Справа № 826/8426/14
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/8426/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

16 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Безименної Н.В.

суддів: Аліменка В.О.
та Кучми А.Ю.

при секретарі: Авраменко
М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
21 серпня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до КП
"Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого
майна", треті особи - Приватне
Підприємство "Ерідан",
Гаражно-будівельний кооператив
"Авіатор" про визнання протиправними
дій відповідача, скасування його
рішень та зобов'язання його вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до КП "Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна", треті особи -
Приватне Підприємство "Ерідан",
Гаражно-будівельний кооператив
"Авіатор" в якому просив суд: визнати, що
Відповідач оформив і видав для ПП
«Ерідан» реєстраційне посвідчення від
23.09.2009 року №006238 та державну
реєстрацію прав від 16.11.2010 року за
№32078009 на об'єкт за адресою: АДРЕСА_1,
протиправно, як не відповідаючі закону
і на суперечливих бланках, тому не
чинними, та їх скасувати як такі, що
видані на самочинно побудований об'єкт;
визнати протиправними дії Відповідача
з ненадання відповіді; зобов'язати
Відповідача на період розгляду справи
утриматися від вчинення дій відчуження
власності у будівлі на АДРЕСА_1 та її
державної реєстрації.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 21.08.2014 року було
залишено без розгляду позовні вимоги в
частині визнання протиправним
реєстраційного посвідчення №006238 від
23.09.2009, виданого Комунальним
підприємством «Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна» на об'єкт за адресою:
АДРЕСА_1.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
21 серпня 2014 року позов задоволено
частково, визнано протиправними дії
Комунального підприємства «Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна» щодо
ненадання відповіді ОСОБА_2 на
звернення від 16.03.2014 року; в задоволенні
решти позовних вимог ОСОБА_2
відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним
рішенням суду першої інстанції,
позивачем подано апеляційну скаргу, в
якій апелянт просить оскаржувану
постанову скасувати та ухвалити по
справі нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі, у зв'язку з порушенням судом
першої інстанції норм матеріального і
процесуального права.

Сторони в судове засідання не
з'явилися. Від позивача та третьої
особи надійшли клопотання про
відкладення розгляду справи на інший
день, оскільки позивач приймає участь в
іншій справі 826/17870/13-а о 14:00, 14:05 16 грудня
2014 року, через що не встигає на розгляд
справи 826/8426/14.

Суд не вбачає підстав для задоволення
даних клопотань враховуючи
необов'язкову явку сторін та строки
розгляду апеляційних скарг
встановлені ст. 195-1 КАС України та
звертає увагу на те, що справа на яку
посилався в клопотанні позивач
розглядалась в тому ж залі судового
засідання до розгляду справи № 826/8426/14.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін,
виходячи з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини та наданим доказам
дав правильну правову оцінку і дійшов
до обґрунтованого висновку про
задоволення позову, виходячи з
наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, 23.09.2009 Відповідачем
було видно ПП «Ерідан» реєстраційне
посвідчення №006238, за яким будівля
офісного центру і пункт технічного
обслуговування автомобілів загальною
площею 4 485,8 м.кв., що розташований в
АДРЕСА_1, зареєстрований за ПП «Ерідан»
на праві приватної власності на
підставі рішення господарського суду
Рівненської області від 13.05.2009, та
записано в реєстрову книгу №196п-60 за
реєстровим №9676-П.

16.11.2010 р., Відповідачем прийнято рішення
про державну реєстрацію прав №32078009,
відповідно до якого будівля офісного
центру і пункт технічного
обслуговування автомобілів загальною
площею 4 485,8 м. кв., що розташований в
АДРЕСА_1, зареєстрований за ПП «Ерідан»
на праві приватної власності на
підставі рішення господарського суду
Рівненської області від 13.05.2009 р., та
записано в реєстрову книгу за №196п-60
від 23.09.2009 р. Дата прийняття рішення про
державну реєстрацію 16.11.2010 р.

Даючи правову оцінку вищевикладеним
обставинам справи, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції вірно
виходив з наступного.

Згідно з ст. 4 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень» (далі -
Закон) обов'язковій державній
реєстрації підлягають речові права та
обтяження на нерухоме майно, розміщене
на території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме податкова застава, предметом якої
є нерухоме майно, та інші обтяження.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень
Закону визначено, що до створення
єдиної системи органів реєстрації
прав, а також до формування Державного
реєстру прав у складі державного
земельного кадастру реєстрація
об'єктів нерухомості проводиться
комунальними підприємствами бюро
технічної інвентаризації.

