Справа № 2а-2834/11
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року
Справа № 9104/18039/12

Львівський апеляційний
адміністративний суду в складі колегії
суддів:

головуючого
Довгополова О.М.,

суддів:
Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами у м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Чортківському районі
Тернопільської області на постанову
Чортківського районного суду
Тернопільської області від 02 березня
2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
області про зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії та здійснити
виплату недоплачених коштів, -

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2011 року позивач звернулася до
суду з позовом, у якому просила
зобов'язати відповідача провести
перерахунок та виплату державної та
додаткової пенсії відповідно до вимог
ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з вересня 2007 року
по час звернення до суду, зобов'язати
нарахувати та виплатити доплату до
пенсії за проживання в зоні посиленого
радіоекологічного контролю відповідно
до ст. 39 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», починаючи з вересня 2007
року.

Постановою Чортківського районного
суду Тернопільської області від 02
березня 2011 року позов задоволено
частково: зобов'язано відповідача
здійснити перерахунок та виплату
позивачу основної пенсії в розмірі
десяти мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 100 % мінімальної
пенсії за віком як інваліду першої
групи захворювання, пов'язаного з
наслідками Чорнобильської катастрофи,
та доплати до пенсії як непрацюючому
пенсіонеру, що проживає в зоні
посиленого радіоекологічного контролю
у розмірі однієї заробітної плати
відповідно до ст. 39 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
11 серпня 2010 року до виникнення
обставин, з якими закон пов'язує
виникнення, зміну або припинення
спірних правовідносин. В задоволенні
решти позову відмовлено.

Постанову в апеляційному порядку
оскаржив відповідач, вважає її такою,
що прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову скасувати та
прийняти нову, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Враховуючи те, що постанова суду
першої інстанції прийнята в порядку
скороченого провадження, відповідно до
п. 3 ч. 1 ст.197 КАС України розгляд даної
справи судом апеляційної інстанції
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
висновку про часткове її задоволення,
враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечується сторонами, позивач
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
області, є інвалідом 1 групи 1 категорії,
захворювання якого пов'язане з
наслідками Чорнобильської катастрофи,
є непрацюючим пенсіонером, що проживає
в зоні посиленого радіоекологічного
контролю, отримує пенсію по віку
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю. Доплата до
пенсії відповідно до ст. 39 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
позивачу не встановлювалась
відповідно до змін до ст. 39 цього
закону, внесених Законом України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України».

На звернення позивача про проведення
перерахунку державної, додаткової
пенсій та доплати до пенсії відповідно
до ст.ст. 39, 50, 54 Закону № 796-ХІІ
відповідачем у такому відмовлено.

Відповідно до статті 49 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991
року № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ)
пенсії особам, віднесеним до категорій
1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Відповідно до п.13 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», у разі, якщо особа має
право на отримання пенсії відповідно
до Закону №796 та цього Закону,
призначається одна пенсія за її
вибором.

Оскільки позивач отримує основну
пенсію за віком відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
позивачу не може бути здійснено
перерахунок пенсії відповідно до ст. 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Неврахування наведеного є підставою
для скасування рішення суду першої
інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до чинної на час спірних
правовідносин ст.50 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" особам,
віднесеним до категорії 1, які є
інвалідами першої групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 100 %
мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 39 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають у зоні посиленого
радіоекологічного контролю,
проводиться доплата до пенсії в
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати.

За таких обставин правильними та
такими, що відповідають Закону, є
висновки суду першої інстанції, що
позивач має право на призначення
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 100 % мінімальної
пенсії за віком та доплати до пенсії за
проживання у зоні посиленого
радіоекологічного контролю в розмірі
однієї мінімальної заробітної плати.

Згідно з рішенням Конституційного Суду
України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року у
справі №1-28/2008 визнано таким, що не
відповідає Конституції України (є
неконституційним) положення пункту 28
розділу II «Внесення змін до деяких
законодавчих актів України» Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», яким,
зокрема, було внесено зміни до окремих
положень Закону № 796-ХІІ.

Частиною 2 ст. 152 Конституції України
встановлено, що закони, інші правові
акти або їх окремі положення, що
визнані неконституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Оскільки Конституційний Суд України
рішенням від 22.05.2008 року визнав
неконституційними положення п. 28
Розділу II Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», якими
було змінено редакції ст. ст. 39, 50
вказаного Закону, з дня прийняття
даного рішення діє його попередня
редакція.

