Справа № 804/16550/14
Суддя: Власенко Денис Олександрович
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 р. Справа № 804/16550/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Власенка Д.О.

при секретарі судового засідання
Пасічнику Т.В.

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.
Дніпропетровська в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Дніпропетровського
державного університету внутрішніх
справ до ОСОБА_1, третя особа на стороні
позивача - Головне управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Дніпропетровській області, про
стягнення витрат, пов'язаних з
утриманням у вищих навчальних
закладах, в сумі 23493,42 грн., -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява Дніпропетровського
державного університету внутрішніх
справ (далі - позивач) до ОСОБА_1 (далі -
відповідач, ОСОБА_1.), третя особа на
стороні позивача - Головне управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Дніпропетровській області, про
стягнення витрат, пов'язаних з
утриманням у вищих навчальних
закладах, в сумі 23493,42 грн.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог зазначено, що на підставі наказу
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Дніпропетровській області від 26.06.2012
року №122 о/с дск ОСОБА_1 як випускник
Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ був
призначений на посаду
оперуповноваженого сектору карного
розшуку другого міського відділення
міліції Ленінського районного відділу
Дніпропетровського міського
управління ГУМВС України в
Дніпропетровській області. У зв'язку з
реорганізацією штатів наказом
начальника ГУМВС України в
Дніпропетровській області від 31.05.2013
№117 о/о дск з 01.06.2013 ОСОБА_1 призначено на
посаду оперуповноваженого карного
розшуку відділення міліції №1
Ленінського районного відділу
Дніпропетровського міського
управління.

Проте, на підставі наказу Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Дніпропетровській
області від 12.08.2014 року №289о/с ОСОБА_1
був звільнений з органів внутрішніх
справ за пунктом 64 «є» Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ (за порушення
дисципліни).

В порушення вимог частини 6 статті 18
Закону України «Про міліцію» від 20
грудня 1990 року №565-XII відповідач не
відшкодував витрати, пов'язані з його
утриманням у вищому навчальному
закладі, в порядку, установленому
Кабінетом Міністрів України. У зв`язку
із тим, що відповідач добровільно не
відшкодовує вказані витрати, позивач
звернувся до суду з вимогою стягнути
заборгованість.

Від представника позивача до судового
засідання надійшло клопотання про
розгляд справи за її відсутності в
порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання свого
уповноваженого представника не
направив, заперечення проти позову не
надав, причини неявки не повідомив, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином. До суду
повернуто поштове відправлення із
повісткою, направлене на адресу
відповідача, зазначену у відомостях
адресно-довідкового відділу Головного
управління Державної міграційної
служби, Управління Державної
міграційної служби України з відміткою
«адресат не проживає».

Відповідно до ч.11 ст.35 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.

З огляду на приписи ст.41, ст.122, ч.6 ст.128
Кодексу адміністративного судочинства
України суд вважає за можливе
здійснити судовий розгляд справи в
порядку письмового провадження за
наявними у справі доказами, які
висвітлюють обставини спірних
правовідносин; фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального засобу не
здійснюється.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що на підставі
наказу № 55ос від 07.08.2008 року
Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ
відповідач був прийнятий на службу до
органів внутрішніх справ України та
зарахований курсантом на денну форму
навчання за державним замовленням до
Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ, йому
було присвоєно перше спеціальне звання
«рядовий міліції».

Між Дніпропетровським державним
університетом внутрішніх справ,
Головним управлінням МВС України в
Дніпропетровській області та ОСОБА_1
були укладені договори про підготовку
фахівця у Дніпропетровському
державному університеті внутрішніх
справ від 11.08.2008 року про підготовку
фахівця у Дніпропетровському
державному університеті внутрішніх
справ на отримання
освітньо-кваліфікаційного рівня
«бакалавр» та від 01.09.2011 року про
підготовку фахівця у
Дніпропетровському державному
університеті внутрішніх справ на
отримання освітньо-кваліфікаційного
рівня «спеціаліст».

