Справа № 2а-658/09
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року Справа № 112519/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Довга О.І.

суддів
Кузьмич С.М., Матковська З.М.

розглянувши у порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Радехівському районі
Львівської області на постанову
Радехівського районного суду
Львівської області від 11 березня
2011року по справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Радехівському районі Львівської
області про визнання неправомірними
дій по відмові у перерахунку пенсій,
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся 08 лютого 2010 року в
суд з адміністративним позовом, в якому
просить визнати протиправною відмову в
отриманні державної пенсії в розмірі 6
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком, виходячи з
встановленого законодавством розміру
мінімальної пенсії за віком і
зобов'язати відповідача призначити та
виплачувати пенсію у встановленому
законом розміру за період з 09.12.2002 року
та надалі.

Постановою Радехівського районного
суду Львівської області від 11 березня
2011року позовні вимоги задоволено
частково. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
Радехівському районі Львівської
області здійснити перерахунок і
виплатити позивачу основну пенсію в
розмірі шести мінімальних пенсій за
віком, додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком, як
інваліду третьої групи захворювання,
пов'язаного з наслідками
Чорнобильської катастрофи, починаючи з
08 лютого 2010 року.

Суд виходив з того, що положення ч. 1 ст.
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з якої випливає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом, не слід брати до уваги,
оскільки наявність такої норми за
відсутності іншого мінімального
розміру пенсії за віком не є підставою
для відмови в реалізації позивачем
конституційної гарантії та права на
отримання пенсії і щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено нормами Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням Управління Пенсійного фонду
України в Радехівському районі
Львівської області подало апеляційну
скаргу, в якій через порушення норм
матеріального та процесуального права,
невідповідності висновків суду
обставинам справи, просить його
скасувати та постановити рішення, яким
відмовити позивачу в задоволенні
позову.

В обґрунтування вимог покликається на
постанову Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року № 530 «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян» та постанову КМУ № 654 від
16.07.2008 року «Про підвищення рівня
пенсійного забезпечення громадян».

Відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України
колегія суддів розглядає справу в
порядку письмового провадження.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вбачає її
частково аргументованою.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує судове
рішення та ухвалює нове, коли має місце
зокрема неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
недоведеність таких обставин,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи чи питання.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що позивач є
учасником ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС віднесений до першої категорії
осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи ІІІ групи
інвалідності в зв'язку із
захворюванням, пов'язаним з
ліквідацією наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, що стверджується
відповідним посвідченням.

Відповідно до частини першої статті 50
зазначеного Закону особам, віднесеним
до категорії 1, які є інвалідами IІІ
групи, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 50 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Згідно з частиною четвертою статті 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в усіх випадках розмір
пенсій для інвалідів IIІ групи, щодо
яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим 6 мінімальних пенсій за
віком.

За таких обставин, відповідно до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
є правильним висновок місцевого суду
про те, що позивач має права на
призначення пенсії в розмірі, не
нижчому 6 мінімальних пенсій за віком
та щомісячної додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є
визначальною для вирішення вказаного
спору, крім того, це право гарантується
Конституцією України (частина друга
статті 46 Конституції України).

Згідно з положеннями частини 4 ст. 9 КАС
України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Положення ч. 3 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів,
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) для обрахування інших пенсій
чи доплат, пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого ч. 1 цієї статті,
мінімального розміру пенсії за віком.

Також, не заслуговує уваги твердження
відповідача про те, що порядок
обчислення пенсії по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсії у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України, позаяк надання законодавцем
такого права Кабінету Міністрів
України не означає, що останній,
встановлюючи такий порядок, може
допустити звуження змісту та обсягу
прав позивача, встановлених цим же
Законом. Тобто, Кабінет Міністрів
України повинен був встановити
зазначений порядок, не порушуючи
положень цього Закону, в тому числі й
інших законів, якими встановлено
розміри мінімальної пенсії за віком.

Зі статей 50 та 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» випливає,
що під час визначення розміру пенсії та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, за основу їх
нарахування береться мінімальна
пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Відповідно до частини третьої статті 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», яка набрала чинності 31
жовтня 2006 року, у разі збільшення
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, підвищується
розмір пенсії, визначений відповідно
до статті 54 цього Закону, а також розмір
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4
категорій, та розмір щомісячної
компенсації сім'ям за втрату
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Перерахунок пенсії
здійснюється з дня встановлення нового
розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є
імперативною, свідчить, що підставою
для перерахунку пенсії є встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму,
і цей перерахунок здійснюється з дня
встановлення цього мінімуму.

Відповідно до частини першої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсій за віком встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір
пенсії за віком залежить від нового
розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки позивачу слід визначати
пенсію, виходячи з мінімальної пенсії
за віком, яка встановлюється в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, то в разі
збільшення розміру цього прожиткового
мінімуму перерахунок пенсії позивачу
повинен проводитись, виходячи з нового
розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, враховуючи що відповідач у справі
повинен діяти лише в межах
передбачених Конституцією та законами
України, суд приходить до висновку, що
останній в особі саме Управління
Пенсійного фонду України в
Радехівському районі Львівської
області має нести відповідальність за
дії (бездіяльність) вчинені в межах
належного йому правового поля.

Відповідно до ст. 99 КАС України (в
редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин) застосовується
річний строк позовної давності. А тому
в задоволенні позовних вимог за період
з 09.12.2002 року по 07.02.2009 року включно слід
відмовити.

Разом з тим, на думку колегії суддів є
зайвим обмеження строком
перерахування та виплата
недоотриманої державної та додаткової
пенсії позивача за наявності
покликання в резолютивній частині
судового рішення на ст.ст. 50, ч.4 ст. 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ч.1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», оскільки
внесення змін у вказані норми
слугуватиме підставою для зміни
нарахувань і виплат розміру означених
вище пенсій.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги являються частково
суттєвими і складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи, а також має місце
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205 ч. 2, 207, 254
КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Радехівському районі Львівської
області задоволити частково.

Постанову Радехівського районного
суду Львівської області від 11 березня
2011року по справі № 2а-626/10 скасувати, та
постановити нову, якою
адміністративний позов ОСОБА_1
задоволити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в Радехівському районі
Львівської області неправомірними та
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Радехівському районі
Львівської області здійснити
перерахунок і виплатити позивачу
основну пенсію в розмірі шести
мінімальних пенсій за віком, додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю в
розмірі 50% мінімальної пенсії за віком,
як інваліду третьої групи
захворювання, пов'язаного з наслідками
Чорнобильської катастрофи, та доплати
до пенсії як непрацюючому пенсіонеру,
який проживає не території
радіоактивного забруднення в розмірі
однієї мінімальної заробітної плати за
період з 08.02.2009 року до виникнення
обставин, з яким закон пов'язує
виникнення, зміну чи припинення
спірних правовідносин з урахуванням
виплачених сум.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили постанови суду.

Головуючий суддя
Довга О.І.

Судді
Кузьмич С.М.

Матковська З.М.