Справа № 813/2488/14
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 813/2488/14
Зал судових засідань № 7
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого-судді
при секретарі судового засідання
за участю представників сторін:
від позивача - Демчук І.Д.
від відповідача - Квасниця Н.Б.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові адміністративну
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Гронло -
Львів» до Державної податкової
інспекції у Сихівському районі м.
Львова ГУ Міндоходів у Львівській
області про скасування податкових
повідомлень - рішень, -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Гронло - Львів»
звернулось до суду з адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у Сихівському районі м.
Львова ГУ Міндоходів у Львівській
області про скасування податкових
повідомлень - рішень від 14.01.2014 року
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
оскаржувані податкові повідомлення -
рішення прийняті з порушенням норм
законодавства, оскільки правильність
сплати податку на додану вартість
підтверджується усіма необхідними
первинними документами, а висновки
відповідача стосовно не підтвердження
реальності здійснення господарських
відносин із ТзОВ «Будівельна компанія
«АРС» та ТзОВ «Лідерком» є
необґрунтованими та не підтвердженими
доказами. На підтвердження розміру
податкового кредиту з податку на
додану вартість позивачем під час
проведення перевірки були надані всі
первинні документи, які відповідачем
не були взяті до уваги. Відтак, позивач
вважає оскаржувані податкові
повідомлення - рішення незаконними та
такими, що підлягають скасуванню.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав з підстав,
викладених в позовній заяві, просив
задовольнити в повному обсязі, надав
пояснення аналогічно до викладеного в
позовній заяві.

Відповідачем подано до суду
заперечення на позов, в якому проти
позову заперечує, просить суд
відмовити позивачу у задоволенні
адміністративного позову. Свої
заперечення обґрунтовує тим, що під час
проведення перевірки не підтверджено
реальності здійснення господарських
відносин із ТзОВ «Будівельна компанія
«АРС» та ТзОВ «Лідерком». Вважає, що
наявність лише отриманої податкової
накладної без фактичного здійснення
господарської операції
(оприбуткування товару, чи його оплата)
не може бути підставою для включення
визначених у такій накладній сум
податку на додану вартість до
податкового кредиту. Тому просить у
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Представник відповідача проти позову
заперечила, надала пояснення,
аналогічні викладеним у запереченні на
позов, просила у задоволенні позовних
вимог відмовити повністю.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши фактичні обставини,
на яких ґрунтуються позовні вимоги,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

На підставі ст.79 ПК України, наказу від
10.12.2013 року №489, податковим органом
проведено позапланову невиїзну
перевірку ТзОВ «Гронло - Львів» з
питань достовірності нарахування
податку на додану вартість при
здійсненні фінансово - господарських
операцій з ТОВ «Будівельна компанія
«АРС», ТОВ «Лідерком» за весь період
взаєморозрахунків, за результатами
якої складено акт від 19.12.2013 року
№556/22-40/20844763 (далі - акт перевірки).

Як вказано в акті перевірки, перевіркою
встановлено порушення позивачем:

- п.198.1, 198.3, 198.6 ст.198 ПК України, що
призвело до заниження податку на
додану вартість на загальну суму 99722
грн., в тому числі за липень 2011 року в
сумі 54999,0 грн., за серпень 2011 року в сумі
24321 грн., за вересень 2011 року в сумі 8173
грн., за жовтень 2011 року в сумі 10949 грн.,
за листопад 2011 року в сумі 1280 грн., в
результаті включення до податкового
кредиту сум ПДВ по отриманих
податкових накладних від ТОВ
«Лідерком», ТзОВ «БК «АРС»;

- п.85.2 ст.85 ПК України платником
податків не надано посадовим особам
органів державної податкової служби
документів, що належать або пов'язані з
предметом перевірки.

