Справа № 500/2776/14-а
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 р.м.ОдесаСправа № 500/2776/14-а

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції:
Бурнусус О.О.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Кравченко К.В

Лук’янчук О.В.

при секретарі:
Паламарчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу
виконавчого комітету Ізмаїльської
міської ради, Комісії з питань
визначення та відшкодування збитків
власникам землі та землекористувачам
на постанову Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 8 липня 2014р. по справі за
адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до виконавчого
комітету Ізмаїльської міської ради
Одеської області та виконавчого
комітету в особі комісії з питань
визначення та відшкодування збитків
власникам землі та землекористувачам
про визнання протиправними дій та
визнання незаконним та скасування
рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014р. ФОП ОСОБА_2 (уточнюючи свої
позовні вимоги) звернулась в суд із
позовом до виконавчого комітету
Ізмаїльської міської ради Одеської
області та виконавчого комітету в
особі комісії з питань визначення та
відшкодування збитків власникам землі
та землекористувачам про визнання
протиправними дій та визнання
незаконним та скасування рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що на підставі
договору дарування їй належить частина
комплексу, що знаходиться за адресою:
м.Ізмаїл, вул.Пушкіна,149. Земельна
ділянка за вказаною адресою належить
територіальній громаді м.Ізмаїла в
особі Ізмаїльської міської ради.

Між Ізмаїльською міською радою та ФОП
ОСОБА_2 укладено договір орендної плати
за користування земельною ділянкою
площею 1,1624га по вул.Пушкіна,149 в
м.Ізмаїлі, яким визначено розмір плати
за землю у розмірі 3% від нормативної
грошової оцінки землі за рік.

Виконавчим комітетом Ізмаїльської
міської ради прийнято рішення про
затвердження Акту про визначення та
відшкодування збитків власникам землі
та землекористувачам №4 від 12.03.2014р.

Згідно вищевказаного акту ФОП ОСОБА_2
завдала збитків власнику землі або
землекористувачу відповідно до
фактичного використання земельної
ділянки, що визначається відповідно до
розрахунку розміру втрат місцевого
бюджету, який проведений фінансовим
управлінням Ізмаїльської міської ради
і складає 115949,41грн. та встановлено
строк сплати завданих збитків у
місячний термін. Розмір втрат
місцевого бюджету визначено згідно
відповідного Розрахунку - додатку до
акту №4.

Позивач вважає прийняте рішення
протиправним, оскільки договір сплати
орендної плати є нечинним, у зв'язку з
тим, що його не було зареєстровано у
встановленому порядку, а отже вимоги
виконавчого комітету щодо
відшкодування неодержаних доходів від
орендної плати за землю є
безпідставними. Посилання відповідача
на Порядок визначення та відшкодування
збитків власникам землі та
землекористувачам, затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 19.04.1993р. №284, є необґрунтованим,
оскільки відшкодування збитків у
вигляді неодержаних доходів від
орендної плати за землю зазначеним
Порядком не передбачено. Також позивач
зазначає про необґрунтованість
визначення розміру відшкодування
шкоди та вказує, що розмір земельної
ділянки, якою вона користується,
визначений відповідачем без належних
доказів. Відсутність переоформлених
правовстановлюючих документів на
земельну ділянку, не може
кваліфікуватись як самовільне
зайняття земельної ділянки, а тому
підстав для відшкодування збитків
чинним законодавством не передбачено.
При користуванні земельною ділянкою не
було завдано шкоди територіальній
громаді, оскільки до місцевого
бюджету сплачувався земельний
податок у встановлених розмірах.
Також, на думку позивача, під час
визначення розміру збитків та
винесення рішення про затвердження
акту про визначення розміру
відшкодування збитків власникам
землі та землекористувачам
відповідач діяв з перевищенням
повноважень. Посилаючись на зазначені
обставини, позивач просить позов
задовольнити.

Постановою Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 8 липня 2014р.позов задоволено
частково, визнано незаконним та
скасоване рішення виконавчого
комітету Ізмаїльської міської ради від
27.03.2014р. за №287 «Про затвердження акту
про визначення та відшкодування
збитків власникам землі та
землекористувачам №4 від 12.03.2014р.».

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить
постанову суду скасувати та ухвалити
нову постанову, якою відмовити у
задоволені позову, посилаючись на
порушення норм права.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідь судді-доповідача,
доводи апеляційної скарги, пояснення
на неї, перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла до висновку про
залишення скарги без задоволення,
постанови суду без змін, з наступних
підстав.

За правилами ст.200КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи адміністративний позов
частково, суд першої інстанції виходив
з того, що договір оренди спірної
земельної ділянки укладений не був,
земельній ділянці шкода, у розумінні
вимог Земельного законодавства
завдана не була, а тому підстав для
нарахування та відшкодування шкоди
завданої незаконним користуванням
земельною ділянкою у відповідача не
було.

