Справа № 818/729/14
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 року м. Київ
К/800/37419/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі :

Пасічник С.С.,

Винокурова К.С.,

Кочана В.М.,

за участю секретаря
Лавренюка В.В.,

за участю представника Генеральної
прокуратури України,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу
Прокуратури Сумської області на
постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 08 квітня 2014
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 18 червня 2014 року у справі за позовом
Головного управління Міндоходів у
Сумській області до Прокуратури
Сумської області про скасування
постанови,

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2014 року Головне управління
Міндоходів у Сумській області
звернулось до суду з позовом до
Прокуратури Сумської області про
скасування постанови про проведення
перевірки у порядку нагляду за
додержанням і застосуванням законів
від 28.02.2014р. №07/1-12 вих-14.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 08.04.2014р.,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 18.06.2014р.
позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів,
відповідач звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на неправильне застосування судами
норм матеріального і процесуального
права, просив рішення судів скасувати
та прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити.

Позивач в письмових запереченнях на
касаційну скаргу проти доводів та
вимог останньої заперечив, вважаючи їх
безпідставними, а рішення судів першої
та апеляційної інстанцій, які він
просив залишити без змін, -
обґрунтованими та законними.

Відповідно до ч.2 ст.220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами встановлено, що виконувачем
обов'язків прокурора Сумської області
старшим радником юстиції Кулинич С.А.
за результатами розгляду стану
законності у сфері оподаткування, у
тому числі щодо дотримання чинного
законодавства посадовими особами ГУ
Міндоходів у Сумській області в
частині повноти вжитих заходів для
виконання функцій, покладених ст.19-1
Податкового кодексу України, 28.02.2014р.
винесено постанову №07/1-12 вих-14 про
проведення перевірки у порядку нагляду
за додержанням і застосуванням
законів.

Відповідно до мотивувальної частини
вказаної постанови підставами для
призначення за власною ініціативою
проведення перевірки позивача та його
територіальних органів з питань
дотримання податкового та іншого
законодавства при виконанні
покладених ст.19-1 Податкового кодексу
України функцій контролю послугували
недостатність вжитих органами
Міндоходів України через порушення
вимог ст.19-1 Податкового кодексу
України заходів, спрямованих на
погашення платниками податків
податкового боргу, та встановлені
недоліки в роботі контролюючого
органу, зокрема, стосовно платників
податків - ТОВ «Суми-імпекс» і ТОВ
«Тойтрейд».

Стверджуючи про правомірність
постанови про проведення перевірки
№07/1-12 вих-14 від 28.02.2014р., прокуратура
Сумської області зазначала про
наявність визначених Законом України
«Про прокуратуру» та Положенням про
порядок проведення органами
прокуратури перевірок при здійсненні
нагляду за додержанням і застосуванням
законів, затвердженим наказом
Генерального прокурора України №111 від
12.11.2012р., підстав для призначення
перевірки у порядку нагляду за
додержанням і застосуванням законів.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України,
здійснивши касаційний перегляд справи,
вказує на таке.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про
прокуратуру» прокуратура України
становить єдину систему, на яку
відповідно до Конституції України та
цього Закону покладаються такі
функції: підтримання державного
обвинувачення в суді; представництво
інтересів громадянина або держави в
суді у випадках, визначених законом;
нагляд за додержанням законів
органами, які проводять
оперативно-розшукову діяльність,
дізнання, досудове слідство; нагляд за
додержанням законів при виконанні
судових рішень у кримінальних справах,
а також при застосуванні інших заходів
примусового характеру, пов'язаних з
обмеженням особистої свободи громадян;
на прокуратуру не може покладатися
виконання функцій, не передбачених
Конституцією України і цим Законом.

За змістом ст.19 вказаного Закону
предметом нагляду за додержанням і
застосуванням законів є: відповідність
актів, які видаються всіма органами,
підприємствами, установами,
організаціями та посадовими особами,
вимогам Конституції України та чинним
законам; додержання законів про
недоторканність особи,
соціально-економічні, політичні,
особисті права і свободи громадян,
захист їх честі і гідності, якщо
законом не передбачений інший порядок
захисту цих прав; додержання законів,
що стосуються економічних,
міжнаціональних відносин, охорони
навколишнього середовища, митниці та
зовнішньоекономічної діяльності.

