Справа № 303/1871/14а 2а/303/80/14
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року
Справа № 876/5667/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого-судді
Сапіги В.П.

суддів:
Левицької Н.Г., Хобор Р.Б.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційні
скарги представника позивача ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 та Управління соціального
захисту населення Мукачівської
районної державної адміністрації на
постанову Мукачівського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 13.05.2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління
соціального захисту населення
виконавчого комітету Мукачівської
районної державної адміністрації про
визнання протиправним рішення та
зобов'язання до вчинення дій, -

В С Т А Н
О В И В :

24.03.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулася в
суд з адміністративним позовом до
Управління соціального захисту
населення виконавчого комітету
Мукачівської районної державної
адміністрації про визнання
протиправним рішення від 11.02.2014 року
№01-22/207 щодо відмови їй у виплаті
одноразової компенсації у зв'язку із
втратою годувальника із числа осіб,
віднесених до учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
та смерть якого пов'язана з
Чорнобильською катастрофою та
зобов'язання виплатити їй зазначену
одноразову компенсацію у розмірі 60
мінімальних заробітних плат в порядку,
визначеному ст. 48 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28.02.1991 року №796-XII із
змінами та доповненнями та з
врахуванням ст. 8 ЗУ «Про державний
бюджет України на 2014 рік».

Постановою Мукачівського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 13.05.2014 року позов
задоволено частково. Визнано
неправомірним рішення відповідача від
11.02.2014 року №01-22/207 щодо відмови ОСОБА_1 у
виплаті одноразової компенсації у
зв'язку з втратою годувальника із числа
осіб, віднесених до учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильської АЕС та смерть якого
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою. Зобов'язано Управління
соціального захисту населення
Мукачівської районної державної
адміністрації виплатити ОСОБА_1,
одноразову компенсацію які сім'ї, яка
втратила годувальника ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що був
віднесений до учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
та смерть якого пов'язана з
Чорнобильською катастрофою в порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів.

Не погодившись з прийнятим рішенням
суду першої інстанції, представник
позивача ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_4
оскаржив його в апеляційному порядку.
При тому вважає, що суд першої
інстанції помилково застосував норми
матеріального та процесуального права,
а тому просить оскаржувану постанову
змінити в частині та зобов'язати
відповідача виплатити позивачу спірну
компенсацію в розмірі 60 мінімальних
заробітних плат, в порядку визначеному
ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та з
врахуванням ст. 8 ЗУ «Про державний
бюджет України на 2014 рік».

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу,
зокрема, звертає увагу на те, що суд
першої інстанції не взяв до уваги
рішення Конституційного Суду України
№10-рп/2008 від 22.05.2008 року, яким було
визнано неконституційною зміну,
внесену Законом № 107-VI від 28.12.2007 р. до
ст. 48 Закону №796-ХІІ, відтак відновлено
її попередню редакцію 1996 року, за якою
під час визначення розміру одноразової
компенсації та щомісячної допомоги за
основу їх нарахування береться
мінімальна заробітна плата.

Крім того, постанову Мукачівського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 13.05.2014 року оскаржив
відповідача - Управління соціального
захисту населення Мукачівської
районної державної адміністрації.
Вважає дане рішення незаконним і
прийнятим з порушенням норм чинного
законодавства та норм матеріального
права, а тому просить оскаржувану
постанову скасувати та ухвалити нове
рішення, яким відмовити позивачеві у
задоволенні позову.

Відповідач обґрунтовує апеляційну
скаргу аналогічно запереченню,
поданому на позов та зазначає, що
згідно заяви й поданих позивачем
документів вона являється особою
працездатного віку, відповідно до чого
не має права на отримання спірної
компенсації.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.197 КАС
України вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами. Справу може бути вирішено
на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційних скарг,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга представника позивача підлягає
задоволенню, відповідача не підлягає з
наступних міркувань.

Судом першої інстанції
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що з 02.06.1975 р. по
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. позивачка ОСОБА_1
перебувала у шлюбі з ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про
укладення шлюбу.

ОСОБА_3 мав статус учасника ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії
та був інвалідом 2-ї групи за
захворюванням, пов'язаним з роботами по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
що підтверджується експертним
висновком Львівської регіональної
міжвідомчої експертної комісії №01 від
20.01.2014 року, згідно якого захворювання
ОСОБА_3, що призвело до його смерті,
пов'язане з роботами по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС. ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_3 помер, що підтверджується
свідоцтвом про смерть.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з із того,
що статтею 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» визначаються
умови призначення пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, а не одноразової
компенсації, передбаченої Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
№796-XII від 28.02.1991 року (надалі - Закон
№796-XII).

Крім того, суд першої інстанції
керувався положеннями ст.48 Закону
№796-XII в редакції станом на 01.01.2013 року,
за якою одноразова компенсація сім'ям,
які втратили годувальника із числа
осіб, віднесених до учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та смерть яких
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України.

