Справа № 2-3922/10
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 р. Справа № 2-3922/10Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бенедик А.П.

Суддів: Водолажської Н.С. ,
Калиновського В.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Харкова на рішення
Орджонікідзевського районного суду
м.Харкова від 03.08.2010р. по справі № 2-3922/10

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі м. Харкова

про призначення та виплата державної
пенсії та щомісячної компенсації за
втрату годувальника,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду із
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Харкова, в якому просила зобов'язати
відповідача, починаючи з 1 січня 2007
року, провести перерахунок та виплату
пенсій та щомісячної компенсації за
втрату годувальника, в розмірах,
встановлених ч. 1 ст. 50, ч. 4 ст. 54, ч. 1 ст. 52,
ч. З ст. 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», згідно з п. 3 ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст.
10, п.1 ч.2 ст. 36, ч. 1 ст. 37, ч. 1 ст. 38 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
виходячи виключно із розрахунку
мінімальної пенсії за віком,
визначеної ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

В обґрунтування позовних вимог вказує,
що вона є вдовою ОСОБА_2, який за
рішенням МСЗК № 056145 від 16.01.2001 року був
безстроково визнаний інвалідом 2-ої
групи і був віднесений до 1-ої категорії
осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, мав статус
інваліда війни. Розміри призначеної і
виплачуваної йому пенсій, не
відповідала розмірам, установленим
зазначеним Законом. ІНФОРМАЦІЯ_1
чоловік помер, в зв'язку з чим, позивач
5.10.2006 р. звернулася до відповідача із
заявою про встановлення їй пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, згідно
п.3 ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 10, п.1 ч.2 ст. 36, ч. 1 ст. 37,
ч. 1 ст. 38 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Між тим, пенсія позивачу
виплачувалася в значно менших
розмірах, оскільки Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.Харкова
безпідставно не виконувала вимоги
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а нараховувала пенсію
чоловіку відповідно до постанов
Кабінету Міністрів України, що потягло
неправильно призначену суму пенсії по
втраті годувальника.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 03.08.2010
року позов було задоволено.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі м.Харкова здійснити позивачу
перерахунок пенсії та щомісячної
компенсації за втрату годувальника у
розмірах, встановлених відповідно до
вимог ч.4 ст. 54, ч.1 ст. 50, ст. 52, ч.3 ст. 67
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
виходячи із розрахунку мінімальної
пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», та провести відповідні
виплати, починаючи з 01.01.2007 року.

На зазначене рішення Управлінням
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.Харкова
подано апеляційну скаргу.

Постановою Апеляційного суду
Харківської області від 17.05.2011 року
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.Харкова
задоволено, рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Харкова від 03.08.2010 року скасовано та
відмовлено в задоволенні позовних
вимог.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 18.11.2014 року частково
задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1
Постанову Апеляційного суду
Харківської області від 17.05.2011 року
скасовано в частині позовних вимог про
перерахунок та виплату пенсії у зв'язку
з втратою годувальника та компенсації,
передбачених статтями 52, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а справу в
цій частині направлено на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.
В решті оскаржуване рішення суду
апеляційної інстанції залишено без
змін.

При цьому, скасовуючи рішення суду
апеляційної інстанції та направляючи
справу на новий апеляційний розгляд,
колегія суддів касаційної інстанції
послалася на те, що дії відповідача
щодо відмови позивачу у період з 09.07.2007
року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по
31.08.2008 року у перерахунку пенсії,
виходячи з розміру, встановленого ст. 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" є
протиправними. Крім того, судом не було
надано належної правової оцінки
обставинам справи в частині
перерахунку розміру компенсації,
передбаченої статтею 52 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", оскільки, з
урахуванням вимог вищезазначених
правових норм, її розмір повинен
обчислюватись виходячи з вимог статті
52 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та статті 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», а не постанови
кабінету Міністрів України.

Натомість, колегія суддів касаційної
інстанції погодилась із висновками
суду апеляційної інстанції про те, що
оскільки позивач має право на
призначення та виплату пенсії у зв'язку
з втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи, то відсутні
правові підстави для одержання
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, віднесеним до
категорії 1, яка не виплачується окремо
від державної пенсії, встановленої
статтею 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

На підставі наведеного та з
урахуванням висновків Вищого
адміністративного суду України,
колегія суддів дійшла висновку, що
рішення Орджонікідзевського районного
суду м.Харкова від 03.08.2010 року підлягає
апеляційному перегляду в частині
задоволення позовних вимог щодо
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі м.Харкова здійснити позивачу
перерахунок пенсії та щомісячної
компенсації за втрату годувальника у
розмірах, встановлених відповідно до
вимог ч.4 ст. 54 та ст. 52 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", виходячи
із розрахунку мінімальної пенсії за
віком, визначеної ч. І ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», та
провести відповідні виплати, починаючи
з 01.01.2007 року.