На підставі акта перевірки, податковим
органом винесено податкові
повідомлення - рішення від 14.01.2014 року:

- №, яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання по податку
на додану вартість в сумі 124653 грн., в
тому числі за основним платежем 99722
грн., за штрафними санкціями 24931 грн.;

- №, яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем «Адміністративні штрафи та
інші санкції» в розмірі 510 грн.

Як вбачається з акта перевірки,
висновки податкового органу про
порушення позивачем п.198.1, 198.3, 198.6 ст.198
ПК України ґрунтуються на актах ДПІ у
Печерському районі м. Києва ДПС від
17.05.2013 року №1698/22-8/35197074 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТзОВ «Лідерком» щодо
підтвердження господарських відносин
з платниками податків за період
діяльності з 01.09.2011 року по 29.02.2012 року»
та від 13.05.2013 року №1622/22.8/37264634 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТзОВ «БК «АРС» щодо
підтвердження господарських відносин
з платниками за період діяльності з
01.04.2010 року по 31.03.2013 року». Зокрема
вказано, що перевірками встановлено, що
правочини укладені з контрагентами
порушують публічний порядок,
суперечать інтересам держави і
суспільства, вчинені удавано з метою
ухилення від сплати податків третіх
осіб. На сторінці 9 акта перевірки
податковим органом вказано, що на
підставі актів перевірок по
контрагентах позивача встановлено
відсутність на даних підприємствах
управлінського та технічного
персоналу, основних фондів,
транспортних засобів.

18.07.2011 року між Сільською радою с.
Коростів Сколівського району
Львівської області (замовник) та
позивачем (підрядник) укладено
додатковий договір №18/07-11 до договору
№19/12-1 від 06.12.2005 року на виконання
будівельних робіт, відповідно до умов
якого підрядник зобов'язується
власними силами і засобами, в узгоджені
сторонами терміни у відповідності до
вимог проектно - кошторисної
документації, будівельних норм та
правил виконати роботи по будівництву
неповно середньої школи на 150 учнів в с.
Коростів Сколівського району, а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконані роботи.( а.с.69-73).

21.07.2011 року між Виконавчим комітетом
Бібрської міської ради (замовник) та
позивачем (виконавець) укладено
договір №2, відповідно до умов якого
виконавець зобов'язується виконати
роботи по реконструкції резервуару по
вул.. Шевченка у м. Бібрка
Перемишлянського району Львівської
області, а замовник - прийняти та
оплатити дану послугу.(а.с.74).

З метою забезпечення виконання
вказаних договорів, позивачем було
укладено такі договори.

27.07.2011 року між позивачем (замовник) та
ТзОВ «Будівельна компанія «АРС»
(підрядник) укладено договори,
відповідно до умов яких замовник
доручає і оплачує, а підрядник приймає
на себе зобов'язання виконати наступні
роботи: реконструкція резервуару по
вул..Шевченка в м. Бібрка,
Перемишлянського району Львівської
області(а.с.132); будівництво неповно -
середньої школи на 150 учнів в с.
Коростів Сколівського району
Львівської області (а.с.133).

01.08.2011 року між позивачем (покупець) та
ТзОВ «Будівельна компанія «АРС»
(продавець) укладено договір №01/811 на
поставку товару, відповідно до умов
якого продавець зобов'язується
поставити та передати у власність
покупця продукцію в подальшому товар, а
покупець зобов'язується прийняти цей
товар на свій склад та провести за
нього оплату на умовах даного договору.
Кількість і розгорнутий асортимент
товару визначається в накладних, які є
невід'ємними частинами даного
договору. Поставка товару здійснюється
на умовах вивозу автомобільним
транспортом продавця або само
вивозом.(а.с.134).

03.10.2011 року між позивачем (покупець) та
ТзОВ «Лідерком» (продавець) укладено
договір №450/12 на поставку товару,
відповідно до умов якого продавець
зобов'язується поставити та передати у
власність покупця продукцію в
подальшому товар, а покупець
зобов'язується прийняти цей товар на
свій склад та провести за нього оплату
на умовах даного договору. Кількість і
розгорнутий асортимент товару
визначається в накладних, які є
невід'ємними частинами даного
договору. Поставка товару здійснюється
на умовах вивозу автомобільним
транспортом продавця або само
вивозом.(а.с.135).

