Справа № 2а-18/11
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2014-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2014 року
Справа № 68074/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Обрізко І.М.,

суддів:
Левицької Н.Г., Сапіги В.П.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління праці та соціального
захисту населення Долинської районної
державної адміністрації
Івано-Франківської області на
постанову Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 18
лютого 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Долинської районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області про стягнення недоотриманої
суми щорічної допомоги на
оздоровлення,-

ВСТАНОВИВ :

06.12.2010 року позивач звернувся з позовом
до відповідача про нарахування та
виплату недоотриманої суми щорічної
допомоги на оздоровлення за період
2005-2010 років і по час винесення рішення з
розрахунку п'яти мінімальних
заробітних плат, із урахуванням
надбавки за проживання в гірському
населеному пункті.

Позивач посилався на те, що він є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, інвалідом II
групи 1 категорії. В порушення вимог
статті 48 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», яка передбачає виплату
щорічної допомоги на оздоровлення в
розмірі 5-ти мінімальних заробітних
плат, дана допомога в 2005 - 2010 роках йому
виплачувалась не у повному розмірі.
Просив зобов'язати відповідача
нарахувати та виплатити на його
користь недоплачену суму грошової
допомоги на оздоровлення за 2005 - 2010
роки.

Також, відповідно до ст. 6 Закону
України «Про статус гірських населених
пунктів в Україні» розмір щорічної
допомоги на оздоровлення, що
виплачується позивачу, має бути
збільшено на 20 %.

Постановою Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 18
лютого 2011 року, прийнятою в порядку
скороченого провадження, позовні
вимоги задоволено. Зобов'язано
управління праці та соціального
захисту населення Долинської районної
державної адміністрації
Івано-Франківської області нарахувати
та виплатити позивачу як інваліду ІІ
групи внаслідок Чорнобильської
катастрофи недоотриману суму щорічної
допомоги на оздоровлення з 2005 року по
2010 рік у розмірі п`яти мінімальних
заробітних плат відповідно до ст.48 «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», із
нарахуванням на отримані суми 20%
підвищення за проживання в гірському
населеному пункті, та з урахуванням
виплачених сум.

Постанову суду оскаржило управління
праці та соціального захисту населення
Долинської районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області. Вважає, що постанова є
безпідставною і необґрунтованою,
прийнята з порушенням норм
матеріального права і процесуального
права та підлягає скасуванню з підстав
викладених в апеляційній скарзі.

Апелянт звертає увагу на те, що
стягнення коштів з управління є
неможливим, оскільки застосування
пільг, компенсацій та гарантій для
певних категорій громадян, у тому числі
виплата допомоги на оздоровлення
потребує фінансування за рахунок
коштів Державного бюджету України,
його обсяги не можуть визначатися
будь-яким іншим Законом, крім Закону
про Державний бюджет України. Спірна
допомога була отримана стороною
позивача в 2010 році в розмірі,
встановленому постановою КМУ від 12.07.2005
року №562. Крім цього, апелянт зазначає,
що позивачем було пропущено
шестимісячний строк для звернення до
адміністративного суду, передбачений
ст. 99 КАС України.

Просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти ухвалу, якою
позовну заяву позивача залишити без
розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України
колегія суддів вважає доцільним
розглядати справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апелянта у їх сукупності, колегія
суддів приходить до переконання, що
подана апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
мотивів.

Судом встановлено, що позивач є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 1 категорії,
інвалідом ІІ групи, захворювання якого
пов'язане з наслідками аварії на ЧАЕС,
що підтверджується наявними у
матеріалах справи відповідними
посвідченням та довідкою МСЕК.

Відповідно до листа відповідача
позивач протягом 2005 року отримував 26,70
грн., а протягом 2006-2010 років 120,00 грн.
щорічної допомоги на оздоровлення як
учасник ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 1 категорії та
інвалід ІІ групи.

Відповідно до ч.4 ст. 48 «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (в редакції зі змінами
відповідно до Рішення Конституційного
суду України від 09.07.2007 року N 6-рп/2007)
щорічна допомога на оздоровлення
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 1 категорії,
виплачується в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат.

Згідно п. 28 Закону України «Про
державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
року № 107-6 ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» викладено
у такій редакції: «Одноразова
компенсація учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та сім'ям,
які втратили годувальника із числа
осіб, віднесених до учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та смерть яких
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України».

Проте, рішенням Конституційного Суду
України від 22.05.2008р. зміни, внесені
підпунктом 11 пункту 28 розділу 2 Закону
України від 28.12.2007р. визнано такими, що
не відповідають Конституції України (є
неконституційними).