В іншій частині рішення суду є
скасованим на підставі постанови
Апеляційного суду Харківської області
від 17.05.2011 року, залишеної без змін
ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 18.11.2014 року.

Представники сторін у судове засідання
не з'явились, про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином.

Колегія суддів на підставі п.2 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними в
справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
письмові докази, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що позивач є вдовою учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 1 категорії,
інваліда 2 групи, та у період з 1 січня
року по 1 вересня 2008 року одержувала
пенсію і щомісячну компенсацію у
зв'язку з втратою годувальника,
передбачені статтями 52, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Починаючи з 1 вересня 2008 року позивачу
призначена пенсія за віком, у
відповідності до норм Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», а також
виплачується компенсація у зв'язку з
втратою годувальника згідно статті 52
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Розрахунок пенсії у зв'язку з втратою
годувальника та компенсації, у період з
1 січня 2007 року по 31 серпня 2008 року, їй
проведений виходячи з розміру,
встановленого постановою Кабінету
Міністрів України від 03.01.2002 року № 1
«Про підвищення розмірів пенсій та
інших соціальних виплат окремим
категоріям пенсіонерів, фінансування
яких здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету», а щомісячна
компенсація виплачується в розмірах та
у порядку, встановленому постановою
Кабінету Міністрів України від 28.05.2008
року № 530 «Деякі питання соціального
захисту окремих категорій громадян».

Не погоджуючись із вказаними діями
відповідача, позивач звернувся до суду
із даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої виходив з
того, що позовні вимоги в частині
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі м.Харкова здійснити позивачу
перерахунок пенсії та щомісячної
компенсації за втрату годувальника у
розмірах, встановлених відповідно до
вимог ч.4 ст. 54 та ст. 52 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", виходячи
із розрахунку мінімальної пенсії за
віком, визначеної ч. І ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», та
провести відповідні виплати, починаючи
з 01.01.2007 року, є обґрунтованими.

Колегія суддів частково погоджується з
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, зокрема, соціальний захист
потерпілого населення, визначені
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Відповідно до статті 52 Закону
щомісячна компенсація в разі втрати
годувальника призначається на кожного
непрацездатного члена сім'ї, який був
на його утриманні, в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком незалежно
від пенсії, передбаченої
законодавством України. Право на
отримання компенсації в разі втрати
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи мають непрацездатні члени
сім'ї годувальника, які були на його
утриманні.

Статтею 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» визначені підстави та
умови призначення державних пенсій
особам, віднесеним до категорії 1, та у
зв`язку з втратою годувальника, в усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчим по ІІ групі інвалідності - 8
мінімальних пенсій за віком.

Згідно ч. 3 ст. 67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», у разі
збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до статті 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір
щомісячної компенсації сім'ям за
втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

За статтею 54 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», пенсії по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсії у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи можуть
призначатися за бажанням громадянина
із заробітку, одержаного за роботу в
зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі
відшкодування фактичних збитків, який
визначається згідно з законодавством.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що
обчислення і призначення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсій у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
із заробітку за межами зони відчуження
провадиться на загальних підставах
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Зокрема, частиною 1 статті 36 цього
Закону встановлено, що пенсія у зв'язку
з втратою годувальника призначається
непрацездатним членам сім'ї померлого
годувальника, які були на його
утриманні, за наявності в годувальника
на день смерті страхового стажу, який
був би необхідний йому для призначення
пенсії по інвалідності, а в разі смерті
пенсіонера або осіб, зазначених у
частині другій статті 32 цього Закону, -
незалежно від тривалості страхового
стажу.

Частиною 1 статті 37 Закону визначено, що
пенсія у зв'язку з втратою годувальника
призначається в розмірі: на одного
непрацездатного члена сім'ї - 50% пенсії
за віком померлого годувальника; на
двох та більше непрацездатних членів
сім'ї - 100% пенсії за віком померлого
годувальника, що розподіляється між
ними рівними частками.

Статтею 53 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, та
щомісячна компенсація сім'ям за втрату
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи виплачуються повністю
незалежно від заробітку, пенсії чи
іншого доходу.

Отже, за змістом статті 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
вихідною величиною для обчислення
пенсії визначено мінімальну пенсію за
віком. Порядок обчислення пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв`язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Так, постановою КМУ від 30.05.1997 року № 523
затверджено Порядок обчислення пенсій
по інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсій у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
положення якого щодо критеріїв
обчислення розмірів пенсії
відповідали статті 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Разом з тим, пунктом 2 постанови від
03.01.2002 року №1 «Про підвищення розмірів
пенсій та інших соціальних виплат
окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету»
всупереч положень статті 54 Закону
Кабінет Міністрів України установив
розміри сум, з яких проводиться
розрахунок пенсій, при тому що ці суми
не відповідають розмірам мінімальної
пенсії за віком та істотно звужує обсяг
встановлених законом прав.