На підтвердження реальності вказаних
операцій позивачем надано суду копії
податкових накладних (а.с. 80-82, 84-85, 87,
115-120), видаткових накладних (а.с. 83, 86, 88),
платіжних доручень (а.с. 89-90), актів
узгодження договірної ціни (а.с. 91, 98),
локальних кошторисів (а.с. 92, 102-103),
відомостей ресурсів (а.с. 93, 97, 99-100, 104-105),
довідок про вартість виконаних
будівельних робіт форми №КБ-3 за липень
2011 року (а.с.94,107), актів приймання
виконаних будівельних робіт форми
№КБ-2в за липень 2011 року (а.с. 95-96, 108-109),
розрахуноків загальновиробничих
витрат до договірної ціни (а.с.101,106).

Крім того, позивачем подано суду копію
свідоцтва про державну реєстрацію
контрагента ТзОВ «Будівельна компанія
«АРС» (а.с.110), свідоцтва про реєстрацію
платника податку на додану вартість
№100316977 контрагента ТзОВ «Будівельна
компанія «АРС» (а.с.111), довідку про
взяття його на облік як платника
податків (а.с.112), довідки статистики
(а.с.114).

Також в матеріалах справи наявна копія
ліцензії АБ №557285, виданої ТзОВ «БК
«АРС» на здійснення господарської
діяльності, пов'язаної із створенням
об'єктів архітектури терміном дії з
09.11.2010 року по 09.11.2013 року (а.с.113).

Позивачем подано суду копію свідоцтва
про державну реєстрацію контрагента
ТзОВ «Лідерком» (а.с.121), свідоцтва про
реєстрацію платника податку на додану
вартість №100055224 контрагента ТзОВ
«Лідерком» (а.с.122)

Також в матеріалах справи наявна копія
ліцензії АВ №589907, виданої ТзОВ
«Лідерком» на здійснення
господарської діяльності, пов'язаної
із створенням об'єктів архітектури
терміном дії з 10.08.2011 року по 10.08.2014 року
(а.с.123-124).

Щодо поданих відповідачем копій листів
Коростівської сільської ради та
Бібрської міської ради (а.с.140-141), то
такі не можуть свідчити про
нереальність операцій між позивачем та
контрагентами ТзОВ «БК «АРС» та ТзОВ
«Лідерком» оскільки підтверджують
виконання позивачем своїх зобов'язань
по угодах, укладених з цими суб'єктами.

Оплата за придбані товари
(роботи,послуги) здійснена позивачем в
безготівковій формі та
підтверджується наявними в матеріалах
справи виписками банку та платіжними
дорученнями.

Відповідно до п. 14.1.181. ПК України,
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Згідно п. 198.1. ПК України, право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Згідно п.198.2. ПК України, датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше; дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3. ПК України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Згідно п.201.8. ПК України, право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 61 Конституції України
юридична відповідальність особи має
індивідуальний характер.

Статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" визначено, що
господарська операція - це дія або
подія, що викликає зміни у структурі
активів і зобов'язань, власному
капіталі підприємства. Із положень ч. 1,
3 ст. 9 вказаного Закону вбачається, що
бухгалтерський облік полягає, зокрема,
у складанні та прийнятті до обліку
первинних документів, які фіксують
факти здійснення господарських
операцій, складенні на їх підставі
зведених облікових документів,
систематизація інформації первинних
документів на рахунках
бухгалтерського обліку в регістрах
синтетичного та аналітичного обліку
шляхом подвійного запису їх на
взаємопов'язаних рахунках
бухгалтерського обліку. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Відтак, господарські операції повинні
підтверджуватися належними первинними
документами і лише ті документи, які
відповідають зазначеним вище вимогам,
можуть бути визнані допустимими
засобами доказування відповідної
господарської операції.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КАС України
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності, відповідно до ч. 2 ст. 71
КАС України, покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Виходячи зі змісту наведеної норми,
саме на податкові органи покладається
обов'язок надати достатні докази на
обґрунтування висновків про порушення
платником податків норм податкового
законодавства, на підставі яких такому
платникові визначено відповідні
грошові зобов'язання.

