Справа № 815/4491/14
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4491/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року

13год.25хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

За участю секретаря - Терещука С.Ю.

За участю сторін:

Від позивача: Баронцов А.С.- за
довіреністю

Від відповідачів:

Від Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції: Кисельов
Д.Д. - за

довіреністю

Від державного реєстратора прав
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції

Щеплоцької Христини Богданівни: не
з'явився

Від третіх осіб:

Від Одеської міської ради: не з'явився

Від ОСОБА_4: не з'явився

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Департамента комунальної
власності Одеської міської ради до
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції,
державного реєстратора прав
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції
Щеплоцької Христини Богданівни, за
участю третьої особи яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Одеської міської
ради, третьої особи яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - ОСОБА_4 про
визнання протиправним та скасування
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна
позовна заява Департамента
комунальної власності Одеської
міської ради, в якій позивач просить
суд визнати протиправним та скасувати
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень від 03
квітня 2014 року № 12154800, що прийняте
державним реєстратором прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
Щеплоцькою Х.Б.; зобов'язати
реєстраційну службу Одеського
міського управління юстиції скасувати
запис про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень за ОСОБА_5 (АДРЕСА_1, код
НОМЕР_1) на нежитлове приміщення
першого поверху, загальною площею 89,9
кв.м., що розташоване за адресою:
АДРЕСА_2.; зобов'язати реєстраційну
службу Одеського міського управління
юстиції здійснити реєстрацію прав за
територіальною громадою м. Одеси, в
особі Одеської міської ради на нежиле
приміщення першого поверху, загальною
площею 89,9 кв.м., що розташоване за
адресою: АДРЕСА_2 на підставі рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 07.12.2010 року по справі №2-928/10.

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказує, що рішенням Суворовського
районного суду м. Одеси від 18.12.2008 року
по справі № 2-5314/08, яке набрало законної
сили, було визнано недійсним договір
дарування від 17.03.2007 року квартири № 1,
загальною площею 89, 9 кв.м, у будинку
АДРЕСА_2, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7
з тих підстав, що заочне рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 12.12.2007 року про визнання за ОСОБА_6
права власності на спірне приміщення
було скасовано, а в наступному при
новому розгляді позовні вимоги ОСОБА_6
ухвалою суду від 26.12.2007 року по справі №
2-6736/07 залишені без розгляду, тобто
ОСОБА_6 не набула права власності на
зазначене вище нерухоме майно, проте
продала нерухоме майно ОСОБА_4

У подальшому рішенням Суворовського
районного суду м. Одеси від 07.12.2010 р. по
справі № 2-928/10 було витребувано у
ОСОБА_4 нежитлові приміщення першого
поверху, загальною площею 89,9 кв.м., що
розташовані за адресою: АДРЕСА_2, на
користь територіальної громади м.
Одеси, в особі Одеської міської ради, в
особі Департаменту комунальної
власності Одеської міської ради.

На підставі вказаного судового рішення
позивач звернувся до Реєстраційної
служби Одеського міського управління
юстиції з заявою про реєстрацію прав та
їх обтяжень на нежиле приміщення
першого поверху, що розташоване
Одеська область, м. Одеса, вул..
Чорноморського козацтва, буд. 165/1.

Рішенням про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень від
03.04.2014 р. № 12154800 державним реєстратором
прав на нерухоме майно Щеплоцькою
Христиною Богданівною відмовлено у
державній реєстрації права власності,
у зв'язку з тим, що з поданих документів
не вбачається визнання права власності
та з заявою звернулася неналежна
особа.

Позивач вважає вказане рішення
протиправним та таким, що не відповідає
діючому законодавству України,
оскільки відповідно до постанови
пленуму Верховного суду України «Про
судову практику цивільних справ про
визнання правочинів недійсними» від
06.11.2009 р. № 9 Рішення суду про
задоволення позову про повернення
майна, переданого за недійсним
правочином, чи витребування майна із
чужого незаконного володіння є
підставою для здійснення державної
реєстрації права власності на майно, що
підлягає державній реєстрації, за
власником, а також скасування
попередньої реєстрації.

Майно, на яке позивач намагався
зареєструвати право власності,
рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 07.12.2010 р. по справі № 2-928/10
було витребувано у ОСОБА_4 на користь
територіальної громади м. Одеси в особі
Одеської міської ради в особі
Департаменту комунальної власності
Одеської міської ради, а отже у
державного реєстратора відсутні були
підстави для відмови у державній
реєстрації прав та така відмова є
протиправною.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив суд їх задовольнити в повному
обсязі.

