Справа № 1570/5438/12
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2014 року м. Київ
К/800/44612/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Мороз В.Ф.

Логвиненко А.О.

Донець О.Є.

здійснивши попередній розгляд
касаційної скарги Державної
фінансової інспекції у Одеській
області на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 14
грудня 2012 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 30 липня 2013 року у справі за позовом
Державної фінансової інспекції у
Одеській області до Шабівського
виробничого управління
Житлово-комунального господарства про
зобов'язання виконати вимогу,

в с т а н о в и л а:

Державна фінансова інспекція в
Одеській області звернулась з
адміністративним позовом про
зобов'язання відповідача виконати
пункт 9 вимоги Білгород-Дністровської
об'єднаної державної фінансової
інспекції від 17.04.2012 року № 840-16/350.

Позов мотивовано тим, що в інспекцією
було проведено планову ревізію
фінансово-господарської діяльності
Шабівського ВУЖКГ за 2008 - 2010 роки та
завершений період 2011 року, про що було
складено акт ревізії № 840-16/38 від 02.04.2012
року, в якому зафіксовані виявлені під
час ревізії з боку підприємства
порушення. На підставі зазначеного
акту ревізії було направлено вимогу
про усунення виявлених ревізією
порушень. Однак Шабівським ВУЖКГ не
було вжито заходів згідно чинного
законодавства України та не виконано ,
зокрема, п.9 вимоги.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 14 грудня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 30 липня 2013
року, відмовлено у задоволенні
позовних вимог.

Рішення судів мотивовано тим, що у
Шабівського виробничого управління
житлово-комунального господарства
відсутні підстави для виконання п. 9
вимоги Білгород-Дністровської
об'єднаної державної фінансової
інспекції від 17.04.2012 року № 840-16/350, а
тому адміністративний позов ДФІ в
Одеській області про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії
задоволенню не підлягає.

В касаційній скарзі, що надійшла до
Вищого адміністративного суду України
ДФІ, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати рішення судів
попередніх інстанцій та прийняти нову
постанову, якою позов задовольнити.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України,
перевіривши матеріали справи та
переглядаючи матеріали справи в межах
доводів касаційної скарги, судова
колегія вважає, що вона задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в період з 29.12.2011 року по
26.03.2012 року інспекцією на підставі
плану контрольно-ревізійної роботи
позивача на 4 квартал 2011 року та на
підставі направлення від 06.02.2012 року №
12 проведено ревізію Шабівського ВУЖКГ
з питань фінансово-господарської
діяльності підприємства за період:
2008-2010 роки та завершений період 2011 року.

За результатами ревізії складено акт
ревізії № 840-16/38 від 02.04.2012 року, у якому
відображено виявлені під час ревізії
порушення фінансово-господарської
діяльності Шабівським ВУЖКГ.

На підставі акту ревізії № 840-16/38 від
02.04.2012 року за наслідками перевірки
позивачем на адресу Шабівського ВУЖКГ
листом від 17.04.2012 року № 840-16/350
направлено вимоги щодо усунення
порушень, виявлених під час ревізії
фінансово-господарської діяльності.

Зокрема, у пункті 9 вимоги зазначено, що
в ході інвентаризації
товарно-матеріальних цінностей,
проведеної під час ревізії,
встановлено, що в порушення ст. 10 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
бухгалтерську звітність в Україні»
відсутні в наявності матеріальні
цінності в котельні с. Шабо, у тому
числі: 4 ємності обсягом 15 кубічних
метрів, 1 паровий котел ДКВР 6,5-13 та 2
паропідігрівача ППГ-ОС. Розмір збитків
від встановленої нестачі, визначений
відповідно до п. 2 Порядку визначення
розміру збитків від розкрадання,
нестачі, знищення матеріальних
цінностей, затвердженого Постановою
КМУ від 22.01.1996 року № 116, в редакції
Постанови КМУ від 07.12.2011 року № 1253, та
складає 11 595,00 грн. У зв'язку з чим
Білгород-Дністровською об'єднаною
державною фінансовою інспекцією
Шабівському ВУЖКГ висунуто вимогу
стягнути з винної особи суму збитків
від нестачі матеріальних цінностей на
загальну суму 11 595,00 грн., в порядку та
розмірах встановлених зазначеним
Порядком визначення розміру збитків
від розкрадання, нестачі, знищення
(псування) матеріальних цінностей.

За змістом п. 1, 7, 10 ст. 10 Закону України
«Про державну контрольно-ревізійну
службу в Україні" № 2939-XII
контрольно-ревізійним управлінням в
областях надається право перевіряти у
підконтрольних установах грошові та
бухгалтерські документи, звіти,
кошториси й інші документи, що
підтверджують надходження і
витрачання коштів та матеріальних
цінностей, проводити перевірки
фактичної наявності цінностей
(грошових сум, цінних паперів, сировини,
матеріалів, готової продукції,
устаткування тощо); пред'являти
керівникам та іншим службовим особам
підконтрольних установ, що
ревізуються, вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства з
питань збереження і використання
державної власності та фінансів;
звертатися до суду в інтересах держави,
якщо підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства з питань збереження і
використання активів.

Відповідно до 4.3 Положення про державні
фінансові інспекції в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, затв. наказом
Міністерства фінансів України 03.10.2011 N
1236, інспекція відповідно до
покладеного на неї завдання вживає в
установленому порядку заходів щодо
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства та притягнення
до відповідальності винних осіб, у тому
числі звертається до суду в інтересах
держави, якщо підконтрольною установою
не забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Наведене дає підстави вважати, що
органу державного фінансового
контролю надано можливість
здійснювати контроль за використанням
коштів державного і місцевого бюджету
та у разі виявлення порушень
законодавства пред'являти обов'язкові
до виконання вимоги щодо усунення
таких правопорушень. При виявленні
збитків, завданих державі чи об'єкту
контролю, орган державного фінансового
контролю має право визначати їх розмір
та звернутися до суду в інтересах
держави, якщо підконтрольною установою
не забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

У зв'язку з цим, Верховний Суд України у
постанові від 15 квітня 2014 року у справі
21-63а14 дійшов висновку, що виявлені
збитки, завдані державі чи об'єкту
контролю не можуть бути примусово
відшкодовані шляхом вимоги, хоча про
їх наявність може бути зазначено у
вимозі. Такі збитки відшкодовуються у
добровільному порядку або шляхом
звернення органу державного
фінансового контролю до суду з
відповідним позовом. При цьому
зважаючи на те, що збитки
відшкодовуються у судовому порядку за
позовом органу державного фінансового
контролю, правильність обчислення їх
розміру перевіряє суд, який розглядає
цей позов.

Таким чином оскільки примусове
відшкодування виявлених збитків
відбувається судом за відповідним
позовом про їх стягнення, спонукання
підконтрольну установу в судовому
порядку до виконання вимоги інспекції
у тому числі з зобов'язанням до
використання права на судовий захист, є
необґрунтованим.

За цих обставин відмова у задоволенні
такого позову є правомірною.

Відповідно до ч.3 ст. 220-1 КАС України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державної фінансової
інспекції у Одеській області залишити
без задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 14
грудня 2012 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 30 липня 2013 року - без змін.

Рішення набирає законної сили через 5
днів після направлення його копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає крім, як в
строки, з підстав та в порядку,
передбаченому главою 3 розділу IV КАС
України.

Судді:
В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є Донець