Вирішуючи спір судова колегія вважає,
що суд першої інстанції повно та
об'єктивно дослідив обставини по
справі, надані докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції
встановлено та підтверджено
матеріалами справи і не спростовано
сторонами, що 03.06.2011р. між Ізмаїльською
міською радою та ФОП ОСОБА_2 укладено
договір орендної плати за користування
земельною ділянкою площею 1,1624га по
вул.Пушкіна,149 в м.Ізмаїлі, яким
визначено розмір плати за землю у
розмірі 3% від нормативної грошової
оцінки землі за рік. Вказаний договір
зареєстровано в книзі записів
договорів сплати орендної плати за
користування земельною ділянкою за №114
від 16.05.2011р. (а.с.14).

27.03.2014р. виконавчим комітетом
Ізмаїльської міської ради прийнято
рішення за №287 про затвердження Акту
про визначення та відшкодування
збитків власникам землі та
землекористувачам № 4 від
12.03.2014р.(а.с.12-13).

В акті вказано, що ФОП ОСОБА_2 завдала
збитків власнику землі або
землекористувачу відповідно до
фактичного використання земельної
ділянки, що визначається відповідно до
розрахунку розміру втрат місцевого
бюджету, який проведений фінансовим
управлінням Ізмаїльської міської ради
і складає 115949,41грн. Розмір втрат
місцевого бюджету визначено
відповідно до Розрахунку - додатку до
акту №4 (а.с.13).

Перевіряючи правомірність дій
Виконавчого комітету Ізмаїльської
міської ради в особі комісії з питань
визначення та відшкодування збитків
власникам землі та землекористувачам
суд першої інстанції виходив з того, що
передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої або органу місцевого
самоврядування згідно з їх
повноваженнями чи договору купівлі -
продажу права оренди земельної
ділянки.

Відповідно до ст.125,126 ЗК України право
власності на земельну ділянку, а також
право постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

За правилами ст.288 ПК України підставою
для нарахування орендної плати за
земельну ділянку є договір оренди
такої земельної ділянки. Платником
орендної плати є орендар земельної
ділянки, а об'єктом оподаткування є
земельна ділянка, надана в оренду.

Виходячи із ст.286 ПК України при
переході права власності на будівлю,
споруду (їх частину) податок на
земельні ділянки на яких розташовані
такі будівлі, споруди (їх частини) з
урахуванням прибудинкової території
сплачується на загальних підставах з
дати реєстрації права власності на
нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів справи, між
позивачем та відповідачем не був
укладений договір оренди за яким
орендодавець зобов'язаний за плату
передати орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати цю земельну ділянку
відповідно до умов договору. Земельна
ділянка в натурі орендарю не
передавалась, на місцевості не
визначалась.

Оскільки договір оренди спірної
земельної ділянки між сторонами
укладений не був, а тому і підстав для
сплати збитків у зв'язку з невиконанням
умов договору сплати орендної плати у
ФОП ОСОБА_2 не виникло.

Що стосується взагалі порядку
відшкодування шкоди за використання
земельної ділянки, то цей порядок
визначений ст.156ЗК України та
Постановою Кабінету Міністрів 19.04.1993р.
згідно яких власникам землі та
землекористувачам відшкодовуються
збитки, які заподіяні вилученням
(викупом) та тимчасовим зайняттям
земельних ділянок та неодержанням
доходів у зв'язку з тимчасовим
невикористанням земельних ділянок.

Враховуючи, що ФОП ОСОБА_2 не допущено
жодного порушення, передбаченого
вищенаведеним законодавством, для
визначення шкоди, суд першої інстанції
встановив, що підстав для нарахування
та відшкодування шкоди не було. А тому
рішення про задоволення акту
визначення відшкодування шкоди є
необґрунтованим та безпідставним.

Крім того, представник Ізмаїльської
міськради в судовому засіданні суду
апеляційної інстанції підтвердив, що
дійсно сам договір оренди земельної
ділянки між радою та ФОП ОСОБА_2 не
укладався, оскільки земля фактично не
передавалась, а укладанням договору
про здійснення орендної плати, вони
мали намір взагалі отримати хоча б
плату за використання земельною
ділянкою.

Виходячи з наведеного, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного та обґрунтованого
висновку про те, що відповідачем
безпідставно та необґрунтовано
визначено розмір відшкодування шкоди
завданої незаконним користування
земельною ділянкою, а тому, рішення
виконавчого комітету Ізмаїльської
міської ради від 27.03.2014р. за №287 про
затвердження акту визначення
відшкодування шкоди є протиправним та
підлягає скасуванню.

В доводах апеляційної скарги апелянт
посилається на неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права,
невідповідність висновку суду
обставинам справи, неповне з'ясування
обставин справи, що мають значення для
справи.

На думку судової колегії, викладені у
скарзі доводи не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що постанова суду постановлена
з додержанням норм процесуального та
матеріального права, а тому не вбачає
підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.198,200,206КАС України, колегія суддів,
-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу виконавчого
комітету Ізмаїльської міської ради,
Комісії з питань визначення та
відшкодування збитків власникам землі
та землекористувачам - залишити без
задоволення.

Постанову Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 8 липня 2014р. - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Ю.М. Градовський

Судді:
К.В. Кравченко

О.В. Лук’янчук