Представник відповідача
/Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції/ в
судовому засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимоги з підстав,
викладених в письмових запереченнях. В
обґрунтування своєї позиції зазначив,
що 21.03.2014 року до Реєстраційної служби
ОМУЮ представником за довіреністю
Одеської міської ради було подану
заяву про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень для проведення державної
реєстрації прав власності, форма
власності: комунальна на нежиле
приміщення першого поверху, що
розташоване АДРЕСА_2. Державним
реєстратором була розглянута заява про
державну реєстрацію та додані до неї
документи, та було встановлено, що із
заявою звернулася неналежна особа та з
доданих документів не вбачається
визнання права власності за заявником.

Відповідач вважає вказане рішення
законним та обґрунтованим, оскільки з
довіреності з якою звернувся
представник позивача для здійснення
реєстрації прав, не вбачається, що
заявник має певні права для подання до
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції заяви про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень на приміщення, оскільки в ній
передбачені певні права на дії щодо
земельної ділянки. Крім того, в Реєстрі
прав про нерухоме майно міститься
запис про державну реєстрацію прав на
нерухоме майно, у зв'язку з чим
власником нерухомого майна відповідно
є та особа, за якою значиться такий
запис, вказаний запис не скасовано в
порядку віндикації, що унеможливлює
визнання права власності за іншою
особою виходячи з норм діючого
законодавства.

При цьому, питання з приводу скасування
запису про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень за ОСОБА_4 не було предметом
розгляду Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції,
а отже, вирішення питання стосовно
зобов'язання його скасування у
судовому порядку є передчасним.

Представник відповідача /державний
реєстратор Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
Щеплоцька Христина Богданівна/ в
судове засідання не з'явилася, про дату,
час та місце судового розгляду справи
була повідомлена належним чином та
завчасно.

Представник третьої особи /Одеської
міської ради/ в судове засідання не
з'явився, незважаючи на виклик суду,
пояснень та доказів стосовно предмету
спору третьою особою не надано.

Третя особа /ОСОБА_4./ в судове засідання
також не з'явилася, повідомлялася
шляхом направлення на адресу ОСОБА_4
судових повісток, які повернулись до
суду із відміткою, що адресат померла.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані сторонами докази в їх
сукупності, проаналізувавши положення
чинного законодавства, заслухавши
пояснення представників позивача та
відповідача, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що рішенням
Суворовського районного суду м. Одеси
від 18.12.2008 року по справі № 2-5314/08 за
позовом представництва по управлінню
комунальною власністю Одеської
міської ради до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про
визнання договору дарування недійсним
та зобов'язання повернути нежитлові
приміщення, визнано недійсним договір
дарування від 17.03.2007 року квартири №1,
загальною площею 89,9 кв.м., у будинку
АДРЕСА_2, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7
у зв'язку з тим, що заочне рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 12.12.2007 року про визнання за ОСОБА_6
права власності на спірне приміщення
було скасовано, та при новому розгляді
позовні вимоги ОСОБА_6 ухвалою суду від
26.12.2007 року по справа № 2-6736/07 залишені
без розгляду.

Рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 18.12.2008 року по справі
№2-5314/08 набрало законної сили 21.12.2010
року.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 07.12.2010 року по справі №2-928/10
витребувано у ОСОБА_4 нежитлові
приміщення першого поверху, загальною
площею 89,9 кв.м., що розташовані за
адресою: АДРЕСА_2 на користь
представництва по управлінню
комунальною власністю Одеської
міської ради.

21.03.2014р. представник за довіреністю
Одеської міської ради від 10.01.2014 року
ОСОБА_8 звернувся до Реєстраційної
служби Одеського міського управління
юстиції з заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень для
проведення державної реєстрації права
власності, форма власності: комунальна,
на нежиле приміщення першого поверху,
що розташоване АДРЕСА_2, яка прийнята
21.03.2014 року та зареєстрована за №5923755.

