Справа № 161/11178/14-а, 2-а/161/493/14
Суддя: Хобор Р.Б.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 р.
Справа № 8370/14/876

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

Головуючої судді
Хобор Р.Б.,

суддів
Попка Я.С., Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м. Луцьку на постанову
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 14.08.2014 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в м. Луцьку
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н
О В И В:

Позивач звернулася в суд із позовом до
відповідача про визнання відмови
неправомірною та зобов'язання вчинити
дії. Вказує, що перебуває на обліку у
відповідача з 04.04.2014 року та отримує
пенсію за віком. При зверненні до
відповідача для призначення пенсії нею
були подані довідка про розмір
посадового окладу, надбавки за ранг та
вислугу років та довідка про складові
заробітної плати за останні 60
календарні місяці роботи. Відповідач
відмовив їй у перерахунку пенсії із
врахуванням матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань,
щомісячної індексації. Просить визнати
протиправною відмову відповідача щодо
проведення перерахунку та виплати
пенсії з врахуванням допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань та індексації, зобов'язати
відповідача нарахувати та виплачувати
їй пенсію починаючи з 04.04.2014 року
відповідно до Закону України «Про
державну службу» з урахуванням інших
виплат, а саме: матеріальної допомоги
на оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань та індексації.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 14.08.2014 року
позов задоволено. Визнано протиправною
відмову управління Пенсійного фонду
України в м. Луцьку щодо проведення
перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з
врахуванням допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації. Зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в м. Луцьку
нарахувати та виплачувати ОСОБА_1
пенсію починаючи з 04.04.2014 року
відповідно до Закону України «Про
державну службу» з урахуванням інших
виплат: допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, відповідач -
управління Пенсійного фонду України в
м. Луцьку, оскаржило його в
апеляційному порядку, вважає, що судом
першої інстанції при винесенні
постанови порушено норми
матеріального та процесуального права,
не проведено повного та всебічного
з'ясування обставин справи, а тому
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення з
наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено те,
що ОСОБА_1 перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
м. Луцьку з 04.04.2014 року.

19.06.2014 року позивач звернулась до
відповідача із заявою про перерахунок
пенсії з урахуванням матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, щомісячної
індексації заробітної плати та виплати
недоплаченої пенсії з моменту її
призначення з 04.04.2014 року.

Згідно з відповіді управління
Пенсійного фонду України в м. Луцьку №
286/С-01 від 02.07.2014 року, позивачу було
відмовлено у перерахунку пенсії із
посиланням на ст. 33 Закону України «Про
державну службу» та вказано, що
допомога на оздоровлення, матеріальна
допомога на вирішення
соціально-побутових питань та
індексація не належать до надбавок
включених до вищевказаного закону.

Отже, судом першої інстанції
встановлено, що на момент виходу на
пенсію позивача до складових його
заробітної плати з яких справлялись
страхові внески на загальнообов'язкове
пенсійне страхування входили, у тому
числі, і матеріальна допомога на
оздоровлення і для вирішення
соціально-побутових питань, індексація
доходів, які не були враховані
відповідачем.

Частиною 2 статті 37 Закону України «Про
державну службу» передбачено, що
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
суми їх заробітної плати, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону
України «Про оплату праці» заробітна
плата - це винагорода, обчислена, як
правило, у грошовому виразі, яку за
трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частинами 2, 6 статті 33 Закону України
«Про державну службу» передбачено, що
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок. Державним службовцям
можуть установлюватися надбавки за
високі досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних
службовців, розміри їх посадових
окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються КМ
України (ч.7 ст.33).

Постановою КМ України від 09.03.2006 р. № 268
"Про упорядкування структури та умов
оплати праці працівників апарату
органів виконавчої влади, прокуратури,
судів та інших органів" керівникам цих
органів надано право у межах
затвердженого фонду оплати праці
надавати працівникам матеріальну
допомогу для вирішення
соціально-побутових питань та допомогу
для оздоровлення при наданні щорічної
відпустки у розмірі, що не перевищує
середньомісячної заробітної плати
працівника.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, матеріальну допомогу, на
яку нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, однак
яка не включається до складу
заробітної плати державного службовця,
необхідно враховувати при обчисленні
розміру його пенсії. Положення Законів
України «Про державну службу» та «Про
оплату праці» є загальними щодо
спірних відносин. У той же час перевагу
мають спеціальні норми, що визначають
виплати (доходи) для обчислення пенсії,
за наведених обставин - стаття 41 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
стаття 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Зазначене узгоджується із правовою
позицією Верховного Суду України,
викладеною у постанові від 20 лютого 2012
року.

Стосовно індексації, то колегія суддів
зазначає, що індексація грошових
доходів встановлена Законом України
"Про індексацію грошових доходів
громадян" від 03.07.1991р.

Враховуючи те, що чинне законодавство
України як загальне, так і спеціальне
відносить до складу заробітної плати
також інші виплати, запроваджені
нормативно-правовими актами,
індексація грошових доходів
приймається в розрахунок при
нарахуванні пенсії особам, які
отримували такі надбавки під час
перебування на державній службі.

Позивачем при зверненні до управління
Пенсійного фонду України в м. Луцьку до
заяви про призначення пенсії додано
довідку про складові заробітної плати
за останні 60 календарних місяців
роботи підряд перед зверненням за
пенсією), що подається для призначення
пенсії відповідно до Закону України
"Про державну службу" із зазначенням
вказаних вище виплат.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. Захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб передбачає
наявність встановленого судом факту їх
порушення, а тому ухвалення судового
рішення щодо захисту прав та інтересів
особи на майбутнє, передбачаючи, що
вони можуть бути порушені, є
безпідставним.

Враховуючи те, що пенсія позивачу
призначається довічно, а Закон, яким
керується суд при прийнятті рішення,
також не обмежує права позивача на
отримання пенсії у визначеному Законом
розмірі певним періодом часу, то не
визначення кінцевого строку для
нарахування та виплати оспорюваної
пенсії, само по собі не є вирішенням
прав позивача на майбутнє.

Враховуючи викладене, апеляційний суд
приходить до переконання про те, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, оскаржувана ухвала суду
першої інстанції відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
а тому апеляційну скаргу слід залишити
без задоволення, а оскаржувану
постанову - без змін.

Керуючись ст. 160, ст.ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст.
198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В
А Л И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Луцьку
залишити без задоволення, а постанову
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 14.08.2014 року у
справі №161/11178/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п»ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, але
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя:
Р.Б. Хобор

Судді:
Я.С. Попко

В.П. Сапіга