Справа № 809/3852/14
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"22" грудня 2014 р.
Справа № 809/3852/14

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного
адміністративного суду Скільський І.І.,
розглянувши в порядку письмового
провадження в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
Долинської об`єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості в сумі
773,35 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Долинська об`єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів в Івано-Франківській
області (далі - позивач) звернулася в
суд з адміністративним позовом до
ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення
податкового боргу в загальній сумі 773,35
гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у
відповідача на момент звернення до
суду наявний податковий борг по сплаті
податку на доходи фізичних осіб, що
сплачується податковими агентами із
доходів платника податку у вигляді
отриманих доходів в 3 кварталі 2011 року в
розмірі 773,35 грн.

Представник позивача в судове
засідання не прибув, хоча був належним
чином повідомлений про дату, час і
місце судового розгляду, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи повідомленням про вручення
поштового відправлення. На адресу суду
надійшло клопотання про розгляд справи
за відсутності уповноваженого
представника. Позовні вимоги підтримує
в повному об'ємі.

Відповідач в судове засідання не
прибула, хоча була належним чином
повідомлена про дату, час і місце
судового розгляду, що підтверджується
наявним в матеріалах справи
повідомленням про вручення поштового
відправлення. Наданим правом на
подання заперечення проти позову не
скористалася.

Враховуючи наявність у матеріалах
справи достатньої кількості доказів,
необхідних для вирішення справи по
суті, згідно положень ч.4 ст.122, ч.4 ст.128
Кодексу адміністративного судочинства
(далі-КАС) України суд визнав можливим
розглянути дану адміністративну
справу на підставі наявних у ній
доказів за відсутності сторін.

Оскільки немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні, хоча і не
прибули всі належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду
особи, які беруть участь у справі, то
відповідно до ч.6 ст.128 КАС України суд
прийняв рішення про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Перевіривши за матеріалами справи
доводи позивача, дослідивши та
оцінивши в їх сукупності подані докази,
суд дійшов до висновку про
обґрунтованість позовних вимог, тому
останні підлягають до задоволення.

Відповідно до довідки, виданої
Долинською об`єднанню державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області №1137 від
04.11.2014 року по фізичній особі ОСОБА_1,
станом на день подання заяви до суду
обліковується не погашена
заборгованість по сплаті податку на
доходи фізичних осіб, що сплачується
податковими агентами, із доходів
платника податку у вигляді заробітної
плати по штрафній санкції та пені
(а.с.11).

Згідно частини 1 статті 67 Конституції
України, кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно до пункту 14.1.175 статті 14
Податкового кодексу України (далі -
Кодекс) податковий борг - це сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

У відповідності до вимог статті 36
вказаного Кодексу, податковим
обов'язком визнається обов'язок
платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом або законами з
питань митної справи.

Згідно статті 38 Податкового кодексу
України, виконанням податкового
обов'язку визнається сплата в повному
обсязі платником відповідних сум
податкових зобов'язань у встановлений
податковим законодавством строк.

Пунктом 15.1. статті 15 Податкового
кодексу України визначено, що
платниками податків визнаються
фізичні особи (резиденти і нерезиденти
України), юридичні особи (резиденти і
нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.

За змістом підпункту 16.1.4. пункту 16.1.
статті 16 Податкового кодексу України
визначено, що платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Згідно ст.179 Податкового кодексу
України платник податку зобов'язаний
подавати річну декларацію про майновий
стан і доходи (податкову декларацію)
відповідно до цього Кодексу. Фізична
особа зобов'язана самостійно до 1
серпня року, що настає за звітним,
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену в поданій нею
податковій декларації.

Судом встановлено, що Долинською
об`єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів в Івано-Франківській
області проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку з
питань своєчасності достовірності,
повноти нарахування та сплати податку
на доходи фізичних осіб з отриманих
доходів в 3 кварталі 2011 р. громадянкою
ОСОБА_1, за результатами якої складено
акт № 1144/171/НОМЕР_1 від 07.07.2014 року.
Проведеною перевіркою встановлено
порушення вимог пп. д) ст.164.2.17, пп. е)
ст.164.2.17, пп.164.5 ст.164 та п.120.1 ст.120
Податкового кодексу України, а саме
громадянкою ОСОБА_1 у 3 кварталі 2011 р.
отримано дохід за ознакою 126 «додаткове
благо» у сумі 2811 грн.33 коп. від суб`єкта
господарської діяльності ПАТ «КБ
Надра» (а.с.6-7).

На підставі вказаного акту позивачем
винесено податкове
повідомлення-рішення за № від
15.07.2014 року, згідно якого відповідачу
нараховано штрафні (фінансові) санкції
(штрафи) за платежем податок на доходи
фізичних осіб, що сплачується
фізичними особами за результатами
річного декларування в розмірі 170,00 грн.
та податкове повідомлення-рішення за
№ від 15.07.2014 року, згідно якого
відповідачу збільшено податку на
доходи фізичних осіб, що сплачується
фізичними особами за результатами
річного декларування в розмірі 421,70 грн.
та нараховано штрафні (фінансові)
санкції (штрафи) в розмірі 105,43 грн.
(а.с.9). Вказані податкові
повідомлення-рішення отримані
відповідачем 19.07.2014 року, про що
свідчить відмітка про отримання.

