Справа № 2а/1570/8279/11
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2014 року м. Київ
К/9991/29652/12

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Заїки М.М., Стародуба О.П., -

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд справи
за позовом ОСОБА_4 до Прокуратури міста
Одеси, треті особи - Одеська міська
рада, Управління Держкомзему у місті
Одесі, про визнання протиправними дій
та зобов'язання вчинити певні дії, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу
Одеського окружного адміністративного
суду від 19 жовтня 2011 року та ухвалу
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 15 лютого 2012
року, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2011 року ОСОБА_4 звернулася в
Одеський окружний адміністративний
суд з позовом, у якому просила визнати
протиправними дії прокуратури міста
Одеси щодо здійснення представницьких
інтересів першого заступника
прокурора міста Одеси Денисова П.В. в
інтересах держави в особі Одеської
міської ради про витребування від неї
на користь Одеської міської ради
земельної ділянки, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, і про визнання
незаконним та скасування державного
акту на право власності на земельну
ділянку, площею 0,1 га, яка розташована
за зазначеною адресою, кадастровий №
:45:005:0041.

Ухвалою Одеського окружного
адміністративного суду від 19 жовтня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 15 лютого 2012
року, у відкритті провадження в
адміністративній справі за вказаним
позовом відмовлено.

Не погоджуючись із цими судовими
рішеннями, ОСОБА_4 звернулася до Вищого
адміністративного суду України із
касаційною скаргою, посилаючись на
порушення норм права, просить
скасувати ухвалу Одеського окружного
адміністративного суду від 19 жовтня 2011
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 15 лютого 2012
року і направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження (частини 1, 2 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3
Кодексу адміністративного судочинства
України справа адміністративної
юрисдикції - переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 3
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов -
звернення до адміністративного суду
про захист прав, свобод та інтересів
або на виконання повноважень у
публічно-правових відносинах.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті
17 Кодексу адміністративного
судочинства України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема, спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень

(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, і це вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_4 оскаржує дії
прокуратури міста Одеси щодо подання в
інтересах держави в особі Одеської
міської ради до неї позову в
Приморський районний суд міста Одеси
про витребування земельної ділянки.

У частинах 1, 2 статті 3 Цивільного
процесуального кодексу України
визначено, що кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів. У випадках,
встановлених законом, до суду можуть
звертатися органи та особи, яким надано
право захищати права, свободи та
інтереси інших осіб, або державні чи
суспільні інтереси.

Відповідно до частини 1 статті 36-1
Закону України «Про прокуратуру» від 5
листопада 1991 року № 1789-XII (далі - Закон №
1789-XII) представництво прокуратурою
інтересів громадянина або держави в
суді полягає у здійсненні прокурорами
від імені держави процесуальних та
інших дій, спрямованих на захист у суді
інтересів громадянина або держави у
випадках, передбачених законом.

Частиною 3 статті 36-1 Закону № 1789-XII
встановлено, що формами представництва
є, зокрема, звернення до суду з позовами
або заявами про захист прав і свобод
іншої особи, невизначеного кола осіб,
прав юридичних осіб, коли порушуються
інтереси держави, або про визнання
незаконними правових актів, дій чи
рішень органів і посадових осіб.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 109
Кодексу адміністративного судочинства
України суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі,
якщо заяву не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження в
адміністративній справі за вказаним
позовом суддя суду першої інстанції, з
висновком якого погодився апеляційний
суд, вірно виходив з того, що такий спір
не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства,
оскільки в даному випадку прокуратура,
звертаючись в інтересах держави в
особі Одеської міської ради у
Приморський районний суд міста Одеси
із позовом до ОСОБА_4, діяла не на
виконання владних управлінських
функцій, а реалізовувала своє право на
звернення до суду, передбачене статтею
3 Цивільного процесуального кодексу
України, і діяла відповідно до вимог
статті 36-1 Закону № 1789-XII.

Згідно частини 3 статті 2201 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, оскільки
ухвала Одеського окружного
адміністративного суду від 19 жовтня 2011
року та ухвала Одеського апеляційного
адміністративного суду від 15 лютого 2012
року постановлені з додержанням норм
процесуального права, а доводи
касаційної скарги висновок судів не
спростовують, підстави для призначення
справи до розгляду в судовому
засіданні відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 -
залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного
адміністративного суду від 19 жовтня 2011
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 15 лютого 2012
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Прокуратури міста Одеси, треті особи -
Одеська міська рада, Управління
Держкомзему у місті Одесі, про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Заїка М.М.

Стародуб О.П.