Наявні у позивача (ТзОВ "Гронло - Львів")
документи, зокрема податкові накладні,
видаткові накладні, платіжні
доручення, акти узгодження договірної
ціни, локальні кошториси, відомості
ресурсів, довідки про вартість
виконаних будівельних робіт форми
№КБ-3, акти приймання виконаних
будівельних робіт форми №КБ-2в,
розрахунки загальновиробничих витрат
до договірної ціни, - є первинними
документами у розумінні ст.9 ЗУ «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні». Отже, у позивача
наявні усі документи, передбачені
правилами ведення податкового обліку,
що підтверджує реальність здійснення
господарських операцій з ТзОВ
"Будівельна компанія "АРС" та ТзОВ
«Лідерком», що свідчить про
помилковість висновку податкового
органу про не підтвердження здійснення
господарських відносин із ТзОВ
"Будівельна компанія "АРС" та ТзОВ
«Лідерком».

Попри свій обов'язок, відповідач не
довів суду неможливості здійснення
ТзОВ "Гронло - Львів" господарських
операцій з ТзОВ "Будівельна компанія
"АРС" та ТзОВ «Лідерком». Висновки
відповідача про неправомірне
формування позивачем податкового
кредиту, по суті ґрунтуються лише на
результатах проведеної ДПІ у
Печерському районі м. Києва ДПС
перевірки ТзОВ "Будівельна компанія
"АРС" та ТзОВ «Лідерком».

Суд зазначає про недопустимість такого
підходу відповідача до правової оцінки
правовідносин щодо формування
податкового кредиту, оскільки
відповідно до Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
затвердженого Наказом ДПА України № 984
від 22.12.2010 року, акт - це службовий
документ, який підтверджує факт
проведення документальної перевірки
фінансово-господарської діяльності
платника податків і є носієм доказової
інформації про виявлені порушення
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби. Акт документальної
перевірки повинен містити
систематизований виклад виявлених під
час перевірки фактів порушень норм
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби.

Факти виявлених порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, викладаються в акті
документальної перевірки чітко,
об'єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

Також слід зазначити, що податкове
законодавство не ставить в залежність
наявність (відсутність) підстав для
виникнення податкових зобов'язань
платника податку від дій його
контрагента, фактичної сплати ним
податку до бюджету, законності ведення
податкового обліку, перебування
постачальника за юридичною адресою, а
також від його господарських та
виробничих можливостей. Питання
віднесення певних сум податку на
додану вартість до податкового кредиту
поширюється виключно на окремо взятого
платника та не залежить від
розрахунків з бюджетом третіх осіб.

Суд вбачає за необхідне вказати, що
податковим органом не надано
документальних підтверджень
відсутності фактичних господарських
відносин позивача з ТзОВ "Будівельна
компанія "АРС" та з ТзОВ «Лідерком» та
наявності факту узгодженості його дій
з вказаними контрагентами з метою
незаконного отримання податкових
вигод або обізнаності позивача з
такими діями контрагентів.