Оскільки зміни, внесені підпунктом 11
пункту 28 розділу 2 Закону України від
28.12.2007р. визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними), то відповідно до
цього діє редакція Закону, яка діяла до
внесення змін до нього, а саме редакція
від 09.07.2007 року, відповідно до якої
щорічна допомога на оздоровлення
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 1 категорії,
виплачується в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат.

Однак, всупереч вимог даної статті
відповідач у 2005 - 2010 роках щорічну
допомогу на оздоровлення виплачував в
розмірах, встановлених постановою КМУ
від 12.07.2005 року № 562, яка істотно зменшує
розмір даної допомоги.

На підставі вищенаведеного, судова
колегія приходить до переконання про
підставність задоволення позовних
вимог апелянта щодо нарахування та
виплати щорічної допомоги на
оздоровлення, як учаснику ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
1 категорії, в розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат, проте лише за 2010 рік, з
огляду на наступне.

При зверненні до суду позивачем
пропущено шестимісячний строк
звернення до суду, передбачений ч.2 ст.99
КАС України та не наведено поважних
причин його пропуску.

Відповідно до ст. 100 КАС України -
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Із урахуванням наведених норм
законодавства, відсутністю, на думку
суду апеляційної інстанції, поважних
причин для поновлення строку на
звернення до суду та з огляду на те, що
позивач звернувся за захистом
порушених прав лише 06.12.2010 року, колегія
суддів вбачає підстави для залишення
позовних вимог ОСОБА_1 щодо нарахування
та виплати на його користь як учаснику
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 1 категорії,
щорічної допомоги на оздоровлення за
2005-2009 роки у розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат згідно ч.4 ст.48 Закону
України „Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" -
без розгляду.

Відтак, до задоволення підлягають лише
позовні вимоги, заявлені за 2010 рік.

Посилання відповідача на відсутність
бюджетного фінансування передбачених
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» розмірів щорічної
грошової допомоги на оздоровлення як
на причину невиконання покладених на
нього зобов'язань до уваги не
приймаються, оскільки реалізація
особою права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Кечко проти України»).

Також, відповідно до п. 2 ст. 6 Закону
України «Про статус гірських населених
пунктів в Україні» розмір державних
пенсій, стипендій, всіх передбачених
чинним законодавством видів державної
матеріальної допомоги громадянам, які
одержали статус особи, що працює і
проживає або навчається на території
населеного пункту, якому надано статус
гірського, збільшується на 20 %.

Так, відповідно до переліку населених
пунктів, яким надано статус гірських,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 647 від 11.08.1995 року
«Про перелік населених пунктів, яким
надається статус гірських» с. Новичка
Долинського району Івано-Франківської
області, в якому проживає позивач, має
статус гірського населеного пункту в
Україні, а тому розмір щорічної
допомоги на оздоровлення, що йому
виплачується, має бути збільшено на 20 %.

За таких обставин, судом першої
інстанції при винесенні оскаржуваної
постанови порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Наведене в силу ст. 202 КАС
України є підставою для скасування
постанови, що оскаржується, та
прийняття нового рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 183-2, 195, 197, 198, 202 п. 3, 4, ст.
205, ст.ст. 207, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Долинської районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області задовольнити частково, а
постанову Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 18
лютого 2011 року у справі № 2а-18/11
скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 про
зобов'язання управління праці та
соціального захисту населення
Долинської районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області провести нарахування та
виплату на користь позивача як
учаснику ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 1 категорії
щорічної допомоги на оздоровлення за
2005-2009 роки у розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат згідно ч.4 ст.48 Закону
України „Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
залишити без розгляду.

Визнати дії управління праці та
соціального захисту населення
Долинської районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області щодо не нарахування та
невиплати на користь ОСОБА_1 як
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 1 категорії
щорічної допомоги на оздоровлення за
2010 рік у розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат згідно ч.4 ст.48 Закону
України „Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
протиправними.

Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Долинської районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області провести нарахування та
виплату на користь ОСОБА_1 як учаснику
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 1 категорії
щорічної допомоги на оздоровлення за
2010 рік у розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат згідно ч.4 ст.48 Закону
України „Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
з урахуванням ст.53 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік» та
виплачених сум, із нарахуванням на
отримані суми 20% підвищення за
проживання в гірському населеному
пункті.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.
Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Головуючий:
І.М. Обрізко

Судді:
Н.Г. Левицька

В.П. Сапіга