Рішенням №12154800 від 03.04.2014 року про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень державний реєстратор прав
на нерухоме майно Щеплоцька Христина
Богданівна., розглянувши заяву від
21.03.2014р., відмовила у державній
реєстрації права власності, форма
власності: : комунальна, на на нежиле
приміщення першого поверху, що
розташоване АДРЕСА_2, оскільки з заявою
звернулася неналежна особа та з
наданих документів не вбачається
визнання права власності за заявником

Рішення обґрунтовано посиланням на
норми ст.24 ЗУ «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» від 01.07.2004р. №1952, на пункти 20,
28 Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17.10.2013 року №868.

Не погоджуючись з правомірністю
рішення державного реєстратора,
позивач звернувся до суду.

Суд вважає позовні вимоги
необґрунтованими з огляду наступного.

Судом встановлено, що 07.12.2010 року
рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси по справі № 2-928/10 витребувано у
ОСОБА_4 нежитлові приміщення першого
поверху, загальною площею 89,9 кв.м., що
розташовані за адресою: АДРЕСА_2 на
користь представництва по управлінню
комунальною власністю Одеської
міської ради (наразі - Департамент
комунальної власності Одеської
міської ради).

Реєстраційною службою Одеського МУЮ
надані копії матеріалів з розгляду
заяви від 21.03.2014р. про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, з яких
убачається, що в якості
правовстановлюючого документа на
об'єкт нерухомого майна - нежиле
приміщення першого поверху, загальною
площею 89,9 кв.м., що розташоване за
адресою: АДРЕСА_2, було подано рішення
Суворовського районного суду м.Одеси
від 07.12.2010р., яким витребувано у ОСОБА_4
вказане нерухоме майно на користь
представництва по управлінню
комунальною власністю Одеської
міської ради.

Відповідно до рішення Одеської міської
ради від 31.01.2011 р. «Про затвердження
виконавчих органів, загальної
чисельності апарату Одеської міської
ради» було змінено найменування
Представництва на Департамент
комунальної власності Одеської
міської ради.

Відповідно до Положення про
Департамент комунальної власності
Одеської міської ради, яке затверджене
рішенням Одеської міської ради від
28.02.2011р. № 381 -VI, Департамент комунальної
власності Одеської міської ради є
правонаступником Представництва по
управлінню комунальною власністю
Одеської міської ради.

Позивач вважає, що рішення суду про
витребування з чужого незаконного
володіння майна (ст.387 ЦК України) є
підставою для проведення державної
реєстрації права власності за
територіальною громадою м.Одеси, від
імені якої діє Одеська міська рада в
особі Департаменту комунальної
власності Одеської міськради (надалі -
Департамент).

Така позиція не ґрунтується на вимогах
законодавства виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень" у
Державному реєстрі прав реєструються
речові права та їх обтяження на
земельні ділянки, а також на об'єкти
нерухомого майна, розташовані на
земельній ділянці, переміщення яких
неможливе без їх знецінення та зміни
призначення, а саме: підприємства як
єдині майнові комплекси, житлові
будинки, будівлі, споруди (їх окремі
частини), квартири, житлові та
нежитлові приміщення.

Статтею 15 Закону встановлений порядок
проведення державної реєстрації прав
та їх обтяжень. Державна реєстрація
прав та їх обтяжень проходить наступні
стадії: 1) прийняття і перевірка
документів, що подаються для державної
реєстрації прав та їх обтяжень,
реєстрація заяви; 2) встановлення факту
відсутності підстав для відмови в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень, зупинення розгляду заяви про
державну реєстрацію прав та/або їх
обтяжень; 3) прийняття рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, відмову в ній або зупинення
державної реєстрації; 4) внесення
записів до Державного реєстру прав; 5)
видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Відповідно до ч.4 ст.15 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень"
державній реєстрації підлягають
виключно заявлені права та їх
обтяження за умови їх відповідності
законодавству і поданим документам.

Відповідно до пунктів 1,2 ч.2 ст.9 ЗУ "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
державний реєстратор встановлює
відповідність заявлених прав і поданих
документів вимогам законодавства, а
також відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на нерухоме майно та їх
обтяженнями, зокрема: відповідність
обов'язкового дотримання письмової
форми правочину та його нотаріального
посвідчення (у випадках, встановлених
законом); відповідність повноважень
особи, яка подає документи на державну
реєстрацію прав та їх обтяжень;
відповідність відомостей про нерухоме
майно, наявних у Державному реєстрі
прав та поданих документах; наявність
обтяжень прав на нерухоме майно,
зареєстрованих відповідно до вимог
цього Закону; наявність факту
виконання умов правочину, з якими закон
та/або договір (угода) пов'язує
можливість проведення державної
реєстрації виникнення, переходу,
припинення прав на нерухоме майно або
обтяження таких прав; приймає рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, про відмову в державній
реєстрації, про її зупинення, внесення
змін до Державного реєстру прав.