Посилання відповідачем в
обґрунтування власної позиції лише на
акти ДПІ у Печерському районі м. Києва
ДПС від 17.05.2013 року №1698/22-8/35197074 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТзОВ «Лідерком» щодо
підтвердження господарських відносин
з платниками податків за період
діяльності з 01.09.2011 року по 29.02.2012 року»
та від 13.05.2013 року №1622/22.8/37264634 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТзОВ «БК «АРС» щодо
підтвердження господарських відносин
з платниками за період діяльності з
01.04.2010 року по 31.03.2013 року» не можуть
свідчити про неправомірність
включення ТзОВ "Гронло - Львів" до
податкового кредиту сум податку на
додану вартість, нараховану ТзОВ
"Будівельна компанія "АРС" у зв'язку з
виконанням будівельних робіт (наданням
послуг) та ТзОВ «Лідерком» у зв'язку з
придбанням будівельних матеріалів.

Щодо тверджень відповідача про
встановлення факту відсутності у
контрагентів позивача трудових
ресурсів, виробничих можливостей, то
суд зазначає наступне.

Позивачем до матеріалів справи
долучено копії ліцензій на право
здійснення господарської діяльності,
пов'язаної із створенням об'єктів
архітектури, видані контрагентам ТзОВ
«БК «АРС» та ТзОВ «Лідерком». При цьому,
позивач не має будь - яких даних щодо
трудових ресурсів підприємств -
контрагентів, та не повинен був
витребовувати або вимагати їх надання,
оскільки наявність кваліфікованого
персоналу для виконання будівельно -
монтажних робіт перевіряється на
стадії оформлення ліцензії. Така
перевірка здійснюється не
генпідрядником, а органом
ліцензування. Під час укладення
договору ТзОВ «БК «АРС» надано копію
відповідної ліцензії, тобто у позивача
не було підстав для сумнівів у
наявності спеціалістів з відповідним
кваліфікаційним рівнем.

Щодо тверджень відповідача про
ненадання до перевірки первинних
документів, то слід зазначити, що
відповідачем не подано суду письмових
вимог (листів), які б скеровувались
позивачу з моменту призначення
проведення перевірки та до моменту її
завершення щодо подання документів до
проведення перевірки, враховуючи те, що
вказана перевірка була невиїзною. Крім
того, відповідачем не представлено
актів, які б фіксували факт неподання
до перевірки документів позивачем.

Попри це, в матеріалах справи наявний
лист Сихівського РВ ЛМУ ГУМВС у
Львівській області від 03.12.2013 року
№16/9-12866 ,з якого вбачається, що в
Сихівського РВ знаходяться матеріали
кримінального провадження за
№0001486 від 15.06.2013 року, в ході
досудового розслідування в даному
кримінальному провадженні, на підставі
ухвали Сихівського районного суду м.
Львова проводився огляд приміщення, що
по вул. Зеленій, 269 у м. Львові, під час
якого було виявлено залишки спалених
установчих та бухгалтерських
документів ТОВ «Гронло - Львів» (а.с.7).

Відповідно до п.44.5. ПК України, у разі
втрати, пошкодження або дострокового
знищення документів, зазначених в
пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник
податків зобов'язаний у п'ятиденний
строк з дня такої події письмово
повідомити контролюючий орган за
місцем обліку в порядку, встановленому
цим Кодексом для подання податкової
звітності, та контролюючий орган, яким
було здійснено митне оформлення
відповідної митної декларації. Платник
податків зобов'язаний відновити
втрачені документи протягом 90
календарних днів з дня, що настає за
днем надходження повідомлення до
контролюючого органу. У разі
неможливості проведення перевірки
платника податків у випадках,
передбачених цим підпунктом, терміни
проведення таких перевірок
переносяться до дати відновлення та
надання документів до перевірки в
межах визначених цим підпунктом
строків.

Як вбачається з матеріалів справи,
податковим органом в межах проведення
перевірки не виносились накази про
перенесення проведення перевірки для
надання можливості позивачу відновити
такі документи.

Вказані обставини свідчать про
порушення відповідачем при проведенні
перевірки п.1.2.6 Наказ Державної
податкової служби України від 31.10.2012 №
948 "Про затвердження Методичних
рекомендацій щодо порядку взаємодії
між підрозділами органів державної
податкової служби при організації,
проведенні та реалізації матеріалів
перевірок платників податків" та п.44.5
ПК України.

