Справа № 823/1275/14
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/1275/14
Головуючий у 1-й інстанції: Гарань С.М.
Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючої судді:
Старової Н.Е.,

суддів:
Файдюка В.В., Чаку Є.В.,

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
реєстраційної служби Черкаського
міського управління юстиції
Черкаської області про визнання
незаконним та скасування рішення та
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
реєстраційної служби Черкаського МУЮ
про визнання протиправним та
скасування рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень №11414589 від 05.03.2014 року,
винесене державним реєстратором прав
на нерухоме майно реєстраційної служби
Черкаського міського управління
юстиції Черкаської області, та
зобов'язання відповідача
зареєструвати право власності на
житлову прибудову (А`-1) до житлового
будинку (А-І) по АДРЕСА_1 за позивачем.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 10.06.2014 року
в задоволенні адміністративного
позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити адміністративний позов у
повному обсязі.

Справа розглянута відповідно до вимог
п.2 ч.1 ст.197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до задоволення частково.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до договору дарування,
посвідченого 30.08.1995 року державним
нотаріусом першої Черкаської
державної нотаріальної контори
(а.с.10-11), позивач прийняв від ОСОБА_3 у
дар 2/5 частини домоволодіння (з
відповідною частиною надвірних
споруд), що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

На підставі рішення виконавчого
комітету Соснівської районної ради
народних депутатів від 18.01.1996 року №22
(а.с.12), позивач отримав дозвіл на
внутрішнє перепланування та добудову
веранди і житлової кімнати свого
домоволодіння, згідно з проектом.

Після завершення будівництва, позивач
звернувся до Інспекції
архітектурно-будівельного контролю у
Черкаській області та, на підставі
свого звернення, отримав декларацію
про готовність об'єкта в експлуатацію
(а.с.13-15).

Для оформлення права приватної
власності на вищевказане
домоволодіння (разом із добудовами),
позивач 28.02.2014 року звернувся до
реєстраційної служби Черкаського
міського управління юстиції із
відповідною завою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с.50).

Державним реєстратором прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Черкаського міського управління
юстиції Черкаської області прийнято
рішення №11414589, яким відмовлено в
державній реєстрації права власності
за ОСОБА_2, в зв'язку з тим, що документи
подані не в повному обсязі, а саме:
відсутня письмова згода всіх
співвласників об'єкту нерухомого
майна, а також відсутня письмова заява
про розподіл часток у спільній
власності на реконструйований об'єкт
(а.с.16).

Вважаючи дії державного реєстратора по
прийняттю рішення від 05.03.2014 року про
відмову в державній реєстрації прав та
їх обтяжень протиправними, а саме
рішення таким, що прийняте з порушенням
вимог Закону України «Про державну
реєстрацію речових права на нерухоме
майно та їх обтяжень», а отже має бути
скасованим, позивач звернувся до суду
за захистом порушених прав та
інтересів.

Згідно п.п.1, 2 ч.1 ст.8 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень», до
повноважень органу державної
реєстрації прав належить, зокрема:
проведення державної реєстрації прав
та їх обтяжень або відмова у їх
реєстрації; забезпечення ведення
Державного реєстру прав; здійснення
інших повноважень, передбачених цим
Законом та іншими законами України.

Порядок державної реєстрації прав та
їх обтяжень передбачено ч.1 ст.15 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень».

Важливо те, що приписами ч.2 ст.9 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» передбачено, що державний
реєстратор, крім іншого встановлює
відповідність заявлених прав і поданих
документів вимогам законодавства, а
також відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на нерухоме майно та їх
обтяженнями, зокрема: відповідність
обов'язкового дотримання письмової
форми правочину та його нотаріального
посвідчення (у випадках, встановлених
законом); відповідність повноважень
особи, яка подає документи на державну
реєстрацію прав та їх обтяжень;
відповідність відомостей про нерухоме
майно, наявних у Державному реєстрі
прав та поданих документах; наявність
обтяжень прав на нерухоме майно,
зареєстрованих відповідно до вимог
цього Закону; приймає рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, про відмову в державній
реєстрації, про її зупинення, внесення
змін до Державного реєстру прав; у разі
потреби вимагає подання передбачених
законодавством додаткових документів,
необхідних для державної реєстрації
прав та їх обтяжень;

Враховуючи вищевикладене та беручи до
уваги те, що державний реєстратор при
розгляді поданої заяви та документів
не зміг достеменно встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують, оскільки
відсутня письмова згода всіх
співвласників об'єкта нерухомого майна
- письмової заяви про розподіл часток у
спільній власності на новозбудований
або реконструйований об'єкт права
власності, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що відповідач не
мав права на проведення державної
реєстрації права власності за ОСОБА_2.

