Справа № 815/4817/14
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/4817/14

Категорія: 5.4 Головуючий в 1 інстанції:
Андрухів В. В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

головуючого -судді
Романішина В.Л.,

суддів Димерлія
О.О., Домусчі С.Д.,

за участю секретаря Єршової
А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.Одесі
апеляційну скаргу виконавчого
комітету Білгород - Дністровської
міської ради на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 21
жовтня 2014 року у справі за позовом
заступника Білгород - Дністровського
міжрайонного прокурора до виконавчого
комітету Білгород - Дністровської
міської ради, треті особи комунальне
підприємство «Автотранссервіс»,
товариство з обмеженою
відповідальністю «Автотранспортне
підприємство 15107» про визнання
незаконним та скасування рішення в
частині,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2014 року заступник Білгород -
Дністровського міжрайонного прокурора
звернувся до Одеського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
виконавчого комітету Білгород -
Дністровської міської ради в якому, з
урахуванням уточнених позовних вимог,
просив визнати незаконними та
скасувати абз.3 п.2.1 та абз.3 п.2.2 рішення
виконкому Білгород - Дністровської
міськради від 10.07.2014р. №352 «Про тарифи
та послуги з перевезення пасажирів на
міських автобусних маршрутах
загального користування міста
Білгород-Дністровського».

Позов обґрунтовував тим, що вказаним
рішенням встановлено регульовані
тарифи щодо оплати послуг з проїзду
представників пільгової категорії
громадян на автобусних маршрутах
загального користування у режимі
маршрутного таксі у
м.Білгород-Дністровський у розмірі 1
грн. з 15.07.2014р., та 1,50 грн. з 01.09.2014р., а
безоплатний проїзд встановлено лише
для трьох пільгових категорій
громадян, а саме: інвалідам з дитинства
І, ІІ груп (додатково одна
супроводжуюча особа), дітям-інвалідам
до 18 років (додатково одна
супроводжуюча особа) та інвалідам по
зору (додатково одна супроводжуюча
особа). Однак, вказаним рішенням
порушуються соціальні права решти
громадян, які мають право на пільговий
проїзд у міському автобусному
транспорті.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 21.10.2014р.
позов заступника Білгород -
Дністровського міжрайонного прокурора
задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано абз.3
п.2.2 рішення виконкому Білгород -
Дністровської міськради від 10.07.2014р.
№352 «Про тарифи та послуги з
перевезення пасажирів на міських
автобусних маршрутах загального
користування міста
Білгород-Дністровського» щодо
погодження ТОВ «Автотранспортне
підприємство 15107» та КП
«Автотранссервіс» тарифу у розмірі 1
грн. 50 коп. за одне пасажире-місце щодо
оплати послуг з проїзду на автобусних
маршрутах загального користування в
м.Білгород-Дністровському, які
здійснюються в режимі маршрутного
таксі, - для представників пільгової
категорії, які за законом мають право
на безоплатний проїзд. У задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною
постановою, виконком Білгород -
Дністровської міськради подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду першої
інстанції, як таке, що прийняте з
неповним з'ясуванням обставин справи,
та прийняти нову постанову, якою позов
заступника Білгород - Дністровського
міжрайонного прокурора залишити без
задоволення. В своїй скарзі апелянт
зазначає, що під час розгляду справи
судом не враховано, що оскаржуване
рішення міської ради не позбавляє
представників пільгової категорії
громадян права на безоплатний проїзд у
міському транспорті, а лише
упорядковує пільгові перевезення та
приводить у відповідність кількість
оборотних рейсів автобусів, які
здійснюють перевезення пільгової
категорії населення, коштам, які
передбачені в бюджеті для компенсації
втрат автопідприємствам внаслідок
перевезення громадян пільгової
категорії у відповідності до вимог
законів України «Про місцеве
самоврядування в Україні» та «Про
автомобільний транспорт». Також, судом
не прийнято до уваги, що у перевізників,
крім договору на право здійснювати
перевезення за результатами конкурсу,
існують договори з управлінням праці
та соціального розвитку щодо отримання
коштів з Державного бюджету України за
втрати, пов'язанні з перевезенням
пільгової категорії населення в межах
бюджетного фінансування.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що 10
липня 2014 року виконавчим комітетом
Білгород-Дністровської міської ради
прийнято рішення №352 «Про тарифи на
послуги з перевезення пасажирів на
міських автобусних маршрутах
загального користування міста
Білгород-Дністровського», яким, серед
іншого, встановлено регульовані тарифи
щодо оплати послуг з проїзду
представників пільгової категорії
громадян на автобусних маршрутах
загального користування у режимі
маршрутного таксі у м.
Білгород-Дністровський у розмірі 1 грн.
за одне пасажире-місце з 15.07.2014р., та в
розмірі 1,50 грн. за одне пасажире-місце з
01.09.2014р. Безоплатний проїзд встановлено
лише для трьох пільгових категорій
громадян, а саме: інвалідам з дитинства
1,2 груп (додатково одна супроводжуюча
особа); дітям - інвалідам до 18 років
(додатково одна супроводжуюча особа);
інвалідам по зору (додатково 1
супроводжуюча особа).