Стосовно тверджень відповідача про
надсилання позивачу листа від 24.05.2013
року про надання часу на відновлення
документів, то такий лист судом до
уваги не береться, оскільки скерований
більш як за пів року до призначення
вказаної перевірки та не містить
інформації щодо необхідності
відновлення документів первинного
обліку по контрагентах та за період,
що є предметом описаної вище перевірки.

Одним із способів перевірки інформації
по діях платника податків є проведення
органом державної податкової служби
зустрічної звірки.

Відповідно до п. 73.5. ст. 73.5. Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI
(із змінами та доповненнями), з метою
отримання податкової інформації
контролюючі органи мають право
проводити зустрічні звірки даних
суб'єктів господарювання щодо платника
податків. Зустрічною звіркою
вважається співставлення даних
первинних бухгалтерських та інших
документів суб'єкта господарювання, що
здійснюється контролюючими органами з
метою документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.

Проте, ДПІ у Сихівському районі м.
Львова ГУ Міндоходів у Львівській
області не проведено жодної зустрічної
звірки з контрагентами ТОВ "Гронло -
Львів" для з'ясування реальності
господарських відносин та повноти
відображення в обліку платника
податків. Попри вищезазначене не,
відповідачем у акті перевірки жодного
разу не досліджувались господарські
операції, не описано жодної з них.

Відповідно до положень КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, відповідач як суб'єкт
владних повноважень не надав суду
достатні та беззаперечні докази в
обґрунтування обставин, на яких
ґрунтуються його заперечення, та не
довів правомірність дій та прийнятих
рішень.

Відповідач не навів жодних обставин та
доказів, які б свідчили про
невідповідність господарських
операцій цілям та завданням статутної
діяльності позивача, незвичності цієї
операції для учасників операції,
збитковості спірної операції, або
інших обставин, які б в окремо або
сукупності могли свідчити про
безтоварність (фіктивність) вчинених
операцій, а також про те, що вчинення
зазначених операцій не було обумовлено
розумними економічними причинами
(цілями ділового характеру), а дії
позивача та його контрагента були
спрямовані на отримання
необґрунтованої податкової вигоди.

З урахуванням викладеного вище, суд
дійшов висновку, що податкові
повідомлення-рішення державної
податкової інспекції у Сихівському
районі м. Львова ГУ Міндоходів у
Львівській області від 14.01.2014 року
№ та № не відповідають
критеріям, визначеним ч. 3 ст. 2 КАС
України, оскільки прийняті
необґрунтовано, без урахування усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення. В той же час, позивач
довів обґрунтованість позовних вимог
належними та допустимими доказами.
Виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС
України, суд приходить до висновку, що
вказані податкові
повідомлення-рішення слід скасувати як
незаконні.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України та ч.3 ст.2 КАС України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з вимогами ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Враховуючи наведене, перевіривши
обставини передбачені ч.3 ст.2 КАС
України, суд прийшов до висновку про
обґрунтованість та підставність
позовних вимог і вважає, що позов
підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати у вигляді судового
збору (250,34 грн.), відповідно до ч. 1 ст. 94
КАС України, слід стягнути з Державного
бюджету України на користь позивача.

Враховуючи вищенаведене, керуючись
статтями 7-14, 18, 19, 94, 158, 160-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

п о с т а н о в и в:

1. Адміністративний позов
задоволити повністю.

2. Визнати протиправними та
скасувати податкові повідомлення -
рішення від 14.01.2014 року № та
№.

3. Стягнути з Державного бюджету
України на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Гронло -
Львів» 250,34 грн. сплаченого судового
збору.

Постанова може бути оскаржена в
порядку та строки, передбачені статтею
186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з отримання
копії постанови. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки, передбачені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений і
підписаний 22.12.2014 року.

Суддя
Карп'як Оксана Орестівна