Відповідно до ч.3 ст.17 Закону документи,
що встановлюють виникнення, перехід,
припинення прав на нерухоме майно та їх
обтяжень і подаються для державної
реєстрації прав, повинні відповідати
вимогам, встановленим цим Законом та
іншими нормативно-правовими актами.

Згідно п.5 ч.1 ст.19 Закону державна
реєстрація прав проводиться на
підставі рішень судів, що набрали
законної сили.

Згідно п.4 ч.1 ст.24 Закону №1952 у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено, зокрема,
у разі, якщо подані документи не
відповідають вимогам, встановленим цим
Законом, або не дають змоги
встановити відповідність заявлених

прав документам, що їх посвідчують.

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону за
наявності підстав для відмови в
державній реєстрації державний
реєстратор приймає рішення про відмову
в державній реєстрації прав та їх
обтяжень.

Процедура проведення державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень (далі - державна
реєстрація прав), перелік документів,
необхідних для її проведення, права та
обов'язки суб'єктів у сфері державної
реєстрації прав, передбачена
Постановою Кабінету Міністрів України,
від 17.10.2013, № 868 "Про затвердження
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку
надання інформації з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно"
(Порядок №868).

Відповідно до п.20 вказаного Порядку
встановлено, що за результатами
розгляду заяви та документів,
необхідних для проведення державної
реєстрації прав, державний реєстратор
приймає рішення про державну
реєстрацію прав або рішення про
відмову в такій реєстрації.

Державний реєстратор приймає рішення
про відмову в державній реєстрації
прав виключно за наявності підстав для
відмови в державній реєстрації прав, що
визначені Законом України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Пунктами 35, 36, 37 передбачено, що під час
проведення державної реєстрації
речових прав заінтересованою особою є
власник, інший правонабувач або
сторона правочину, відповідно до якого
виникли речові права.

Для проведення державної реєстрації
речових прав необхідними документами є
документи, що підтверджують
виникнення, перехід або припинення
таких прав на нерухоме майно, та інші
документи, визначені цим Порядком.

Документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
речових прав на нерухоме майно, є:

1) укладений в установленому законом
порядку договір, предметом якого є
нерухоме майно, права щодо якого
підлягають державній реєстрації, або
речове право на нерухоме майно чи його
дублікат;

2) свідоцтво про право власності на
частку в спільному майні подружжя в
разі смерті одного з подружжя, видане
нотаріусом або консульською установою
України, чи його дублікат;

3) свідоцтво про право на спадщину,
видане нотаріусом або консульською
установою України, чи його дублікат;

4) видані нотаріусом свідоцтво про
придбання майна з прилюдних торгів
(аукціонів) та свідоцтво про придбання
майна з прилюдних торгів (аукціонів),
якщо прилюдні торги (аукціони) не
відбулися, чи їх дублікати;

5) свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, видане державним
реєстратором відповідно до закону;

6) свідоцтво про право власності, видане
органом приватизації наймачам
житлових приміщень у державному та
комунальному житловому фонді, чи його
дублікат;

7) свідоцтво про право власності на
нерухоме майно чи його дублікат, видані
до 1 січня 2013 р. органом місцевого
самоврядування або місцевою
держадміністрацією;

8) рішення про закріплення нерухомого
майна на праві оперативного управління
чи господарського відання, прийняте
власником нерухомого майна чи особою,
уповноваженою управляти таким майном;

9) державний акт на право приватної
власності на землю, державний акт на
право власності на землю, державний акт
на право власності на земельну ділянку
або державний акт на право постійного
користування землею;

10) рішення суду, що набрало законної
сили, щодо права власності та інших
речових прав на нерухоме майно;

11) ухвала суду про затвердження
(визнання) мирової угоди;

12) заповіт, яким установлено сервітут
на нерухоме майно;

13) закон, яким установлено сервітут на
нерухоме майно;

14) рішення уповноваженого законом
органу державної влади про повернення
об'єкта нерухомого майна релігійній
організації;

15) рішення власника майна,
уповноваженого ним органу про передачу
об'єкта нерухомого майна з державної у
комунальну власність чи з комунальної
у державну власність або з приватної у
державну чи комунальну власність;

16) інші документи, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно відповідно до закону.

