Справа № 826/17536/14
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 грудня 2014 року 15:19
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Кобилянського К.М, за участю секретаря
судового засіданні Голод А.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нікатрансервіс»до
Державної податкової інспекції у
Дніпровському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києвіпро
визнання протиправними дій,
зобов'язання вчинити дії,за участю
представник позивача: Ульянчук Ю.А.
представники відповідача: Воєводін
Р.І., Вєлєва Л.В., Коваленко А.О.,
На підставі частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 11.12.2014 проголошено
вступну та резолютивну частини
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Нікатрансервіс»
звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовною заявою до Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві, у якій, з
урахуванням уточнених позовних вимог
(а.с. 228 Т. І) просить суд:
- визнати протиправними дії
відповідача, під час проведення
виїзної позапланової перевірки,
результати якої оформлені актом від
30.10.2014 №2989/26-53-22-03-21/38134077, а саме:
встановлення факту нечинності
цивільного правочину - договору,
укладеного між ТОВ «Нікатранссервіс»
та ТОВ «Мірра-Торг»;
- визнати протиправними дії
відповідача щодо зміни показників
податкової звітності позивача з
податку на додану вартість за березень
2014 року, внесених до АІС «Податковий
блок» на підставі акта від 30.10.2014
№2989/26-53-22-03-21/38134077;
- зобов'язати відповідача
відновити в інформаційних базах даних
показники податкової декларації з
податку на додану вартість за березень
- зобов'язати відповідача видалити
з інформаційних баз даних будь-яку
інформацію про акт від 30.10.2014
№2989/26-53-22-03-21/38134077.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
відповідач всупереч вимог податкового
законодавства зафіксував в акті
перевірки від 30.10.2014 №2989/26-53-22-03-21/38134077
висновки про відсутність реального
характеру господарських відносин між
позивачем та ТОВ «Мірра-Торг», які не
відповідають фактичним обставинам
справи. На думку позивача, відповідач
протиправно здійснив коригування
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в АІС «Податковий блок» на
підставі складеного ним акта перевірки
без винесення відповідного
податкового повідомлення-рішення.
Просив задовольнити позов у повному
Відповідач проти задоволення позовних
вимог заперечив, посилався на акт про
неможливість вручення копії наказу та
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«Мірра-Торг», який на думку
відповідача, свідчить про відсутність
реального характеру правочини між
позивачем і даним товариством.
Посилався на те, що обставини,
викладені в акті перевірки від 30.10.2014
№2989/26-53-22-03-21/38134077 відповідають
фактичним обставинам справи, а
оскаржувані дії вчинені у
відповідності до вимог законодавства.
Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
та вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва
ТОВ «Нікатранссервіс», зареєстровано
як юридичну особу 18.05.2012, номер запису
про проведення державної реєстрації -
перебуває на податковому обліку в ДПІ у
Дніпровському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві.
Посадовими особами відповідача
проведено виїзну позапланову
перевірку ТОВ «Нікатранссервіс» щодо
документального підтвердження
господарських відносин із платниками
податків ТОВ «Мірра-Торг» () за березень 2014 року, за
результатами якої 30.10.2014 складено акт
№2989/26-53-22-03-21/38134077.
У вказаному акті перевірки відповідач
відобразив наступні висновки:
«Перевіркою встановлено порушення ТОВ
- вимог п. 201.1, 201.2, 201.4, 201.6, 201.7 ст. 201,
п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України
від 02.12.2010 №2756-VI (зі змінами та
доповненнями) ТОВ «Нікатранссервіс
податковий кредит по взаємовідносинам
березень 2014 року на суму-153 563 гри.
- вимог п. 187.1 ст. 187 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 №2756-VI із
змінами та доповненнями ТОВ
що призвело до завищення податкових
зобов'язань з покупцями (послуг з
організації перевезення вантажів) ТОВ
«Юнігран» код 24584514, та ВАТ «Запорізький
металургійний комбінат «Запоріжсталь»
код 191230 за березень 2014 року на суму 158
На підставі акта №2989/26-53-22-03-21/38134077 від
30.10.2014 відповідач не приймав податкові
повідомлення-рішення.
Вважаючи протиправними дії
відповідача, які полягають у
встановленні факту нечинності
договору, укладеного між ТОВ
«Нікатранссервіс» та ТОВ «Мірра-Торг»,
а також дій відповідача щодо зміни
показників податкової звітності
позивача з податку на додану вартість
за березень 2014 року, внесених до АІС
«Податковий блок» на підставі акта від
30.10.2014 №2989/26-53-22-03-21/38134077, позивач
оскаржив їх до суду та просив
зобов'язати відповідача відновити в
інформаційних базах даних показники
податкової декларації з податку на
додану вартість за березень 2014 року і
видалити будь-яку інформацію про акт
від 30.10.2014 №2989/26-53-22-03-21/38134077.
Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
надані сторонами докази та пояснення,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, Окружний
адміністративний суд міста Києва
вважає, що позов підлягає задоволенню
частково, з наступних підстав.
Суд встановив, що між позивачем та ТОВ
«Мірра-Торг» укладено договір про
організацію перевезення вантажів
№17/12-13-01 від 17.12.2013. у додатках до даного
договору сторони узгоджували вартість
послуг за відповідними напрямками.
На підтвердження виконання
зазначеного договору позивач надав
суду копії актів виконаних робіт
(наданих послуг), звітів експедитора,
податкових накладних, накладних щодо
перевезення небезпечного вантажу,
реєстру залізничних накладних, також
позивач надав копії банківських
виписок на підтвердження проведення
розрахунків з контрагентом за надані
послуги (а.с. 42-145 Т. І, а.с. 9-65, 75-86 Т. ІІ).
Підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій, як встановлено
частиною 1 статті 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Господарська ж операція за своїм
змістом це дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства (статті 1 цього Закону).
Згідно з вимогами статті 4 вказаного
Закону одним із принципів
бухгалтерського обліку є превалювання
сутності над формою - операції
обліковуються відповідно до їх
сутності, а не лише виходячи з
Тобто, будь-які документи (договори,
накладні тощо) мають силу первинних
документів лише в разі фактичного
здійснення господарської операції.
Вимога щодо реальних змін майнового
стану платника податків як обов'язкова
ознака господарської операції
кореспондує із положеннями
Податкового кодексу України.
Так, відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з, зокрема,
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
З аналізу наведеної норми слідує, що
необхідними і достатніми підставами
для включення платником податків до
складу податкового кредиту
відповідних сум податку на додану
вартість є: придбання ним товарів,
робіт, послуг в межах господарської
діяльності; сплата сум податку на
додану вартість у зв'язку із таким
Згідно із підпунктом 139.1.9 пунктом 139.1
статті 139 Податкового кодексу України
не включаються до складу витрат
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.
Обставини справи та зібрані докази
підтверджують реальний характер
вчинених господарських операцій, в
межах господарської діяльності, факт
виконання укладених між позивачем та
ТОВ «Мірра-Торг» підтверджується
належним чином оформленими сторонами
первинними документами, а саме: актами
виконаних робіт, звітами експедитора,
накладними, податковими накладними.
В судовому засіданні 03.12.2014 суд допитав
в якості свідка - виконавчого директора
та співзасновника ТОВ
«Нікатранссервіс» - ОСОБА_7 Щодо
співпраці з ТОВ «Мірра-Торг» пояснив,
що дане товариство залучалось для
забезпечення виконання господарської
діяльності, а саме: для організації
виконання замовлень шляхом подачі
вагонів на марштрути. Зокрема, ТОВ
«Мірра-Торг» забезпечував наявність
залізничних вагонів певного виду та на
певну дату і залізничну станцію для
перевезення вантажу рухомим складом. В
актах виконаних робіт зазначалась
кількість вагонопогрузок,
забезпечених контрагентом.
Відповідач в обґрунтування
відсутності реального характеру
господарських взаємовідносин між ТОВ
«Нікатранссервіс» та ТОВ «Мірра-Торг»
посилався виключно на акт Західної
ОДПІ міста Харкова ГУ Міндоходів у
Харківській області «Про неможливість
вручення копії наказу та проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «Мірра-Торг»», згідно
якого проведення документальної
позапланової перевірки не можливе у
зв'язку із ненаданням на перевірку
документів через їх втрату (а.с. 222 Т. І).
Суд відхиляє наведені доводи
відповідача, оскільки у вказаному акті
чітко зазначено, що ТОВ «Мірра-Торг» не
надав первинні документи через їх
втрату. Водночас, при виході на виїзну
перевірку ТОВ «Нікатранссервіс»
останнім було надано податковому
органу всі первинні документи щодо
господарських взаємовідносин з даним
контрагентом, що відповідач підтвердив
у судовому засіданні.
Відповідачем не надано суду доказів
відсутності у контрагента позивача
спеціальної правосуб'єктності на
момент укладання вищезазначеного
договору, його виконання. Водночас,
наявні в матеріалах справи первинні
документи є достатньою підставою для
відображення результатів
господарських операцій в податковому
Матеріали справи свідчать про те, що
відповідач, на підставі висновків акта
перевірки від 30.10.2014 №2989/26-53-22-03-21/38134077
вніс зміни до електронних баз даних,
наявних у розпорядженні податкових
органів в частині показників
податкової звітності ТОВ
«Нікатранссервіс». Зокрема, зазначене
підтверджується витягами з
аналітичної системи «Податковий блок»
(а.с. 207-209 Т. І).
Згідно із статтею 16 Закону України «Про
інформацію» податкова інформація -
сукупність відомостей і даних, що
створені або отримані суб'єктами
інформаційних відносин у процесі
поточної діяльності і необхідні для
реалізації покладених на контролюючі
органи завдань і функцій у порядку,
встановленому Податковим кодексом
Інформаційно-аналітичне забезпечення
діяльності контролюючих органів, як
встановлено статтею 71 Податкового
кодексу України, це комплекс заходів
щодо збору, опрацювання та
використання інформації, необхідної
для виконання покладених на
контролюючі органи функцій.
У відповідності до положень статей 72, 74
Податкового кодексу України для
інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності державної
податкової служби використовується
інформація, що надійшла, зокрема, від
платників податків, податкових
агентів, органів виконавчої влади,
органів місцевого самоврядування,
Національного банку України, банків,
інших фінансових установ - інформація
про наявність та рух коштів на рахунках
платника податків; органів влади інших
держав, міжнародних організацій або
нерезидентів, підрозділів податкової
служби та митних органів - за
результатами податкового контролю,
податкова інформація, може зберігатися
та опрацьовуватися в інформаційних
базах органів державної податкової
служби або безпосередньо посадовими
(службовими) особами органів державної
податкової служби. Перелік
інформаційних баз, а також форми і
методи опрацювання інформації
визначаються центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
податкову політику. Зібрана податкова
інформація та результати її
опрацювання використовуються для
виконання покладених на органи
державної податкової служби функцій та
На час звернення до суду із
адміністративним позовом, чинними є
Методичні рекомендації щодо
організації та проведення камеральних
перевірок податкової звітності
платників податків, крім перевірок
податкової декларації про майновий
стан і доходи та податкової декларації
платника єдиного податку - фізичної
особи - підприємця, затверджені наказом
Міністерства доходів і зборів України
№165 від 14.06.2013 (далі - Методичні
рекомендації №165).
