Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 року м. Київ
К/9991/50390/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
Тракало В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Сєвєродонецьку Луганської області про
перерахунок та виплату підвищення до
пенсії, за касаційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
м. Сєвєродонецьку Луганської області
на постанову Сєвєродонецького
міського суду Луганської області від 17
вересня 2009 року та постанову
Апеляційного суду Луганської області
від 12 липня 2011 року,-

у с т а н о в и л а :

У лютому 2009 року позивач звернувся із
зазначеним позовом посилаючись на те,
що є пенсіонером за віком, має статус
дитини війни, а відтак має право на
перерахунок пенсії, відповідно до
статті 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» від 18 листопада 2004
року № 2195-ІV (далі Закон №2195-ІV).

Посилаючись на те, що вимоги Закону №
2195-ІV не виконані, а його звернення про
збільшення пенсії залишено без
задоволення, просив зобов'язати
відповідача провести перерахунок
пенсії за 2006-2008 роки.

Постановою Сєвєродонецького міського
суду Луганської області від 17 вересня
2009 року, з урахуванням змін, внесених
постановою Апеляційного суду
Луганської області від 12 липня 2011 року,
позов задоволено частково, зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок і
виплату позивачу підвищення до пенсії
в порядку статті 6 Закону № 2195-ІV, у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
з 22 травня по 31 грудня 2008 року, в
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального і порушення норм
процесуального права, в частини
задоволених позовних вимог, просить
оскаржувані судові рішення, в цій
частині, скасувати та відмовити в
задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів, в межах статті
220 Кодексу адміністративного
судочинства України, дійшла висновку
про відхилення скарги з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Згідно з частиною 3 статті 211 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами касаційного оскарження є
порушення судом норм матеріального чи
процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що
оскаржувані судові рішення ухвалені з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а тому підстави
для їх скасування відсутні.

Задовольняючи частково позов суди, на
підставі наявних у справі даних
встановили і правильно виходили з того,
що з дня набрання Рішенням
Конституційного Суду України 22 травня
2008 року № 10рп-2008 чинності, до спірних
правовідносин підлягає застосуванню
стаття 6 зазначеного Закону № 2195-ІV, у
редакції даного періоду.

Суд до спірних правовідносин правильно
застосував положення статті 6 Закону №
2195-ІV, статтю 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (в редакції спірного
періоду), з урахуванням рішення
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року № 10рп-2008.

Рішення судів попередніх інстанцій
відповідають дійсним обставинам
справи та нормам матеріального і
процесуального права, доводи
касаційної скарги їх висновків не
спростовують, такі ґрунтуються на
помилковому трактуванні правових норм,
а тому підстав для скасування
оскаржуваних судових рішень колегія
суддів не вбачає.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанцій
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Не може бути скасовано правильне і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Сєвєродонецьку Луганської області
відхилити, а постанову
Сєвєродонецького міського суду
Луганської області від 17 вересня 2009
року та постанову Апеляційного суду
Луганської області від 12 липня 2011 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало