011 року. Зазначене
розпорядження було скасоване
розпорядженням № 175-К від 11.09.2008 року на
підставі наданого протесту від 11.09.2008
року № 1741 вих. 08 Ізюмського
міжрайонного прокурора Харківської
області та поновлено ОСОБА_4 на посаді
першого заступника міського голови з
питань управління житлово-комунальним
господарством з 01.08.2008 року.

Згідно рішення 44 сесії 5 скликання
Ізюмської міської ради Харківської
області від 12.09.2008 року № 2551 ОСОБА_4 було
звільнено із займаної посади 12.09.2008
року за недотримання пов'язаних із
проходженням державної служби вимог,
передбачених ст. 16 Закону України «Про
державну службу».

В подальшому, за дорученням
Прокуратури Харківської області по
зверненню ОСОБА_4 проведено перевірку
Ізюмської міської ради з питань
додержання законодавства про працю, за
результатами якої складено Акт
№30-02-310/2289.

За висновками акту перевірки, в
порушення вимог ч.3 ст. 97 КЗпП України,
розмір нарахованої заробітної плати в
частині преміювання ОСОБА_4 за липень
2008 року та за 12 вересня 2008 року не
відповідав умовам колективного
договору.

Виконавчим комітетом Ізюмської
міської ради, нарахування середньої
заробітної плати за час вимушеного
прогулу здійснено ОСОБА_4 виходячи з
середньої заробітної плати в розмірі
273,00 грн.

Згідно рішення апеляційного суду
Харківської області від 21.08.2013 року за
один робочий день середня заробітна
плата позивача складала 288,84 грн.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
приходить до висновку, що зазначена
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступних
мотивів.

Суд касаційної інстанції вважає, що при
розгляді справи судами першої та
апеляційної інстанцій не дотримано
вимог процесуального права від яких
прямо залежало правильне по суті
вирішення справи.

Суд першої інстанції, на що не звернув
увагу суд апеляційної інстанції, не
дотримався вимог статті 137 Кодексу
адміністративного судочинства
України, відповідно до якої суди
повинні були надати належну оцінку
поданим позивачем змінам позовних
вимог.

При цьому, суди не звернули увагу, що
вказані заяви та уточнення вимог не
були оформлені відповідно до вимог
статті 106 КАС України, що згідно
частиною 1 статті 137 КАС України є
підставою для їх повернення позивачу.

Суду першої інстанції слід було при
вирішенні питання про задоволення
клопотання про прийняття заяви про
зміну позовних вимог, уточнення таких,
визначити, чи дані зміна або уточнення
зроблені в межах спірних
правовідносин, і якщо такі виходять за
межі, то суд повинен був відмовити в
прийнятті такої заяви мотивованою
ухвалою, оскільки це не є зміною
заявлених позовних вимог, а є поданням
до суду іншого позову, що передбачає
окреме пред'явлення в суд нового
позову, який має розглядатись в
провадженні по новозаведеній справі.

Крім того судами попередніх інстанцій
не досліджено позовні вимоги, що є
предметом розгляду у адміністративній
справі 2005/2а-1595/12 щодо поновлення
позивача на посаді першого заступника
Ізюмьського міського голови з питань
управління житлово-комунального
господарства та стягнення заробітку за
час вимушеного прогулу та наслідки їх
розгляду.

Згідно ст. 159 Кодексу адміністративного
судочинства України обґрунтованим є
рішення, ухвалене судом на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 223 КАС України
суд касаційної інстанції за наслідками
розгляду касаційної скарги має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій і направити
справу на новий розгляд або для
продовження розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 227 КАС України підставою
для скасування судових рішень судів
першої та (або) апеляційної інстанції і
направлення справи на новий судовий
розгляд є порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Враховуючи, що передбачені
процесуальним законодавством межі
перегляду справи в касаційній
інстанції не дають права встановлювати
та визнавати доведеними обставини, що
не були встановлені попередніми
судовими інстанціями, оскаржувані
судові рішення у справі підлягають
скасуванню з направленням справи на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції відповідно до частини 2
статті 227 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Під час нового розгляду справи суду
необхідно врахувати все вище
викладене, всебічно і повно з'ясувати і
перевірити всі фактичні обставини
справи та прийняти обґрунтоване і
законне судове рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 222, 223, 227, 231, 254
КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 25 березня
2014 року та постанову Ізюмьского
міськрайонного суду Харківської
області від 25 листопада 2013 року у
справі № 2016/2507/2012 скасувати, а справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді
І.Я. Олендер

В.І. Бутенко

Т.О. Лиска