Вказані Методичні рекомендації №165
були запроваджені в органах
Міністерства доходів і зборів України
з метою поліпшення адміністрування
податків, повноти декларування
податкових зобов'язань в умовах
впровадження спеціального програмного
забезпечення для удосконалення діючих
процедур проведення камеральних
перевірок, що покращить якість
матеріалів перевірок та сприятиме
зменшенню термінів їх проведення.
Пунктом 1.3 Методичних рекомендацій №165
визначено, що під час реалізації
Методичних рекомендацій
використовуються такі програмні
продукти: підсистеми інформаційної
системи «Податковий блок» -
«Реєстрація ПП», «Обробка податкової
звітності та платежів», «Податковий
аудит», «Аналітична система», «Облік
платежів»; єдиний реєстр податкових
накладних; АРМ «Митниця»; підсистема
«Реєстрація та облік РРО та книг обліку
розрахункових операцій АІС «Реєстри
платників податків».
Єдина система «Податковий блок» та її
підсистеми є програмними продуктами,
створеними для використання органами
Державної податкової служби для
обробки зібраної інформації в
автоматичному режимі.
Таким чином, Аналітично-інформаційна
система «Податковий блок» включає в
себе решту програмних продуктів,
наявних в розпорядженні органів
державної фіскальної служби України.
Як було зазначено вище, суд встановив,
що на підставі висновків акта
перевірки від 30.10.2014 №2989/26-53-22-03-21/38134077
відповідач вніс до АІС «Податковий
блок» зміни в частині податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
податку на додану вартість ТОВ
Відповідач не заперечував факту
внесення до АІС «Податковий блок»
коригувань на підставі акта від 30.10.2014
№2989/26-53-22-03-21/38134077, однак зазначив, що
внесення або зміна інформації у базах
інформаційних систем, які
використовуються органами фіскальної
служби самі по собі не зумовлюють для
платника податків будь-яких юридичних
наслідків у формі виникнення або зміни
прав та обов'язків, змін у структурі
податкових зобов'язань та податкового
Водночас, суд встановив, що на підставі
зазначеного акта виїзної позапланової
перевірки фактично контролюючим
органом внесено зміни до показників
податкової звітності позивача, що не
належить до повноважень органів
фіскальної служби, згідно положень
чинного законодавства України.
Згідно з пунктом 54.3 статті 54
Податкового кодексу України
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо:
- платник податків не подає в
установлені строки податкову (митну)
- дані перевірок результатів
діяльності платника податків, крім
електронної перевірки, свідчать про
заниження або завищення суми його
податкових зобов'язань, суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
заявлених у податкових (митних)
деклараціях, уточнюючих розрахунках.
У відповідності до пункту 2.1 Порядку
складання органами державної
податкової служби податкових
повідомлень-рішень платникам податків,
затвердженого наказом Мінфіну від
28.11.2012 №1236 (далі - Порядок №1236), орган
державної податкової служби визначає
суму нарахування (зменшення) грошового
зобов'язання, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість та складає податкове
повідомлення-рішення у випадках, якщо
дані перевірок результатів діяльності
платника податків свідчать про
заниження або завищення суми його
податкових зобов'язань, суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
заявлених у податкових деклараціях,
уточнюючих розрахунках.
У випадках, зазначених у пункті 2.1 цього
розділу, відповідний структурний
підрозділ органу державної податкової
служби складає податкове
повідомлення-рішення за формою згідно
з додатком 2 за наслідками перевірок
(форма "Р") (пункт 2.2 Порядку №1236).
Таким чином, за результатами
проведеної перевірки, у разі виявлення
порушення законодавства, контролюючий
орган приймає податкове
повідомлення-рішення за формою,
передбаченою Порядком №1236, а не
вносить зміни до показників податкової
звітності платника податків до АІС
«Податковий блок» на підставі
висновків акта перевірки.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що дії відповідача щодо зміни
показників податкової звітності
позивача з податку на додану вартість
за березень 2014 року, внесених до АІС
«Податковий блок» на підставі акта
виїзної позапланової перевірки від
30.10.2014 №2989/26-53-22-03-21/38134077 є протиправними
та відповідач зобов'язаний відновити в
АІС «Податковий блок» показники, які
були змінені на підставі цього акта.