При цьому колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до частини 2 статті 99 КАС
України (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин та
розгляду справи в суді першої
інстанції) для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 100 КАС
України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Враховуючи пропущення позивачем
шестимісячного строку звернення до
адміністративного суду без поважних
причин, колегія суддів приходить до
висновку про залишення позовних вимог
без розгляду за період з 01 вересня 2007
року по 10 серпня 2010 року.

Оскільки на час розгляду справи судом
першої інстанції часових обмежень у
застосуванні ст.ст. 39, 50 Закону № 796-ХІІ
не було, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
задоволення позову в частині
зобов'язання відповідача провести
перерахунок та виплачувати додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в
розмірі 100 % мінімальної пенсії за віком
та доплату до пенсії як непрацюючому
пенсіонеру за проживання в зоні
посиленого радіоактивного забруднення
в розмірі однієї мінімальної
заробітної плати за період з 11 серпня
2010 року до виникнення обставин, з якими
закон пов'язує припинення або
обмеження права на таке.

Крім того, з ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» випливає,
що під час визначення розміру
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, за основу її нарахування
береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування». Іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

З огляду на викладене суд приходить до
переконання, що положення ч. 3 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з якої випливає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом, не слід брати до уваги,
оскільки наявність такої норми за
відсутності іншого мінімального
розміру пенсії за віком не є підставою
для відмови в реалізації позивачем
конституційної гарантії та права на
отримання щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, як це встановлено ст. ст. 50
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Відповідно до частини першої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсій за віком встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір
пенсії за віком залежить від нового
розміру прожиткового мінімуму.
Оскільки позивачу слід визначати
пенсію, виходячи з мінімальної пенсії
за віком, яка встановлюється в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, то в разі
збільшення розміру цього прожиткового
мінімуму перерахунок пенсії позивача
повинен проводитись, виходячи з нового
розміру мінімальної пенсії за віком.

Тому відмова відповідача у проведенні
такого перерахунку у разі встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, є протиправною.

Відсутність бюджетного фінансування,
на яку вказує відповідач, не може бути
підставою невиконання відповідним
суб'єктом владних повноважень
покладених на нього обов'язків. В свою
чергу реалізація особою права на
отримання соціальних виплат не може
бути поставлена у залежність від
наявності відповідних бюджетних
асигнувань.

За наведених обставин колегія суддів
дійшла висновку, що оскаржувана
постанова підлягає скасуванню,
оскільки вона прийнята з порушенням
норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи.

Одночасно колегія суддів зазначає, що
оскільки апеляційну скаргу подано на
постанову суду першої інстанції, яка
прийнята в порядку скороченого
провадження за результатами розгляду
справи, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, відповідно до ч. 10 цієї статті
ухвала апеляційного суду є остаточною
і оскарженню не підлягає.

Керуючись статтями 99, 100, 195, 197 ч. 1 п. 3, 198,
202 п. 4, 205 ч. 2, 207, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
області задовольнити частково,
постанову Чортківського районного
суду Тернопільської області від 02
березня 2011 року у справі № 2-а-2834/11/1916 -
скасувати та прийняти нову постанову.

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Чортківському районі
Тернопільської області провести
перерахунок та виплачувати на користь
ОСОБА_1, як інваліда І групи, додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в
розмірі 100% мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст. ст. 50, ч.3 ст. 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в редакції Закону, яка діяла до 01.01.2008
року, виходячи з розміру мінімальної
пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», починаючи з 11 серпня 2010
року до виникнення обставин, з якими
закон пов'язує припинення або
обмеження права на таке, з урахуванням
виплачених сум.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Чортківському районі
Тернопільської області здійснити
перерахунок та виплату на користь
ОСОБА_1 доплати до пенсії як
непрацюючому пенсіонеру за проживання
у зоні посиленого радіоекологічного
контролю у розмірі однієї мінімальної
заробітної плати відповідно до ст. 39
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в редакції закону, яка
діяла до 01.01.2008 року, починаючи з 11
серпня 2010 року до виникнення обставин,
з якими закон пов'язує припинення або
обмеження права на таке, з урахуванням
виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Постанова остаточна, оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
О.М. Довгополов

Судді:
Л.Я. Гудим

В.В. Святецький