З аналізу вищезазначених норм
вбачається, що законодавством України
передбачений перелік документів, що
відповідно до закону підтверджують
виникнення, перехід та припинення
речових прав на нерухоме майно, до
якого рішення суду про витребування
майна не входить.

В рішенні Суворовського районного суду
м. Одеси від 07.12.2010 року встановлено, що
нежитлові приміщення першого поверху,
загальною площею 89,9 кв.м., що
розташовані за адресою: АДРЕСА_2 є
комунальною власністю Одеської
міської ради згідно свідоцтва про
право власності на нежилу будівлю від
04.07.2001 року, виданого на підставі
рішення виконавчого комітету Одеської
міської ради №301 від 11.04.2001 року на
нежиле приміщення першого поверху у
будинку №165/1 по вулиці Чорноморського
Козацтва в м. Одесі площею 89,9 кв. м. (з
загальною площею будівлі 244, 2 кв. м).
Право власності на дане приміщення
було зареєстровано у КП «ОМБТІ та РОН»
за реєстраційним номером 1-го-154-200 та не
скасовувалось.

Такий висновок є фактом, встановленим
місцевим загальним судом щодо
належності представництву по
управлінню комунальною власністю
спірного нежитлового приміщення на
праві власності, встановлює факт
вибуття цього нерухомого майна з
комунальної власності без волі та
відома власника, що є підставою для
витребування майна на користь власника
з незаконного володіння останнього
набувача (ОСОБА_4.).

Проте висновок про визнання за
територіальною громадою м.Одеси в
особі Представництва по управлінню
комунальною власністю Одеської
міської ради права власності на це
нерухоме майно в резолютивній частині
рішення відсутній, натомість,
встановлений факт, що нежитлове
приміщення у АДРЕСА_2 площею 89,9 кв.м. вже
належить на праві власності Одеській
міській раді (реєстраційний номер КП
«ОМБТІ» 1ог-154-200).

Як убачається з Інформації з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, Реєстру прав власності
на нерухоме майно від 02.04.2014р. за
адресою: АДРЕСА_2, зареєстрований об'єкт
нерухомого майна - нежилі приміщення
першого поверху №601, загальною площею
86,7 кв.м, підстава виникнення права
власності - свідоцтво про право
власності, ЯЯЯ 968082, 10.09.2007 р. Виконавчий
комітет Одеської міської ради. Інших
записів у вказаних Реєстрах державним
реєстратором за вказаною адресою не
виявлено, зокрема, і про державну
реєстрацію права власності ОСОБА_4 на
нежиле приміщення першого поверху №601,
загальною площею 89,9 кв.м. за адресою:
АДРЕСА_2.

Крім того, згідно Інформації з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, на нежиле приміщення
першого поверху №601, загальною площею
86,7 кв.м зареєстроване обтяження - арешт
нерухомого майна на підставі ухвали
від 26.09.2008 року Суворовського районного
суду м. Одеси по справі 2-5314/2008.

Незважаючи на вимоги суду, позивачем не
надано пояснень та доказів стосовно
уточнення підстав позову, зважаючи на
те, що судовим рішенням в цивільній
справі встановлено, що Одеська міська
рада вже є зареєстрованим власником
нежитлового приміщення по АДРЕСА_2 та
відповідні записи є в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
та Реєстрі прав власності (з деякою
розбіжністю в площі нежитлового
приміщення).

Встановлення таких обставин в судовому
процесі не дозволяє зробити висновок,
що права територіальної громади
м.Одеси в особі Одеської міської ради
на час звернення до суду з
адміністративним позовом є порушеними
у зв'язку із відмовою у державній
реєстрації права власності, вчиненою
державним реєстратором прав шляхом
прийняття оскаржуваного рішення.

Крім того, державний реєстратор прав
обґрунтовано констатував в
оскаржуваному рішенні відсутність в
поданих заявником документах доказів
визнання права власності за
територіальною громадою м.Одеси в
особі Одеської міської ради в особі
Департаменту, позаяк рішення суду про
витребування майна не є рішенням щодо
права власності у розумінні Порядку
№868, а роз'яснення Постанови Пленуму
Верховного суду України від 06.11.2009р. №9
надаються судам, а не державним
реєстраторам прав, які виходячи з вимог
ст.19 Конституції України мають діяти в
межах повноважень, на підставі та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Вказане свідчить, що безпосередньо ці
роз'яснення Верховного суду України
були пов'язані із нормами ст.ст.19,27 ЗУ
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень" в
попередній редакції та наразі їх слід
розуміти так, що державна реєстрація
права власності за власником може бути
проведена одночасно із скасуванням
попередньої реєстрації за незаконним
володільцем нерухомого майна, тобто у
разі, якщо на момент вибуття майна з
володіння власника він мав документи,
що підтверджують право власності,
тобто був титульним власником майна. В
матеріалах справи немає доказів
проведення державної реєстрації права
власності ОСОБА_4 на спірне нерухоме
майно та існування відповідного запису
в Реєстрі прав власності.

Стаття 19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 2 КАС
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Суд звертає увагу на необґрунтованість
висновку оскаржуваного рішення
державного реєстратора прав про те, що
із заявою звернулась неналежна особа,
оскільки в рішенні про відмову у
державній реєстрації прав, що
оскаржується, не визначено, в чому
полягає така «неналежність» заявника
стосовно ОСОБА_8,, який діяв на підставі
довіреності Одеської міської ради від
10.01.2014р. За змістом довіреності ця
особа уповноважена представляти
інтереси Одеської міської ради з
питань щодо об'єктів права комунальної
власності територіальної громади
м.Одеси, в тому числі у Державній
реєстраційній службі України із питань
державної реєстрації прав власності на
об'єкти нерухомого майна. Проте цей
недолік оскаржуваного рішення не
вплинув на правильність результату
розгляду поданої заяви про державну
реєстрацію прав.

Суд звертає увагу на те, що відповідно
до ч.3 ст.24 ЗУ "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" відмова в державній
реєстрації прав та їх обтяжень з
підстав, зазначених у пунктах 4, 5-2 - 5-6
частини першої цієї статті, не
позбавляє заявника права повторно
звернутися із заявою за умови усунення
перешкод для державної реєстрації прав
та їх обтяжень.

Вимога позивача про зобов'язання
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції здійснити
реєстрацію прав за територіальною
громадою м. Одеси в особі Одеської
міської ради на нежиле приміщення
першого поверху, загальною площею 89,9
кв.м., що розташовані за адресою:
АДРЕСА_2 на підставі рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 07.12.2010 р. по справі № 2-928/10
задоволенню не підлягає, оскільки є
похідною від вимоги про скасування
рішення державного реєстратора.

Рішення про відмову в державній
реєстрації прав та їх обтяжень
прийняте державним реєстратором в
цілому з додержанням вимог діючого
законодавства України, є правомірним
та скасуванню не підлягає.

Також задоволенню не підлягає вимога
про зобов'язання Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
скасувати запис про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень за
ОСОБА_4 на нежитлове приміщення першого
поверху, загальною площею 89,9 кв.м., що
розташоване за адресою: АДРЕСА_2,
оскільки позивачем взагалі не надані
докази того, що вказаний запис існує, та
у відповідних Реєстрах такі дані також
відсутні.

Крім того, позивач не звертався в
досудовому порядку до Реєстраційної
служи з відповідною заявою про
скасування запису про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень за
ОСОБА_4, а отже вказана вимога є
безпідставною.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги Департамента комунальної
власності Одеської міської ради
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову Департаменту комунальної
власності Одеської міської ради до
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції,
державного реєстратора прав
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції
Щеплоцької Христини Богданівни, за
участю третьої особи яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Одеської міської
ради, третьої особи яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - ОСОБА_4 про
визнання протиправним та скасування
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зобов'язання вчинити певні дії
відмовити повністю.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складений та
підписаний 22.12.2014 року

Суддя
М.М. Аракелян

В задоволенні адміністративного
позову Департаменту комунальної
власності Одеської міської ради до
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції,
державного реєстратора прав
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції
Щеплоцької Христини Богданівни, за
участю третьої особи яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Одеської міської
ради, третьої особи яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - ОСОБА_4 про
визнання протиправним та скасування
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зобов'язання вчинити певні дії
відмовити повністю.

22 грудня 2014 року.