Справа № 755/23151/14-а
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

24 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючої судді:
Старової Н.Е.,

суддів:
Файдюка В.В., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі міста Києва на
постанову Дніпровського районного
суду м. Києва по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі міста Києва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі міста Києва про
визнання протиправними дій
відповідача з відмови щодо перерахунку
пенсії з урахуванням інших виплат, та
зобов'язання здійснити такий
перерахунок з урахуванням інших виплат
з 18.04.2014 року.

Постановою Дніпровського районного
суду м. Києва від 15.09.2014 року
адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні адміністративного позову
в повному обсязі.

Справа розглянута відповідно до вимог
ч.1 ст.197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є пенсіонеркою та перебуває на
пенсійному обліку з 18.04.2014 року
відповідно до Закону України «Про
державну службу».

06.08.2014 року звернулась із заявою до
управління Пенсійного фонду України з
вимогою здійснити їй перерахунок
пенсії як державному службовцю з
моменту її призначення з урахуванням
усіх виплат, з яких справлялися
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування на
виконання вимог закону, і додатково
включити до заробітку для обчислення
її пенсії суми матеріальних допомог на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань.

Відповіддю управління Пенсійного
фонду України від 07.08.2014 №403/09/І-401
позивачу відмовлено в перерахунку
пенсії з посиланням на те, що суми
матеріальної допомоги на оздоровлення,
для вирішення соціально-побутових
питань та індексації не є складовими
заробітної плати державного службовця,
а тому не враховуються при перерахунку
пенсії.

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що управління Пенсійного
фонду України безпідставно відмовило
позивачу в проведенні перерахунку та
виплаті пенсії у відповідності до
ст.ст. 33, 37, 37-1Закону України «Про
державну службу», оскільки з
матеріальної допомоги на оздоровлення
та на вирішення соціально-побутових
питань було сплачено страхові внески,
що підтверджується довідками про
складові заробітної плати, виданою
(а.с.17, 18).

Апелянт у своїй апеляційній скарзі
зазначає, що матеріальна допомога (на
оздоровлення, для вирішення
соціально-побутових питань тощо) є
одноразовою виплатою і не зазначена в
переліку складових заробітної плати,
передбачених ч.2 ст.33 Закону України
«Про державну службу», а тому вона не
включається до заробітку, що
враховується при призначенні пенсії
державним службовцям.

Колегія суддів вважає доводи апелянта
необґрунтованими та погоджується з
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Статтею 37 Закону України «Про державну
службу» передбачено, що пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, - у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі. Частиною
другою статті 37-1 вказаного Закону
визначено, що перерахунок пенсії
здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про
державну службу», заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Посадові оклади державних службовців
установлюються залежно від складності
та рівня відповідальності виконуваних
службових обов'язків. Доплата за ранг
провадиться відповідно до рангу,
присвоєного державному службовцю.
Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань. Умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Згідно ст.2 Закону України «Про оплату
праці», структура заробітної плати
складається з основної, додаткової та
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» не
містить визначення заробітної плати,
на підставі якої здійснюється
розрахунок пенсій. Із змісту ст.40
вказаного Закону вбачається, що з
середньої заробітної плати (доходу)
повинні бути сплачені страхові внески.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів
України «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії» від
31.05.2000 року №865 встановлено, що розмір
виплат (крім посадових окладів,
надбавок за ранг або кваліфікаційні
класи, класний чин або спеціальні
звання, вислугу років), що включаються в
заробіток для обчислення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», визначається за
вибором того, хто звернувся за пенсією,
за останні 24 календарні місяці роботи,
яка дає право на даний вид пенсії
підряд перед зверненням за пенсією, або
за будь-які 60 календарних місяців такої
роботи підряд перед зверненням за
пенсією незалежно від наявності перерв
протягом цього періоду на даній роботі.

Форма довідки про складові заробітної
плати, що подається для призначення
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу» визначається
постановою Пенсійного фонду України
«Про затвердження форм довідок про
заробітну плату, що подаються для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» від 30.10.2008 року №19-11.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
13.08.2010 року постанову правління
Пенсійного фонду України «Про
затвердження форм довідок про
заробітну плату, що подаються для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» від 30.10.2008 року №19-11
визнано такою, що не відповідає
правовим актам вищої юридичної сили
щодо не включення до заробітної плати
складових, які передбачені чинним
законодавством.

У вказаній постанові судом зроблено
висновок, що чинне законодавство як
загальне, так і спеціальне відносить до
складу заробітної плати також інші
виплати. При цьому слід врахувати, що
надбавки, запроваджені
нормативно-правовими актами,
матеріальна допомога належать до
додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 09.11.2010 року
постанова Окружного адміністративного
суду м. Києва від 13.08.2010 року у справі
№2а-4753/09/2670 залишена без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Постановою правління Пенсійного фонду
України від 14.02.2011 №5-1 «Про виконання
рішення Окружного адміністративного
суду м. Києва» затверджена форма
довідки про складові заробітної плати
з врахуванням рішення суду, що набрало
чинності з 09.11.2010 року.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що інші виплати, на які нараховувався
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування, однак, які не включається
до складу заробітної плати державного
службовця, повинні враховуватися при
обчисленні розміру пенсії.

Аналогічна правова позиція висловлена
у постанові Верховного суду України
від 20.02.2012 року у справі №21-430а11.

Згідно ч.2 ст.161 КАС України, при виборі
правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1
ст.237 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
відмова управління Пенсійного фонду
України стосовно включення в заробітну
плату для обчислення пенсії інших
виплат, що включені до довідки є
протиправною, що вірно встановлено
судом першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.
Відповідач як суб'єкт владних
повноважень в порушення вимог ч.2 ст.71
КАС України, належним чином не довів та
не обгрунтував провомірність своєї
позиції.

Судова колегія апеляційної інстанції
не вбачає порушень судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, на які
посилається апелянт в апеляційній
скарзі, та вважає, що судом першої
інстанції повно встановлені обставини
справи, яким надана правильна правова
оцінка на підставі законодавства, яке
врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги, не
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені у постанові від
15.09.2014 року, та не можуть бути підставою
для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до
ст.200 КАС України, апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі міста Києва
залишити без задоволення, а постанову
Дніпровського районного суду м. Києва
від 15.09.2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Старова Н.Е.

Судді:
Файдюк В.В.

Чаку Є.В.