Перевірка виконання законів
проводиться за заявами та іншими
повідомленнями про порушення
законності, що вимагають
прокурорського реагування, а за
наявності приводів - також з власної
ініціативи прокурора; прокуратура не
підміняє органи відомчого управління
та контролю і не втручається у
господарську діяльність, якщо така
діяльність не суперечить чинному
законодавству.

Частиною 1 статті 21 Закону України «Про
прокуратуру» встановлено, що перевірки
проводяться за письмовими зверненнями
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, депутатів
усіх рівнів, фізичних та юридичних
осіб, а також за власною ініціативою
прокурора.

Згідно ж із ч.3 вказаної статті для
здійснення перевірки прокурор приймає
постанову, в якій зазначає підстави, що
свідчать про можливі порушення
законності, та обґрунтовує
необхідність вчинення дій,
передбачених пунктами 3, 4 та 5 частини 1
статті 20 цього Закону; не допускається
проведення перевірки без надання копії
зазначеної постанови представнику
підприємства, установи, організації
незалежно від форм власності,
підпорядкованості чи приналежності,
фізичній особі - підприємцю; постанова
прокурора може бути оскаржена цими
особами до прокурора вищого рівня або
суду в порядку адміністративного
судочинства протягом десяти днів з дня
одержання копії постанови; за
результатами розгляду скарги прокурор
вищого рівня приймає рішення про
задоволення скарги та скасування
постанови або про відмову у
задоволенні скарги; оскарження
постанови до прокурора вищого рівня не
позбавляє особу права на її оскарження
до суду, яке може бути здійснене нею
протягом десяти днів з дня одержання
рішення прокурора вищого рівня про
результати розгляду скарги.

З метою належної організації
проведення органами прокуратури
перевірок при здійсненні нагляду за
додержанням і застосуванням законів
наказом Генерального прокурора
України №111 від 12.11.2012р. було
затверджено Положення про порядок
проведення органами прокуратури
перевірок при здійсненні нагляду за
додержанням і застосуванням законів
(далі - Положення), спрямоване на
забезпечення точного і однакового
застосування норм закону при
реалізації прокурорами повноважень,
передбачених Законом України "Про
прокуратуру".

Згідно з п.1.3 зазначеного Положення
перевірки у порядку нагляду за
додержанням і застосуванням законів
проводяться у Кабінеті Міністрів
України, міністерствах, інших
центральних і місцевих органах
виконавчої влади, органах державного
нагляду (контролю), Раді міністрів
Автономної Республіки Крим, органах
місцевого самоврядування, військових
частинах, громадських об'єднаннях, а
також діяльності посадових і службових
осіб цих органів, підприємств, установ
і організацій, незалежно від форм
власності, підпорядкованості та
приналежності, у тому числі фізичних
осіб - підприємців та громадян.

Предметом перевірок при здійсненні
нагляду за додержанням і застосуванням
законів є: відповідність
нормативно-правових актів, рішень, які
видаються всіма органами,
підприємствами, установами,
організаціями та посадовими особами,
вимогам Конституції України та чинним
законам; додержання законів про
недоторканність особи,
соціально-економічні, політичні,
особисті права і свободи громадян, якщо
законом не передбачено іншого порядку
захисту цих прав; додержання законів,
що стосуються економічних відносин,
бюджетного, земельного, митного
законодавства та зовнішньоекономічної
діяльності, конституційних засад
підприємницької діяльності, охорони
навколишнього природного середовища,
міжнаціональних відносин; додержання
законів про адміністративні
правопорушення (п.1.4 Положення).

Відповідно ж до п.2.4 Положення
підставами для проведення перевірки
прокурором за власною ініціативою є
дані, що свідчать про можливі порушення
законності.