Згідно з п.1.3 Тимчасового положення №7/5
державну реєстрацію прав власності на
нерухоме майно здійснюють
підприємства бюро технічної
інвентаризації у межах визначених
адміністративно-територіальних
одиниць. При цьому, в п.1.4 Тимчасового
положення №7/5 визначено, що державна
реєстрація прав власності на нерухоме
майно - це внесення запису до Реєстру
прав власності на нерухоме майно у
зв'язку з виникненням, існуванням або
припиненням права власності на
нерухоме майно, що здійснюється БТІ за
місцезнаходженням об'єктів нерухомого
майна на підставі правовстановлюючих
документів коштом особи, що звернулася
до БТІ.

Таким чином, Відповідач наділений
правом проводити державну реєстрацію
права власності на об'єкти нерухомого
майна.

У ч. 2 ст. 19 Закону вказано, що підставами
державної реєстрації обтяжень є :

1) встановлена законом
заборона користування та/або
розпорядження нерухомим майном;

2) рішення судів, що набрали законної
сили;

3) постанови органів
досудового слідства,
державного виконавця про накладення
арешту на нерухоме майно;

4) накладення заборони на
відчуження нерухомого майна
нотаріусом;

5) рішення органу місцевого
самоврядування про віднесення об'єктів
нерухомого майна до застарілого
житлового фонду;

6) інші акти відповідних державних
органів та посадових осіб згідно із
законом;

7) договори, укладені у порядку,
встановленому законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Господарського суду
Рівненської області від 13.05.2009 р. по
справі №19/67, залишеним без змін ухвалою
Рівненського апеляційного
господарського суду від 27.12.2010 р. та
постановою Вищого господарського суду
України від 24.02.2011 р., було визнано за ПП
"Ерідан" право власності на будівлю
офісного центру і пункту технічного
обслуговування автомобілів загальною
площею 4 485,8 м. кв. за адресою АДРЕСА_1.

Водночас, ч.1 ст.15 Закону №1952
передбачено, що державна реєстрація
прав та їх обтяжень проводиться в
такому порядку, а саме: прийняття і
перевірка документів, що подаються для
державної реєстрації прав та їх
обтяжень, реєстрація заяви;
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень;
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; внесення записів до
Державного реєстру прав; видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених ст.18 цього Закону;
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Відповідно до п п.2.1 Тимчасового
положення №7/5 для реєстрації
виникнення, існування, припинення прав
власності на нерухоме майно та
оформлення прав власності на нерухоме
майно до БТІ разом із заявою про
реєстрацію прав власності подаються
правовстановлюючі документи, їх копії
(нотаріально засвідчені), а також інші
документи, що визначені цим Положенням.

Як вбачається із матеріалів справи ПП
"Ерідан" звернулось 20.10.2010 р. до КП "БТІ"
із заявою про реєстрацію прав
власності на нерухоме майно №15726
(ҐНЖ-2010) об'єкта нерухомого майна
АДРЕСА_1, що належить ПП "Ерідан". До
даної заяви надано квитанції про
сплату мита, рішення Господарського
суду Рівненської області від 13.05.2009 р.
по справі №19/67, свідоцтво про державну
реєстрацію юридичної особи, Довідка з
ЄДРПОУ, довіреність.

При цьому, згідно із п.3.1 Тимчасового
положення №7/5 з моменту прийняття
заяви про державну реєстрацію прав
реєстратором БТІ розпочинається її
розгляд. Реєстратор БТІ встановлює
відповідність заявлених прав і поданих
документів вимогам законодавства, а
також відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на об'єкти, права щодо яких
підлягають державній реєстрації,
зокрема: відповідність обов'язкового
дотримання письмової форми правочину
та його нотаріального посвідчення (у
випадках, встановлених законом);
відповідність повноважень особи, яка
подає документи для проведення
державної реєстрації прав, та сторін
(сторони) правочину, згідно з яким
відбувається державна реєстрація
виникнення, переходу, припинення прав;
відповідність відомостей про об'єкт,
права щодо якого підлягають державній
реєстрації, наявним у Реєстрі прав та
поданим документам; відповідність
даних про наявність (або відсутність)
інформації та/або відповідних
документів, що свідчать про накладення
(зняття) заборони (арешту) або інших
обтяжень, що перешкоджають проведенню
державної реєстрації прав, у тому числі
відсутність встановлених законом
заборон на відчуження нерухомого
майна; наявність факту виконання умов
правочину, з якими закон та/або договір
(угода) пов'язує можливість проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно.