24.05.2012 року наказом Дніпропетровського
державного університету внутрішніх
справ № 174 Відповідач успішно закінчив
заклад освіти, отримав диплом фахівця
та був направлений до органів
внутрішніх справ.

На підставі наказу Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Дніпропетровській
області від 26.06.2012 року №122 о/с дск
ОСОБА_1 як випускник
Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ був
призначений на посаду
оперуповноваженого сектору карного
розшуку другого міського відділення
міліції Ленінського районного відділу
Дніпропетровського міського
управління ГУМВС України в
Дніпропетровській області. У зв'язку з
реорганізацією штатів наказом
начальника ГУМВС України в
Дніпропетровській області від 31.05.2013
№117 о/о дск з 01.06.2013 ОСОБА_1 призначено на
посаду оперуповноваженого карного
розшуку відділення міліції №1
Ленінського районного відділу
Дніпропетровського міського
управління.

Проте, на підставі наказу Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Дніпропетровській
області від 12.08.2014 року №289о/с ОСОБА_1
був звільнений з органів внутрішніх
справ за пунктом 64 «є» Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ (за порушення
дисципліни).

В порушення вимог частини 6 статті 18
Закону України «Про міліцію» від 20
грудня 1990 року №565-XII відповідач не
відшкодував витрати, пов'язані з його
утриманням у вищому навчальному
закладі, в порядку, установленому
Кабінетом Міністрів України. У зв`язку
із тим, що відповідач добровільно не
відшкодовує вказані витрати, позивач
звернувся до суду з вимогою стягнути
заборгованість.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд зазначає, що
порядок та умови проходження служби в
міліції регламентуються нормами
Конституційї України, Закону України
«Про міліцію» від 20 грудня 1990 року
№565-XII, Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 4 ст.18 Закону України "Про
міліцію" від 20 грудня 1990 року N 565-XII
передбачено, що підготовка фахівців у
вищих навчальних закладах
Міністерства внутрішніх справ України
за державним замовленням здійснюється
на підставі договору про навчання, який
укладається між навчальним закладом,
головним управлінням, управлінням
Міністерства внутрішніх справ України
в Автономній Республіці Крим, області,
місті Києві або Севастополі чи на
транспорті та особою, яка навчається.

Відповідно ч.6 ст.18 Закону України "Про
міліцію" від 20 грудня 1990 року № 565-XII
особи начальницького складу органів
внутрішніх справ, які звільняються із
служби протягом трьох років після
закінчення вищого навчального закладу
Міністерства внутрішніх справ України
за власним бажанням, через службову
невідповідність або за порушення
дисципліни, відшкодовують
Міністерству внутрішніх справ України
витрати, пов'язані з їх утриманням у
вищому навчальному закладі, в порядку,
установленому Кабінетом Міністрів
України. У разі відмови від
добровільного відшкодування витрат
таке відшкодування здійснюється в
судовому порядку.

Порядком відшкодування особами витрат,
пов'язаних з їх утриманням у вищих
навчальних закладах Міністерства
внутрішніх справ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 01 березня 2007 р. № 313, визначено
механізм відшкодування особами, які
навчалися за державним замовленням у
вищих навчальних закладах МВС (далі -
особи), витрат, пов'язаних з їх
утриманням у таких закладах у разі
звільнення осіб начальницького складу
органів внутрішніх справ із служби
протягом трьох років після закінчення
навчального закладу за власним
бажанням, через службову
невідповідність або за порушення
дисципліни.