Згідно з положеннями частини четвертої
ст. 9 КАС України, у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції дійшов до правильного
висновку, що при визначенні розміру
пенсій позивачеві застосуванню
підлягають частина четверта статті 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а не постанова КМУ № 1, яка
істотно звужує обсяг встановлених
законом прав.

В свою чергу, задовольняючи позовні
вимоги, суд першої інстанції
неправомірно визначив період, за який
позивачу повинен бути проведений
перерахунок та виплата пенсії по
втраті годувальника та щомісячна
компенсація за втрату годувальника.

Так, суд дійшов до обґрунтованого
висновку відносно того, що норми
Законів України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік», «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України», в частині змін до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», не підлягають
застосуванню до даного спору, оскільки
рішеннями Конституційного Суду
України від 09.07.2007 року та 22.05.2008 року
відповідно, вони визнані
неконституційними.

Разом з тим, відповідно до ст. 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визначені неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Таким чином, дії відповідача щодо
відмови у проведенні позивачу у період
з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008
року перерахунку та виплати пенсії по
втраті годувальника та щомісячної
компенсації за втрату годувальника.

Крім того, судом першої інстанції не
було прийнято до уваги того факту, що
пенсія у зв'язку з втратою
годувальника, у відповідності до
статті 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виплачувалась позивачу
лише у період з 1 січня 2007 року по 31
серпня 2008 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що пенсія в зв'язку із
втратою годувальника повинна бути
проведена та виплачена позивачу за
період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з
22.05.2008 року по 31.08.2008 року.

З огляду на зазначене, беручі до уваги
висновки колегії суддів Вищого
адміністративного суду України, які
відповідно до п. 5 ст. 227 КАС України є
обов'язковими при розгляді справи,
колегія суддів дійшла висновку про те,
що відповідачем неправомірно було
відмовлено позивачу в проведенні
перерахунку та виплати державної
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
в розмірі 50 % від 8 мінімальних пенсій за
віком, що передбачена ст. 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" із розміру
визначено ч. 1 визначеної ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" за
період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з
22.05.2008 року по 31.08.2008 року та щомісячної
компенсації в разі втрати годувальника
у розмірі 50 % мінімальної пенсії за
віком, що передбачена ст. 52 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" із розміру
визначено ч. 1 визначеної ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", за
період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з
22.05.2008 року.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що позивач,
надавши письмові докази, що були
предметом дослідження при розгляді
справи судом першої інстанції, виконав
вимоги ч.1 ст. 71 КАС України.

Натомість, відповідач, заперечуючи
проти позову, в порушення вимог ч.2 ст. 71
КАС України, не надав жодних належних і
допустимих доказів на підтвердження
законності та обґрунтованості власних
дій.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є: порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

З урахуванням встановлених обставин у
справі та допущених судом першої
інстанції порушень норм матеріального
права, колегія суддів вважає, що
рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Харкова від 03.08.2010р. по справі №
2-3922/10 не відповідає вимогам ст.159 КАС
України, а тому відповідно до вимог ст.
202, ч.2 ст. 205 КАС України підлягає
скасуванню в частині задоволення
позовних вимог щодо зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.Харкова
здійснити позивачу перерахунок пенсії
та щомісячної компенсації за втрату
годувальника у розмірах, встановлених
відповідно до вимог ч.4 ст. 54 та ст. 52
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
виходячи із розрахунку мінімальної
пенсії за віком, визначеної ч. І ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», та провести відповідні
виплати, починаючи з 01.01.2007 року, із
прийняттям в цій частині нового
рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 3 ст. 198,
п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м. Харкова
задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Харкова від 03.08.2010р. по справі №
2-3922/10 скасувати в частині задоволення
позовних вимог щодо зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.Харкова
здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії та
щомісячної компенсації за втрату
годувальника у розмірах, встановлених
відповідно до вимог ч.4 ст. 54 та ст. 52
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
виходячи із розрахунку мінімальної
пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», та провести відповідні
виплати, починаючи з 01.01.2007 року.

Прийняти нову постанову, якою
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі м.Харкова здійснити перерахунок
та провести виплату ОСОБА_1 державної
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника в розмірі 50 % від 8
мінімальних пенсій за віком, що
передбачена ч. 4 ст. 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" із розміру
визначено ч. 1 визначеної ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" за
період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з
22.05.2008 року по 31.08.2008 року, а також
здійснити перерахунок щомісячної
компенсації в разі втрати годувальника
у розмірі 50% мінімальної пенсії за
віком, що передбачена ст. 52 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" із розміру
визначено ч.1 визначеної ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" та
провести відповідні виплати за період
з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008
року, з урахуванням раніше сплачених
сум.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Бенедик
А.П.Судді(підпис) (підпис) Водолажська
Н.С. Калиновський В.А.