22.08.2014р. виконавчим комітетом
Білгород-Дністровської міської ради
прийнято рішення №436 «Про внесення
змін до рішення від 10.07.2014р. №352 «Про
тарифи на послуги з перевезення
пасажирів на міських автобусних
маршрутах загального користування
міста Білгород-Дністровського», яким
викладено підпункт 4, пункту 2.2 у
наступній редакції: безоплатно
здійснювати перевезення: інвалідів
війни 1 групи; інвалідів війни 2 групи;
інвалідів війни 3 групи; учасників
бойових дій; членів сім'ї загиблого
(померлого) Ветерана Війни; учасників
війни; осіб постраждалих внаслідок
аварії на ЧАЕС 1 категорії;
осіб-ліквідаторів наслідків аварії на
ЧАЕС 2 категорії; осіб-потерпілих від
наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії;
дітей, потерпілих від аварії на ЧАЕС;
інвалідів з дитинства 1,2 груп
(додатково 1 супроводжувача особа);
дітей інвалідів до 18 років (додатково 1
супроводжувача особа); інвалідів по
зору (додатково 1 супроводжувача особа);
реабілітованих осіб; жертв нацистських
переслідувань.

Задовольняючи позов заступника
Білгород - Дністровського міжрайонного
прокурора в частині вимог щодо
скасування абз.3 п.2.2 рішення виконкому
Білгород - Дністровської міськради від
10.07.2014р. №352 щодо погодження ТОВ
«Автотранспортне підприємство 15107» та
КП «Автотранссервіс» тарифу у розмірі 1
грн. 50 коп. за одне пасажире-місце щодо
оплати послуг з проїзду на автобусних
маршрутах загального користування в
м.Білгород-Дністровському, які
здійснюються в режимі маршрутного
таксі, - для представників пільгової
категорії громадян, суд першої
інстанції дійшов висновку, що
оскаржуваним рішенням відповідача
порушуються соціальні права окремих
категорій громадян, які мають право на
безоплатний проїзд у міському
пасажирському транспорті. Колегія
суддів погоджується з таким висновком
Одеського окружного адміністративного
суду. При цьому, апеляційний суд
виходить з наступного.

Як правильно встановлено судом першої
інстанції, право на пільгове
перевезення пасажирів визначається
Законами України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» (ст.ст.12-16), «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (ст.ст.20-23), «Про охорону
дитинства» (ст.4), «Про реабілітацію
жертв політичних репресій на Україні»,
«Про основні засади соціального
захисту ветеранів праці та інших
громадян похилого віку в Україні» (ст.7),
«Про соціальний захист дітей війни»
(ст.5), «Про статус ветеранів військової
служби, ветеранів органів внутрішніх
справ і деяких інших осіб та їх
соціальний захист» (ст.6), «Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей» (ст.14), «Про жертви нацистських
переслідувань» (ст.6), а також урядовими
нормативно-правовими актами, зокрема
Постановою Кабінету Міністрів України
від 18.02.1997р. №176 «Про затвердження
Правил надання послуг пасажирського
автомобільного транспорту» (п.159),
Постановою Кабінету Міністрів України
від 17.05.1993р. №354 «Про безплатний проїзд
пенсіонерів на транспорті загального
користування» (п.1).

Відповідно до абз. «а» п.2 ст.28 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» до відання виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад
належить встановлення в порядку і
межах, визначених законодавством,
тарифів на транспортні та інші послуги.

Згідно ст.7 Закону України «Про
автомобільний транспорт» забезпечення
організації пасажирських перевезень
покладається, зокрема, на міських
автобусних маршрутах загального
користування - на виконавчий орган
сільської, селищної, міської ради
відповідного населеного пункту.

Статтею 11 Закону України «Про
автомобільний транспорт» встановлено,
що надання соціально значущих послуг
автомобільного транспорту
здійснюється відповідно до
законодавства. Соціально значущими
послугами автомобільного транспорту є
послуги з перевезення пасажирів
автобусними маршрутами загального
користування за визначеними
уповноваженими органами тарифами та на
пільгових умовах відповідно до
законодавства.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про
автомобільний транспорт» пільгові
перевезення пасажирів, які відповідно
до законодавства користуються такими
правами, забезпечують автомобільні
перевізники, які здійснюють
перевезення пасажирів на автобусних
маршрутах загального користування.
Автомобільному перевізнику, який
здійснює перевезення пасажирів на
автобусних маршрутах загального
користування, забороняється
відмовлятися від пільгового
перевезення, крім випадків,
передбачених законом. Безпідставна
відмова від пільгового перевезення
тягне за собою відповідальність згідно
із законом.