Так, п.2 та п.3 Порядку встановлено, що
відшкодування здійснюється в розмірі
фактичних витрат, пов'язаних з
грошовим, продовольчим і речовим
забезпеченням, перевезенням до місця
проведення щорічної основної і
канікулярної відпустки та у зворотному
напрямку, за направленням до місця
служби після закінчення навчального
закладу,оплатою комунальних послуг і
вартості спожитих енергоносіїв.
Витрати відшкодовуються згідно з
договором про підготовку фахівця в
навчальному закладі, який укладається
між навчальним закладом, головним
управлінням або управлінням МВС та
особою.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не відпрацював
трирічний термін в органах внутрішніх
справ після закінчення навчання в
Дніпропетровському державному
університеті внутрішніх справ, і був
звільнений за порушення дисципліни,
він, згідно Порядку відшкодування
особами витрат, пов'язаних з їх
утриманням у вищих навчальних закладах
Міністерства внутрішніх справ,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 01 березня 2007 року
№31, повинен відшкодувати витрати,
пов`язані з його утриманням у вищому
навчальному закладі Міністерства
внутрішніх справ.

Тим більше, що з договорів про
підготовку фахівця у
Дніпропетровському державному
університеті внутрішніх справ,
укладених між Дніпропетровським
державним університетом внутрішніх
справ, Головним управлінням МВС
України в Дніпропетровській області та
рядовим міліції ОСОБА_1, вбачається, що
відповідач був прийнятий за державним
замовленням на денну форму навчання
фахівцем освітньо-кваліфікаційного
рівня і у відповідності до п.2.3.6
означених договорів, у разі
відрахування з навчального закладу чи
звільнення з органів внутрішніх справ
по закінченні навчання до
встановленого трирічного терміну
перебування на службі за підставами,
встановленими п.3 цих договорів (в тому
числі звільнення за негативними
мотивами), повинен відшкодувати
фактичні витрати, пов`язані з
утриманням у навчальному закладі
згідно із затвердженим розрахунком.

Так, згідно довідок-розрахунків витрат,
здійснених відповідно до Порядку
розрахунку витрат, пов'язаних з
утриманням курсантів у вищих
навчальних закладах, затвердженого
наказом Міністерства внутрішніх справ
України, Міністерства транспорту та
зв'язку України, Адміністрації
Державної прикордонної служби України,
Управління державної охорони України,
Служби безпеки України від 17.07.2007р. №
419/831/240/605/537/219/534, витрати, пов'язані з
утриманням відповідача у
Дніпропетровському державному
університеті внутрішніх справ за 2008-2011
роки, а саме: витрати на продовольче
забезпечення, за спожиту теплоенергію,
за водопостачання та водовідведення,
за електропостачання, грошове та
речове утримання, на медикаменти,
означені витрати складають 23493,42 грн.

При цьому відповідачем в добровільному
порядку означені витрати не
відшкодовані.

Станом на час розгляду справи судом
відповідач також не надав доказів про
відшкодування витрат, пов`язаних з його
утриманням у вищому навчальному
закладі Міністерства внутрішніх справ.

З огляду на вищенаведене, суд приходить
до висновку, що позивачем була доведена
правомірність та обґрунтованість
підстав стягнення з відповідача суми
витрат, пов`язаних з його утриманням у
вищому навчальному закладі
Міністерства внутрішніх справ,
натомість відповідачем не було надано
суду жодного доказу щодо спростування
позиції позивача, викладеної в
заявленому адміністративному позові,
та доказів добровільної сплати
означеної суми боргу на момент
розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства України
судові витрати у справі з відповідача
не стягуються.

Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ до
ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача
- Головне управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Дніпропетровській області, про
стягнення витрат, пов'язаних з
утриманням у вищих навчальних
закладах, в сумі 23493,42 грн. -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
код НОМЕР_1) на користь державного
бюджету (на рахунок р/р 7468 в ГУДКСУ
у Дніпропетровській області, м.
Дніпропетровськ, МФО 805012, )
витрати, пов'язані з його утриманням у
Дніпропетровському державному
університеті внутрішніх справ в сумі
23493 (двадцять три тисячі чотириста
дев'яносто три) грн. 42 копійки.

Судові витрати віднести за рахунок
позивача.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії повного
тексту постанови. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова суду, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя Д.О.
Власенко