Висновки про наявність підстав для
проведення перевірки можуть бути
зроблені за наслідками проведених
аналізів, узагальнень, опрацювання
інформацій про стан законності,
вивчень актів та матеріалів органів
державного нагляду (контролю),
матеріалів розгляду судами цивільних,
адміністративних, господарських справ
та справ про адміністративні
правопорушення, матеріалів
кримінальних проваджень,
інформаційних баз даних державних
органів, повідомлень у засобах масової
інформації, мережі Інтернет та з інших
джерел, які також можуть відображатися
в: дорученнях Генерального прокурора
України, наданих у межах компетенції
дорученнях його першого заступника,
заступників, прокурорів Автономної
Республіки Крим, міст Києва і
Севастополя, областей та прирівняних
до них прокурорів, їх перших
заступників та заступників; наказах
Генерального прокурора України; планах
роботи органів прокуратури; рішеннях
колегій Генеральної прокуратури
України, прокуратур обласного рівня;
рішеннях нарад у керівників органів
прокуратури; дорученнях прокуратури
іншого регіону щодо проведення
перевірки, яка потребує вчинення
окремих дій у межах повноважень,
передбачених статтею 20 Закону України
"Про прокуратуру"; інших
організаційно-розпорядчих документах.

Також, з метою забезпечення належної
організації нагляду за додержанням і
застосуванням законів та підвищення
його ефективності, Генеральним
прокурором України 07.11.2012р. був виданий
наказ №3гн «Про організацію
прокурорського нагляду за додержанням
і застосуванням законів», згідно з п.7.2
якого наказано перевірки за власною
ініціативою проводити з урахуванням
стану законності в регіоні, на підставі
рішень колегій органів прокуратури,
координаційних і міжвідомчих нарад,
вимог інших організаційно-розпорядчих
документів, доручень керівництва
прокуратур вищого рівня.

Таким чином, за змістом наведених норм,
прокурор має право за власною
ініціативою проводити перевірки у
порядку нагляду за додержанням і
застосуванням законів, в тому числі і в
територіальних органах Міндоходів
України, але підставою для проведення
перевірки за власною ініціативою
прокурора може бути лише наявність
відповідних даних про можливі
порушення законності, що містяться в
проведених аналізах, узагальненнях,
опрацюваннях інформації про стан
законності, матеріалах розгляду судами
цивільних, адміністративних,
господарських справ та справ про
адміністративні правопорушення,
матеріалах кримінальних проваджень,
інформаційних базах даних державних
органів, повідомленнях у засобах
масової інформації, мережі Інтернет,
інших джерел та які також можуть
відображатись в наказах Генерального
прокурора України, планах роботи
органів прокуратури, рішеннях колегій
Генеральної прокуратури України,
прокуратур обласного рівня, рішеннях
нарад у керівників органів
прокуратури, дорученнях прокуратури
іншого регіону щодо проведення
перевірки, інших
організаційно-розпорядчих документах,
й, при цьому, підстави для проведення
перевірки повинні бути чітко визначені
в постанові про проведення останньої.

Однак, як встановлено судами,
оскаржувана постанова не містить
чітких підстав для проведення
перевірки, в ній не зазначено, за
наслідками чого зроблені висновки про
наявність підстав вважати, що під час
своєї діяльності посадовими особами ГУ
Міндоходів у Сумській області допущені
порушення законності, і чому ці
обставини є підставою для проведення
прокурорської перевірки діяльності
саме ГУ Міндоходів у Сумській області
та його територіальних органів.

Враховуючи викладене, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій про наявність
підстав для задоволення позовних
вимог.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Доводи ж касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального чи процесуального права,
що призвело або могло призвести до
неправильного вирішення спору, а тому
підстав для скасування ухвалених
судами першої та апеляційної інстанцій
рішень колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 210, 220, 221, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Прокуратури Сумської
області залишити без задоволення, а
постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 08 квітня 2014
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 18 червня 2014 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Пасічник С.С.

Винокуров К.С.

Кочан В.М.