Щодо позовної вимоги про зобов'язання
відповідача видалити з інформаційних
баз даних будь-яку інформацію про акт
від 30.10.2014 №2989/26-53-22-03-21/38134077, суд
зазначає, що вона задоволенню не
підлягає, з огляду на наступне.
Інформаційні бази органів фіскальної
служби забезпечують впорядкування
здійснення контролю з боку
контролюючих органів та вилучення з
таких баз даних інформації про
проведені перевірки може призвести до
повторюваності перевірок за одні і ті ж
періоди, що в свою чергу може призвести
до подвійного застосування санкцій за
одне й те ж порушення законодавства.
Щодо позовної вимоги про визнання
протиправними дій відповідача, під час
проведення виїзної позапланової
перевірки, результати якої оформлені
актом від 30.10.2014 №2989/26-53-22-03-21/38134077, а
саме: встановлення факту нечинності
цивільного правочину - договору,
укладеного між ТОВ «Нікатранссервіс»
та ТОВ «Мірра-Торг», суд зазначає, що
вона задоволенню не підлягає, з огляду
Зі змісту позовної заяви та пояснень
представника позивача вбачається, що
оскаржуючи вищезазначені дії
відповідача, позивач фактично не
погоджується зі змістом акта від 30.10.2014
№2989/26-53-22-03-21/38134077 та його висновків по
Однак, висновки податкового органу,
викладені в акті, не породжують для
суб'єкта господарювання певних
юридичних наслідків та не змінюють
фінансово-економічне становище
платника, а отже, не порушують його
права та законні інтереси.
Складений відповідачем акт про
проведення виїзної позапланової
перевірки є лише формою фіксації
податкової інформації, яка
використовується податковими
органами, та не є тим рішенням суб'єкта
владних повноважень, який би
породжував певні правові наслідки, був
спрямований на регулювання тих чи
інших відносин і мав обов'язковий
характер для суб'єктів цих відносин, та,
міг бути предметом розгляду.
Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Вищого адміністративного
Згідно зі статтею 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування,
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
У відповідності до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, повно та
всебічно дослідивши наявні матеріали
справи, а також норми чинного
законодавства України, суд дійшов до
висновку про наявність підстав для
задоволення позовних вимог частково.
Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71, 94,
160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -
1. Позов товариства з обмеженою
відповідальністю «Нікатрансервіс»
задовольнити частково.
2. Визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві щодо внесення
змін до АІС «Податковий блок» до
показників податкової звітності
товариства з обмеженою
відповідальністю «Нікатрансервіс» на
підставі акта від 30.10.2014
№2989/26-53-22-03-21/38134077 «Про проведення
виїзної позапланової перевірки ТОВ
щодо документального підтвердження
господарських відносин із платником
податків ТОВ «Мірра-Торг» () за березень 2014 року.».
3. Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Дніпровському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві відновити в АІС
«Податковий блок» всі дані, змінені на
підставі акта від 30.10.2014
№2989/26-53-22-03-21/38134077 «Про проведення
виїзної позапланової перевірки ТОВ
щодо документального підтвердження
господарських відносин із платником
податків ТОВ «Мірра-Торг» () за березень 2014 року.».
4. В задоволенні решти позовних вимог
5. Стягнути з Державного бюджету
України на користь товариства з
обмеженою відповідальністю
«Нікатрансервіс» (податковий номер
38134077) судові витрати в сумі 48,72 грн.
(сорок вісім гривень 72 коп.).
Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів за правилами,
встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
К.М. Кобилянський

Повний текст постанови складено та
підписано 16.12.2014.