Одночасно колегія суддів звертає увагу
на положення ст.22 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень», якими
встановлено, щоу разі, якщо документи
для державної реєстрації прав та їх
обтяжень подано не в повному обсязі,
передбаченому нормативно-правовими
актами, державний реєстратор у строк,
встановлений частинами 5, 7, 8 ст.15 цього
Закону для розгляду заявлених прав,
приймає рішення про зупинення розгляду
заяви про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень і письмово повідомляє про
це заявника.

Якщо заявник протягом п'яти робочих
днів після отримання письмового
повідомлення виконав вимоги
державного реєстратора, загальний
строк розгляду заявленого права
продовжується з урахуванням часу, що
минув до його зупинення.

У разі невиконання зазначених вимог
державний реєстратор приймає рішення
про відмову в державній реєстрації
прав та їх обтяжень.

Відповідно до п.10 Порядку №703, заявник
разом із заявою про державну
реєстрацію подає органові державної
реєстрації прав, нотаріусові необхідні
для такої реєстрації документи,
визначені цим Порядком, їх копії.

Документи, необхідні для проведення
державної реєстрації, що подані з
порушенням вимог, установлених
законом, цим Порядком та іншими
нормативно-правовими актами, є
підставою для зупинення розгляду заяви
про державну реєстрацію або відмови в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень.

Зокрема, відповідно до п. 16 Порядку №703 ,
у разі подання документів, необхідних
для проведення державної реєстрації
речових прав, не в повному обсязі,
державний реєстратор приймає рішення
про зупинення розгляду заяви, яке
містить рекомендації щодо усунення
обставин, що були підставою для його
прийняття.

Аналізуючи вищезазначені норми
законодавства, колегія суддів
приходить до висновку, що відмова
відповідача у державній реєстрації
була передчасною, а оскаржуване
рішення №11414589 від 05.03.2014 року винесене
з порушенням порядку реєстрації прав
на нерухоме майно, а тому підлягає
скасуванню.

Крім того, враховуючи обов'язок
державного реєстратора при реєстрації
прав та їх обтяжень повністю
встановити відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, та відсутність
суперечностей між заявленими та вже
зареєстрованими правами на нерухоме
майно та їх обтяженнями, та беручи до
уваги, імперативні приписи ч.4 ст.9
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», якими
встановлено, що державний реєстратор
самостійно приймає рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або відмову в такій
реєстрації. Втручання будь-яких
органів, посадових і службових осіб,
громадян та їх об'єднань у діяльність
державного реєстратора, пов'язану з
проведенням державної реєстрації прав,
забороняється і тягне за собою
відповідальність згідно із законом. А
тому немає законних підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в
частині зобов'язання зареструвати
право власності за ним.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.
Відповідач як суб'єкт владних
повноважень в порушення вимог ч.2 ст.71
КАС України, належним чином не
обгрунтував та не довів у повному
обсязі провомірність своїх дій.

Колегія суддів критично ставиться до
доводів апеляційної скарги щодо
проведення будівництва, а не
реконструкції домоволодіння, оскільки
не спростовує факту того, що позивачем
подано до реєстраційної служби
Черкаського міського управління
юстиції Черкаської області неповний
пакет документів, що позбавило
відповідача можливості, згідно ч.2 ст.9
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» точно та
достеменно встановити відповідність
заявлених прав і поданих документів
вимогам законодавства.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції при
винесенні оскаржуваного рішення,
невірно застосував норми
матеріального та процесуального права,
що мають значення для вирішення справи
та в частині позовних вимог дійшов
висновку, з яким суд апеляційної
інстанції не погоджується.

Доводи апеляційної скарги частково
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені у постанові від
10.06.2014 року, та є підставою для її
скасування.

За таких обставин, відповідно до
пунктів 2, 4 ч.1 ст.202 КАС України,
апеляційну скаргу слід задовольнити, а
постанову суду першої інстанції -
скасувати, та прийняти нову постанову,
якою позовні вимоги задовольнити
частково.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 197, 198, 202, 207, 212, 254
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити,
а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
10.06.2014 року - скасувати, та прийняти нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги частково.

Визнати незаконним та скасувати
рішення про відмову у державній
реєстрації та їх обтяжень від 05.09.2014
року №11414589.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку і строки,
визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя

Старова Н.Е.

Судді:

Файдюк В.В.

Чаку Є.В.