Суд апеляційної інстанції вважає такі
висновки суду першої інстанції
помилковими, необгрунтованами з огляду
на наступне.

Відповідно до статті 96 Конституції
України Державний бюджет України
затверджується щорічно Верховною
Радою України на період з 1 січня по 31
грудня, а за особливих обставин - на
інший період.

Частиною четвертою Прикінцевих
положень Закону України «Про Державний
бюджет України на 2013 рік» №5515-VI від
06.12.2012 року установлено, що у 2013 році
норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31,
37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

Такі зміни у Законі №796-XII діяли до
31.12.2013 року, а з 01.01.2014 року ст. 48 Закону
№796-XII відновила свою попередню
редакцію.

Зміни, внесені підпунктом 11 пункту 28
розділу II Закону України Про державний
бюджет України від 28.12.2007 р. № 107-VI у ст. 48
Закону №796-XII, визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними), згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 22.05.2008
р. № 10-рп/2008.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Таким чином, з 01.01.2014 року до внесення
наступних змін стаття 48 Закону №796-XII
відновила свою попередню редакцію, за
якою передбачено, що одноразова
компенсація сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та смерть
яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, виплачується розмірі 60
мінімальних заробітних плат.

Виплата здійснюється з мінімальної
заробітної плати, яка склалася на
момент встановлення інвалідності чи
втрати годувальника.

Наступні зміни у ст. 48 Закону №796-XII
внесені Законом України «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік» № 1622-VII від
31.07.2014 р.

Статтею 8 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік» установлено
розмір мінімальної заробітної плати.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду за
захистом порушеного права 24.03.2014 року,
тобто на цей час стаття 48 Закону №796-XII
діяла в редакції 22.05.2008 р.

Щодо доводів відповідача, що позивач є
працездатною особою, то такі
спростовуються наступними
обставинами.

Згідно посвідчення №515269 с, виданого
29.01.2014 року Закарпатською обласною
державною адміністрацією, вбачається,
що ОСОБА_6 являється дружиною померлого
громадянина із числа (ліквідаторів,
потерпілих) категорії 1, смерть якого
пов'язана з Чорнобильською катастрофою
та має право на пільги і компенсації,
передбачені статтями 20,52,53,54 Закону
№796-XII.

За приписами ст. 52 Закону №796-XII право на
щомісячну компенсацію в разі втрати
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи мають непрацездатні члени
сім'ї годувальника, які були на його
утриманні. Члени сім'ї, які вважаються
непрацездатними і утриманцями,
визначаються відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Разом з тим, Закарпатською обласною
державною адміністрацією визначено
право ОСОБА_1 на пільги і компенсації
передбачені Законом №796-XII.

Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» держава бере на себе
відповідальність за завдану шкоду
громадянам та зобов'язується
відшкодувати її за втрату
годувальника, якщо його смерть
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою.

За таких обставин апеляційний суд
приходить до переконання про
підставність вимог позивача в частині
виплати одноразової компенсації як
сім'ї, яка втратила годувальника із
числа осіб, віднесених до учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та смерть яких
пов'язана з Чорнобильською катастрофою
у розмірі 60 мінімальних заробітних
плат у відповідності до ст. 48 Закону
№796-XII.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує судове
рішення та ухвалює нове, коли має місце,
зокрема, неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
недоведеність таких обставин,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи чи питання.

З огляду на те, що судом першої
інстанції рішення прийняте з
порушенням норм матеріального права,
його висновки не відповідають
обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення справи, суд
апеляційної інстанції прийшов до
висновку, що оскаржувану постанову
слід скасувати та прийняти нову
постанову, якою задовольнити
адміністративний позов.

Керуючись ст.ст. 160, 183-2, 195, 197, п. 3 ч.
1 ст. 198, ст.ст. 202, 205, 207, 254 КАС України, суд
апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Апеляційну скаргу Управління
соціального захисту населення
Мукачівської районної державної
адміністрації задовольнити частково.

Постанову Мукачівського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 13.05.2014 року у справі №
303/1871/14а скасувати та прийняти нову
постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати неправомірним рішення
Управління соціального захисту
населення Мукачівської районної
державної адміністрації від 11.02.2014 року
№01-22/207 щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті
одноразової компенсації у зв'язку з
втратою годувальника із числа осіб,
віднесених до учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильської АЕС
та смерть якого пов'язана з
Чорнобильською катастрофою.

Зобов'язати Управління соціального
захисту населення Мукачівської
районної державної адміністрації
виплатити ОСОБА_1 одноразову
компенсацію як сім'ї, яка втратила
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та смерть
якого пов'язана з Чорнобильською
катастрофою у розмірі 60 мінімальних
заробітних плат в порядку, визначеному
ст. 48 «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та з
врахуванням ст. 8 Закону України «Про
державний бюджет України на 2014 рік».

Постанова касаційному оскарженню не
підлягає.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.

Головуючий-суддя
Сапіга В.П.

Судді:
Левицька Н.Г.

Хобор Р.Б.