Справа № 1519/2-а-129/11(2-а/521/110/13)
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 року м. Київ
К/800/44487/14

Вищий адміністративний суд України у
складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С.
(суддя-доповідач),суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,розглянувши в
попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову
Малиновського районного суду м. Одеси
від 28 листопада 2013 року та ухвалу
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 11 червня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Одеської міської ради, Управління
земельними ресурсами Одеської міської
ради, Виконавчого комітету Одеської
міської ради, Одеського міського
голови про визнання дій протиправними
та скасування рішення,

установив:

ОСОБА_4 звернувся з позовом до Одеської
міської ради, Управління земельними
ресурсами Одеської міської ради,
Виконавчого комітету Одеської міської
ради, Одеського міського голови про
скасування рішення Одеської міської
ради "Про відмову у наданні ОСОБА_4
дозволу на розробку проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у приватну власність" № 4738-V від
07 жовтня 2009 року.

Постановою Малиновського районного
суду м. Одеси від 28 листопада 2013 року,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 11 червня 2014 року, в задоволені
позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовими рішеннями,
позивач подав касаційну скаргу, в якій
просить їх скасувати та прийняти нове
рішення про задоволення позову.

Заперечень на скаргу не надійшло.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів приходить до
висновку, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що 16 січня 2006 року
позивач звертався до Міського голови з
заявою про виділення йому земельних
ділянок для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд у
придатному для цього місці з усіма
міськими комунікаціями - 0,10 га, для
ведення садівництва - 0,12 га та для
індивідуального дачного будівництва
-0,10 га.

Листом начальника Одеського міського
управління земельних ресурсів
Одеської міської ради від 31 січня 2006
року позивачу у задоволенні заяви
відмовлено у зв'язку з неможливістю
вирішення даного питання до закінчення
робіт з інвентаризації міських земель,
що здійснюється за рішенням
міськвиконкому.

Не погоджуючись з вказаною відповіддю,
позивач звернувся до суду з позовом про
визнання противоправною відмови у
виділенні земельних ділянок,
зобов'язання виділити земельні ділянки
та стягнення моральної шкоди.

Постановою Малиновського районного
суд м. Одеси від 23 квітня 2007 року
позивачу відмовлено у задоволенні
позовних вимог.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 17 квітня 2009
року, залишеною без змін ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 03
листопада 2010 року, постанову суду
Малиновського районного суду м. Одеси
від 23 квітня 2007 року скасовано, позовні
вимоги задоволено частково:
зобов'язано Одеську міську раду
вчинити дії по розгляду питання про
надання земельної ділянки у власність
в порядку ст. 118 Земельного кодексу
України; в задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

На виконання постанови Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 17 квітня 2009 року Одеською
міською радою розглянуто звернення
позивача щодо надання вільних
земельних ділянок із земель
комунальної власності відповідно до
рішення суду.

Рішенням сесії Одеської міської ради
від 07 жовтня 2009 року № 4737-V позивачу
відмовлено у наданні дозволу на
розробку проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок у
приватну власність, у зв'язку з
невиконанням ним вимог ч.ч. 6, 7 ст. 118, ч.ч.
4, 5 ст. 151 ЗК України.

Не погоджуючись з рішенням ради,
позивач звернувся з цим позовом.

Відмовляючи у позові, суд першої
інстанції, з позицією якого погодився
суд апеляційної інстанції, виходив з
того, що оскаржуване рішення прийняте у
відповідності до вимог ст. 118 ЗК
України.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом, або за результатами аукціону.

За приписами ч.ч. 6, 7 ст. 118 ЗК України
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
заяву про вибір місця розташування
земельної ділянки до відповідної
районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки. До заяви додаються
матеріали, передбачені частиною п'ятою
статті 151 цього Кодексу, а також
висновки конкурсної комісії (у разі
відведення земельної ділянки для
ведення фермерського господарства).

Вибір місця розташування земельної
ділянки та надання дозволу і вимог на
розроблення проекту її відведення
здійснюються у порядку, встановленому
статтею 151 цього Кодексу.