Статтею ст.164 Податкового кодексу
України визначено, що загальний
оподатковуваний дохід - будь-який
дохід, який підлягає оподаткуванню,
нарахований (виплачений, наданий) на
користь платника податку протягом
звітного податкового періоду.

Відповідно до пп.164.2 ст.164 Податкового
кодексу України до загального
місячного (річного) оподатковуваного
доходу платника податку включаються
дохід, отриманий платником податку як
додаткове благо у вигляді, зокрема:
суми боргу платника податку,
анульованого (прощеного) кредитором за
його самостійним рішенням, не
пов'язаним з процедурою банкрутства, до
закінчення строку позовної давності.
Якщо кредитор повідомляє платника
податку-боржника рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
або шляхом укладення відповідного
договору, або шляхом надання
повідомлення боржнику під підпис
особисто про анулювання (прощеного)
боргу та включає суму анульованого
(прощеного) боргу до податкового
розрахунку суми доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, за підсумками звітного
періоду, у якому такий борг було
анульовано (прощеного), такий боржник
самостійно сплачує податок з таких
доходів та відображає їх у річній
податковій декларації;

Згідно підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті
14 Податкового кодексу України грошове
зобов'язання платника податків - сума
коштів, яку платник податків повинен
сплатити до відповідного бюджету як
податкове зобов'язання та/або штрафну
(фінансову) санкцію, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, а
також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно пункту 57.3 статті 57
Податкового кодексу України у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Згідно пункту 58.1 статті 58 Податкового
кодексу України у разі коли сума
грошового зобов'язання платника
податків, передбаченого податковим або
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, розраховується
контролюючим органом відповідно до
статті 54 цього Кодексу (крім
декларування товарів, передбаченого
для громадян), такий контролюючий орган
надсилає (вручає) платнику податків
податкове повідомлення-рішення.

У відповідності до підпункту 56.17.5
пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу
України день закінчення процедури
адміністративного оскарження
вважається днем узгодження грошового
зобов'язання платника податків.

Як вбачається з матеріалів справи,
грошове зобов'язання відповідача з
сплати штрафних (фінансових) санкцій
(штрафів) визначене податковими
повідомленням-рішенням за № від
15.07.2014 року та № від 15.07.2014 року,
відповідачем не оскаржувалося, а тому у
відповідності до підпункту 56.17.5 пункту
56.17 статті 56 Податкового кодексу
України, є узгодженим.

На виконання вимог ст.59 Податкового
кодексу України 22.08.2014 року відповідачу
вручено податкову вимогу форми «Ф» №
888-25 від 04.08.2014 року (а.с.12), яка залишена
без виконання.

Відповідно до п.119.2 ст.119 Податкового
кодексу України за неподання, подання з
порушенням встановлених строків,
подання не у повному обсязі, з
недостовірними відомостями або з
помилками податкової звітності про
суми доходів, нарахованих (сплачених)
на користь платника податків, суми
утриманого з них податку, якщо такі
недостовірні відомості або помилки
призвели до зменшення та/або
збільшення податкових зобов'язань
платника податку та/або до зміни
платника податку тягнуть за собою
накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

Відповідно до пункту 113.1 статті 113
Податкового кодексу України суми
штрафних (фінансових) санкцій (штрафів)
зараховуються до бюджетів, до яких
згідно із законом зараховуються
відповідні податки та збори.

У відповідності до пункту 59.1 статті 59
Податкового кодексу України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Як уже зазначалось судом вище,
позивачем на виконання вимог пункту 59.1.
статті 59 Податкового кодексу України
надіслано відповідачу податкову
вимогу, яку відповідач залишив без
реагування, а податковий борг за нею не
сплатив.

Як наслідок, суд приходить до висновку,
що відповідач в порушення вищевказаних
норм Податкового кодексу України не
виконав податкові зобов'язання з
сплати штрафних (фінансових) санкцій в
розмірі 510,00 гривень, застосованих
згідно акта перевірки.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового
кодексу України встановлено, що орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 статті 95 Податкового
Кодексу передбачено, що стягнення
коштів та продаж майна платника
податків провадиться не раніше ніж
через 60 календарних днів з дня
надіслання такому платнику податків
вимоги.

Відповідно підпункту 20.1.18. пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України
органи державної податкової служби
мають право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини.

Згідно пункту 95.3 статті 95 Кодексу
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках обслуговуючих такого
платника податків, здійснюється за
рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 95.4. статті 95
Податкового кодексу України орган
державної податкової служби на
підставі рішення суду здійснює
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу за рахунок готівки,
що належить такому платнику податків.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача про стягнення з
фізичної особи ОСОБА_1 податкового
боргу в сумі 733,35 грн., є обґрунтованими,
а позов таким, що підлягає до
задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України,
керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1
(реєстраційний номер картки платника
податків - НОМЕР_1, АДРЕСА_1) в дохід
бюджету заборгованість в сумі 773
(сімсот сімдесят три гривні) 35 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя:
/підпис/
Скільський І.І.