У відповідності до ч.1 ст.24 Закону №1952,
визначений вичерпаний перелік підстав
для відмови у державній реєстрації
прав, а саме, в разі, якщо:

- заявлене право не підлягає державній
реєстрації відповідно до цього
Закону;

- нерухоме майно або більша за площею
його частина перебуває в іншому
реєстраційному (кадастровому) окрузі;

- із заявою про державну реєстрацію
звернулася особа, яка відповідно до
цього Закону не може бути суб'єктом
права власності на даний об'єкт
нерухомого майна або представником
такого суб'єкта;

- подані документи не відповідають
вимогам, установленим цим Законом та
іншими нормативно-правовими актами,
або не дають змоги установити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують;

- заяву про державну реєстрацію права
власності відповідно до правочину про
відчуження нерухомого майна було
подано після державної реєстрації
обмежень, вчинених щодо цього майна;

- заявлене право власності або інше
речове право вже зареєстроване.

Отже, положення Закону №1952
передбачають вичерпний перелік для
відмови у проведенні державної
реєстрації права власності. Однак,
Позивачем не вказано, підстав для
відмови у проведенні державної
реєстрації права власності на об'єкт
нерухомого майна, а тому колегія судді
приходить до висновку про
правомірність дій Відповідача під час
проведення реєстрації права власності
та видання Витягу про державну
реєстрацію прав від 16.11.2010 за №32078009 на
об'єкт за адресою: АДРЕСА_1.

При цьому, колегія суддів вважає
безпідставними доводи апелянта про те,
що окремі елементи будівлі офісу,
збудованого ПП "Ерідан", виступають на
частину земельної ділянки, на якій
знаходиться підземний гараж, у
будівництво якого він інвестував
грошові кошти, оскільки в даному
випадку оскаржуються саме дії КП «БТІ»
щодо проведення реєстраційних дій.

Також, колегія суддів звертає увагу, що
з матеріалів справи вбачається, що
позивач 16.03.2014 керуючись Законами
України «Про звернення громадян», «Про
інформацію», звернувся до відповідача
із зверненнями про надання інформації,
в якому просив повідомити на яких
правових підставах йому не надана
відповідь від 23.01.2014 р., а також просив
вказати, на якій правові підставі КП
«БТІ» у м. Києві видало для ПП «Ерідан»
реєстраційне посвідчення №006238 від
23.09.2009 р. на право власності на будівлю
адмінофісу, коли в дійсності державна
реєстрація цих прав відбулась 16.11.2010 р.
Вказана заява була отримана
Відповідачем 18.03.2014 р., що посвідчує
повідомлення про вручення поштового
відправлення.

Відповідно до ст.15, 20 Закону «Про
звернення громадян» органи державної
влади, місцевого самоврядування та їх
посадові особи, керівники та посадові
особи підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, об'єднань громадян, до
повноважень яких належить розгляд заяв
(клопотань), зобов'язані об'єктивно і
вчасно розглядати їх, перевіряти
викладені в них факти, приймати рішення
відповідно до чинного законодавства і
забезпечувати їх виконання,
повідомляти громадян про наслідки
розгляду заяв (клопотань). Звернення
розглядаються і вирішуються у термін
не більше одного місяця від дня їх
надходження, а ті, які не потребують
додаткового вивчення, - невідкладно,
але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня
їх отримання. Якщо в місячний термін
вирішити порушені у зверненні питання
неможливо, керівник відповідного
органу, підприємства, установи,
організації або його заступник
встановлюють необхідний термін для
його розгляду, про що повідомляється
особі, яка подала звернення. При цьому
загальний термін вирішення питань,
порушених у зверненні, не може
перевищувати сорока п'яти днів.

При цьому, відповідачем протиправно не
надано відповіді на заяву позивача по
суті питань, заданих у звернені про
надання інформації, а тому позовні
вимоги вважаються обґрунтованими в цій
частині, а позов таким, що підлягає
задоволенню в даній частині, що вірно
встановлено судом першої інстанції.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи,
прийняв рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
та дійшов обґрунтованого висновку про
задоволення позову.

Відповідно до ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, а тому, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційну
скаргу потрібно залишити без
задоволення, а оскаржувану постанову
суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 21 серпня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 19
грудня 204 року

Головуючий суддя:
Н.В. Безименна

Судді:
В.О. Аліменко

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя
Безименна Н.В.

Судді:
Аліменко В.О.

Кучма А.Ю.