Частинами десятою та одинадцятою ст. 118
ЗК України передбачено, що Районна,
Київська чи Севастопольська міська
державна адміністрація або сільська,
селищна, міська рада у місячний строк
розглядає проект відведення та приймає
рішення про передачу земельної ділянки
у власність.

У разі відмови органу виконавчої влади
чи органу місцевого самоврядування у
передачі земельної ділянки у власність
або залишення заяви без розгляду
питання вирішується в судовому
порядку.

Рішенням Одеської міської ради № 136-ХХШ
від 29 червня 1999 року затверджено
Положення "Про порядок надання
земельних ділянок у користування,
передачу їх у власність, оформлення
права власності на землю фізичним
особам" (далі - Положення №
136-ХХШ), відповідно до якого (п.п. 1.3, 1.4.)
передбачено, що підготовку проектів
рішень Одеської міської ради, контроль
за розробкою технічної документації,
оформлення, реєстрація, видача та
зберігання документів, які
підтверджують право власності
(користування) земельною ділянкою,
виконує Управління земельних ресурсів
Одеської міської ради. Постійна
комісія з питань будівництва,
архітектури і землекористування
розглядає і узгоджує документацію на
виділення земельних ділянок в
користування, передачу їх у власність і
передає її в міську раду для прийняття
рішення.

На підставі п. 3 вказаного Положення
встановлений перелік документів, які
необхідно надати до Одеського міського
управління земельних ресурсів
Одеської міської ради для подальшого
розгляду питання щодо надання
земельної ділянки фізичним особам із
земель запасу, а саме: громадяни,
зацікавлені у наданні їм земельної
ділянки для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, для
індивідуального дачного будівництва
тощо, повинні звернутись до Одеської
міської ради на ім'я міського голови з
відповідним зверненням, в якому має
бути вказано місце розташування,
розмір та цільове призначення
земельної ділянки. До звернення також
додаються інформація щодо земельної
ділянки та геодезична підоснова М 1:500, а
в разі необхідності - інші документи.

Відповідно до Положення про порядок
ведення державного земельного
кадастру, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 12 січня
1993 року № 15, чинного на момент
виникнення правовідносин, до
земельно-кадастрової документації
належать кадастрові карти та плани
(графічні і цифрові), схеми, графіки,
текстові та інші матеріали, які містять
відомості про межі
адміністративно-територіальних
утворень, межі земельних ділянок
власників землі і землекористувачів, у
тому числі орендарів, правовий режим
земель, що перебувають у державній,
колективній і приватній власності, їх
кількість, якість, народногосподарську
цінність та продуктивність по
власниках землі і землекористувачах,
населених пунктах, територіях
сільських, селищних, міських, районних
Рад народних депутатів, областях,
Республіці Крим та Україні в цілому.

Системний аналіз наведених норм дає
підстави вважати, що ними встановлені
підстави, порядок, строки передачі
земельної ділянки у власність громадян
та органи, уповноважені розглядати ці
питання. Ці норми передбачають,
зокрема, що для передачі земельної
ділянки у власність зацікавлена особа
звертається до відповідних органів із
заявами для отримання дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та для
надання її у власність, за результатами
розгляду яких визначені в статті 118 ЗК
органи приймають одне з відповідних
рішень. При цьому до заяви додаються
викопіювання, геодезична підоснова М
1:500 або інші графічні матеріали, на яких
зазначено бажане місце розташування
земельної ділянки.

Між тим, як вбачається з матеріалів
справи, позивачем не додано документів,
які необхідні для надання дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
приватну власність.

Таким чином підстава, з якої відповідач
виніс оскаржуване рішення, повністю
узгоджується з приписами ст. 118 ЗК
України.

За таких обставин, колегія суддів
касаційної інстанції погоджується з
висновками судів першої та апеляційної
інстанції, що рішення Одеської міської
ради від 07 жовтня 2009 року № 4737-V
прийнято на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Законом, а відтак не може бути
скасовано.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 КАС України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
постанову Малиновського районного
суду м. Одеси від 28 листопада 2013 року та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 11 червня 2014
року залишити без змін без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС
України.

Судді: