Справа № 552/5896/14-а
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний
адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 р.Справа № 552/5896/14-а

Головуючий 1 інстанції: Самсонова О.А.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Водолажська Н.С.,

Суддя Філатов Ю.М., Суддя Бенедик А.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України Київського району в м. Полтаві
на постанову Київського районного суду
м. Полтави від 06.10.2014р. по справі №
552/5896/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України
Київського району в м. Полтаві

про визнання дій неправомірними,
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка, ОСОБА_1, звернулася до
Київського районного суду м. Полтави з
адміністративним позовом, в якому
просила: визнати неправомірними дії
УПФ України Київського району м.
Полтави в частині відмови перерахунку
її пенсії, як колишньому працівникові
податкової служби, з урахуванням
надбавки за вислугу років в розмірі 40%,
індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги на оздоровлення
та допомоги для вирішенні
соціально-побутових питань, які були
нараховані та отримані та на них були
нараховані та сплачені страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування; зобов'язати УПФ
України Київського району м. Полтави
здійснити перерахунок її пенсії, як
колишньому працівникові податкової
служби, з урахуванням надбавки за
вислугу років в розмірі 40%, індексації
заробітної плати, матеріальної
допомоги на оздоровлення та допомоги
для вирішенні соціально-побутових
питань, які були нараховані та отримані
та на них були нараховані та сплачені
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, та
провести відповідні виплатити.

Постановою Київського районного суду
м. Полтави від 06.10.14 р. по справі №
552/5896/14-а адміністративний позов
задоволено частково: визнані
неправомірними дії УПФ України
Київського району м. Полтави в частині
відмови перерахунку пенсії ОСОБА_1 за
період з 16.03.14 р. з урахуванням надбавки
за вислугу років в розмірі 40%,
індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги на оздоровлення
та допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, на які було
нараховані та з яких були сплачені
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування;
зобов'язано УПФ України Київського
району м. Полтави здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з
16.03.14 р. із заробітної плати з
врахуванням 40% надбавки за вислугу
років, індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги на оздоровлення
та допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, на які було
нараховані та з яких були сплачені
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, та
здійснити відповідні виплати.

Відповідач не погодився з рішенням
суду першої інстанції та подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Київського
районного суду м. Полтави від 06.10.14 р. по
справі № 552/5896/14-а та прийняти нове
судове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права з підстав,
викладених в апеляційній скарзі.

Позивачка письмові заперечення на
апеляційну скаргу не подала.

Колегія суддів на підставі п. 1 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши постанову суду першої
інстанції, дослідивши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку про те, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 працювала на посаді головного
державного податкового
ревізора-інспектора в ДПІ у м. Полтаві
та після звільнення із займаної посади
з 25.10.10 р. їй призначена пенсія за віком
(а.с.16). На час звільнення позивачка
отримувала надбавку за вислугу років у
розмірі 40% в сумі 520,8 грн., що
підтверджується даними довідки №
162/16-01-05-70 від 08.07.14 р., виданої ДПІ у м.
Полтаві (а.с. 10). Також в даній довідці
зазначені: надбавка за вислугу років 25%
(за стаж державної служби 17 років), але
розмір такої надбавки в грошовому
виражені не вказаний.

Також в рішенні суду першої інстанції
зазначено, що згідно довідки про
складові заробітної плати № 161/16-01-05-70
від 08.07.14 р., виданої ДПІ у м. Полтаві, в
період з 01.10.08 р. по 30.09.10 р. до заробітної
плати ОСОБА_1 входили такі надбавки,
премії та інші виплати: надбавка за
високі досягнення у праці або за
виконання особливо важливої роботи,
премії, премії до державних,
професійних свят та ювілейних дат,
індексація заробітної плати та
матеріальна допомога на оздоровлення і
для вирішення соціально-побутових
питань (а.с.9). На всі виплати, включені в
довідку, нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

У зв'язку з цим позивачка звернулася до
УПФ України Київського району м.
Полтави із заявою від 15.07.14 р. про
перерахунок її пенсії з усіх видів
виплат, які вона одержувала за час
роботи, в т.ч. з індексації заробітку,
40-відсоткової надбавки за вислугу
років та допомоги (а.с.6-8), але листом №
107/Ф-08 від 29.07.14 р. відповідач у
перерахунку пенсії позивачці відмовив.

Не погоджуючись з відмовою відповідача
у проведенні перерахунку пенсії,
позивачка звернулася до суду першої
інстанції із вищевказаними позовними
вимогами.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції дійшов до
висновку, що пенсія позивачки мала бути
обрахована з усіх видів оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» були
нараховані та з яких був сплачений збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування, тобто з усієї заробітної
плати позивачки, в т.ч. з надбавки за
вислугу років у розмірі 40%, індексації
заробітної плати, матеріальної
допомоги на оздоровлення та
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань.

Відповідно ст. 37 Закону України «Про
державну службу» на одержання пенсії
державних службовців мають право
чоловіки, які досягли віку 62 роки, та
жінки, які досягли пенсійного віку,
встановленого ст. 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», за наявності страхового
стажу, необхідного для призначення
пенсії за віком у мінімальному розмірі,
передбаченому абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», в т.ч.
стажу державної служби не менш як 10
років, та які на час досягнення
зазначеного віку працювали на посадах
державних службовців, а також особи,
які мають не менш як 20 років стажу
роботи на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців,
незалежно від місця роботи на час
досягнення зазначеного віку. Пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків суми їх заробітної
плати, з якої було сплачено єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 01.01.11 р. -
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, - у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 01.01.11 р. -
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

В ст. 33 Закону України «Про державну
службу» встановлено, що заробітна
плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок. Державним службовцям
можуть установлюватися надбавки за
високі досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань. Умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

У відповідності до ст. 37-1 України «Про
державну службу» у разі підвищення
розміру заробітної плати працюючим
державним службовцям, а також у зв'язку
із набуттям особою права на пенсійне
забезпечення державного службовця за
цим Законом відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначених пенсій.
Перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про
оплату праці» заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу. В ст. 2 даного
Закону визначена структура заробітної
плати. Так, заробітна плата включає:
основну заробітну плату, яка є
винагородою за виконану роботу
відповідно до встановлених норм праці
(норми часу, виробітку, обслуговування,
посадові обов'язки). Вона
встановлюється у вигляді тарифних
ставок (окладів) і відрядних розцінок
для робітників та посадових окладів
для службовців; додаткову заробітну
плату, яка є винагородою за працю понад
установлені норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій; інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, до яких належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями, компенсаційні
та інші грошові і матеріальні виплати,
які не передбачені актами чинного
законодавства або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

В ст. 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» врегульовані види
оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій. Згідно ч. 1 ст. 66
даного Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно Закону України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

В ст. 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначено, що виплати
(доходи), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Отже, за змістом наведених норм слідує,
що отримувані застрахованою особою
суми виплат, з яких були фактично
нараховані та сплачені страхові внески
або збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування, враховуються в
заробіток (дохід) застрахованої особи
для обчислення пенсії, незалежно від
того, чи входять вони до структури
заробітної плати.

Зазначене узгоджується з практикою
Верховного Суду України, викладеною у
постанові від 04.03.14 р. у справі № 21-3а14.

Відповідно ч. 1 ст. 244-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що матеріальна допомога на
оздоровлення, матеріальна допомога для
вирішення соціально-побутових питань
та індексація входять до системи
оплати праці державного службовця, а,
отже, відповідачем безпідставно не
включено для розрахунку пенсії
позивачки матеріальну допомогу на
оздоровлення та соціально-побутові
потреби і індексацію з моменту її
звернення із відповідною заявою про
перерахунок пенсії та надання
уточнюючих довідок.

Наведені вище обставини стали
підставою для висновку суду першої
інстанції про наявність підстав для
часткового задоволення позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
оскільки доводи апеляційної скарги
його не спростовують.

Зважаючи на те, що постанова Київського
районного суду м. Полтави від 06.10.14 р. по
справі № 552/5896/14-а прийнята з
дотриманням вимог чинного
законодавства, колегія суддів не
виявила підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
209, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України Київського
району в м. Полтаві на постанову
Київського районного суду м. Полтави
від 06.10.14 р. по справі № 552/5896/14-а -
залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м.
Полтави від 06.10.14 р. по справі №
552/5896/14-а за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України
Київського району в м. Полтаві про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Водолажська
Н.С.Судді(підпис) (підпис) Філатов Ю.М.
Бенедик А.П.