Аналізуючи вказані норми чинного
законодавства колегія суддів
знаходить обґрунтованими твердження
позивача, що абз.3 п.2.2 рішення виконкому
Білгород - Дністровської міськради від
10.07.2014р. №352 порушуються вимоги
вищеперерахованих законодавчих актів,
які надають низці категорій громадян
право на пільгове перевезення
пасажирів, а також порушують
безпосередньо права таких громадян.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на те, що
рішення виконкому Білгород -
Дністровської міськради від 10.07.2014р.
№352 не позбавляє представників
пільгової категорії громадян права на
безоплатний проїзд у міському
транспорті, а лише упорядковує
пільгові перевезення та приводить у
відповідність кількість оборотних
рейсів автобусів, які здійснюють
перевезення пільгової категорії
населення, коштам, які передбачені у
бюджеті для компенсації втрат
автопідприємствам внаслідок
перевезення громадян пільгової
категорії. Першим пунктом вказаного
рішення авто перевізникам
встановлений тариф для перевезення
пасажирів автобусами, які працюють у
звичайному режимі без будь-яких
обмежень, тоді як другим пунктом авто
перевізникам погоджений тариф для
перевезення пасажирів автобусами, які
працюють в режимі маршрутного таксі,
тобто для автобусів, які здійснюють
відправлення з початкових та кінцевих
зупинок за розкладом руху та
здійснюють висадку пасажирів на їхню
вимогу на шляху прямування автобуса в
місцях, де не заборонено правилами
дорожнього руху.

Колегія суддів не бере до уваги такі
твердження апелянта, оскільки статтею 1
Закону України «Про автомобільний
транспорт», на яку посилається апелянт,
не надано визначення поняття
маршрутного таксі. Поняття же «таксі»,
під яким розуміється легковий
автомобіль, обладнаний
розпізнавальним ліхтарем оранжевого
кольору, який встановлюється на даху
автомобіля, діючим таксометром,
сигнальним ліхтарем із зеленим та
червоним світлом, розташованим у
верхньому правому кутку лобового скла,
і який має нанесені композиції з
квадратів, розташованих у шаховому
порядку на дверцятах автомобіля з
лівого та правого боків, призначений
для надання послуг з перевезення
пасажирів та їхнього багажу в
індивідуальному порядку, не є тотожним
визначенню «маршрутного таксі» тарифи
на перевезення яким встановлено п.2
рішення виконкому Білгород -
Дністровської міськради від 10.07.2014р.
№352.

Перевезення пільгової категорії
громадян за допомогою маршрутних таксі
на автобусних маршрутах загального
користування, регулюються ст.ст. 35, 37
Закону України «Про автомобільний
транспорт». Зокрема, ч.11 ст.35 вказаного
Закону передбачено, що перевезення
пасажирів на автобусному маршруті
загального користування може
здійснюватися у режимах: звичайному,
експресному, маршрутного таксі. Тобто,
як правильно зазначив суд першої
інстанції, маршрутне таксі є одним з
режимів здійснення перевезення
пасажирів автобусами загального
користування, а тому встановлення
плати за проїзд на такому транспорті
для осіб, які мають згідно з законами
України право безоплатного проїзду, є
протиправним.

Що ж до посилань апелянта, що обсяги
коштів для компенсації втрат
автопідприємствам корегуються з
урахуванням фінансових спроможностей
держави, то, на переконання суду
апеляційної інстанції, обов'язок
органу місцевого самоврядування щодо
компенсації втрат перевізникам, які
здійснюють пільгове перевезення
пасажирів та перевезення пасажирів за
регульованими тарифами, не є
взаємопов'язаним з правом громадян на
пільговий проїзд у транспорті та не
може бути підставою для обмеження
таких прав, у тому числі шляхом
встановлення режиму користування
таким правом.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що при розгляді справи
судом першої інстанції правильно
застосовано норми матеріального та
процесуального права, вірно
встановлено фактичні обставини справи
та дана відповідна правова оцінка.
Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, підстав для
скасування рішення суду та задоволення
апеляційної скарги не вбачається.

В силу ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 185, 196, 198 ч.1 п.1, 200, 205 ч.1
п.1, 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу виконавчого
комітету Білгород - Дністровської
міської ради залишити без задоволення,
а постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 21 жовтня 2014
року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
негайно після її проголошення та може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Повний текст ухвали виготовлено
19.12.2014р.

Головуючий суддя
Романішин В.Л.

Судді
Димерлій О.О.

Домусчі С.Д.