Справа № 2а-3867/11
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2014-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2014 року
Справа № 101496/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Обрізко І.М.,

суддів
Левицької Н.Г., Сапіги В.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу управління праці та соціального
захисту населення Тисменицької
районної державної адміністрації
Івано - Франківської області на
постанову Тисменицького районного
суду Івано - Франківської області від 05
липня 2011 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Тисменицької районної державної
адміністрації Івано - Франківської
області про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О
В И В :

Сторона позивача звернулася 26.06.2011 року
в суд з адміністративним позовом до
управління праці та соціального
захисту населення Тисменицької
районної державної адміністрації
Івано - Франківської області про
стягнення недоплаченої щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня
за 2011 рік в сумі 2172,0 грн.

Вимоги мотивовані тим, що позивачу як
учаснику війни відповідно до Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
щорічно до 5 травня повинна
виплачуватися одноразова грошова
допомога у встановленому законом
розмірі. Відповідачем всупереч вимог
вказаного Закону та ст. 22 Конституції
України за 2011 рік така грошова допомога
виплачувалась не у повному обсязі.

Постановою Тисменицького районного
суду Івано - Франківської області від 05
липня 2011 року позовні вимоги
задоволено. Визнано неправомірною
бездіяльність відповідача та
зобов'язано здійснити перерахунок
позивачу разової грошової допомоги до 5
травня відповідно до ст. 14 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» за 2011
рік в розмірі трьох мінімальних пенсій
у розмірі 2172,0 грн.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, сторона відповідача подала
апеляційну скаргу, з якої із-за
порушення норм матеріального та
процесуального права, невідповідності
висновків суду обставинам справи,
просить його скасувати та постановити
рішення, яким відмовити в задоволенні
позову.

Відповідно до п.1ч.1 ст197 КАС України суд
апеляційної інстанції прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки відсутні
клопотання від усіх осіб, які беруть
участь у справі, про розгляд справи за
їх участю.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її задоволити частково.

Відповідно до ст. 201 КАС України суд
апеляційної інстанції змінює
постанову або ухвалу суду першої
інстанції, коли має місце правильне по
суті вирішення справи чи питання, але
із помилковим застосуванням норм
матеріального чи процесуального права,
а також вирішення не всіх позовних
вимог або питань.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що позивач є
учасником війни згідно Закону України
«Про статус ветеранів, гарантії їх
соціального захисту», що
підтверджується відповідним
посвідченням та має право на отримання
разової грошової допомоги до 5 травня.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Щодо позовних вимог про стягнення
недоплаченої суми разової щорічної
грошової допомоги як учаснику війни за
2011 рік, то такі є обґрунтованими
враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», щорічно до 5
травня учасникам війни виплачується
разова грошова допомога у розмірі
трьох мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до вимог ст. 17 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»,
фінансування витрат, пов'язаних з
введенням в дію цього Закону,
здійснюється за рахунок коштів
державного та місцевого бюджетів.

Законом України від 19.06.2003 року № 968-IV
Закон України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» доповнено ст. 17-1 відповідно до
ч. 4 якої, особи, які не отримали разової
грошової допомоги до 5 травня, мають
право звернутися за нею та отримати її
до 30 вересня відповідного року, в якому
здійснюється виплата допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 Конституції
України, виключно Законом про
Державний бюджет України визначаються
видатки на загальносуспільні потреби,
розмір і цільове спрямування цих
видатків. За цим конституційним
приписом у разі якщо застосування
пільг, компенсацій та гарантій для
певних категорій громадян, у тому числі
виплата грошової допомоги для
учасників бойових дій, потребує
фінансування за рахунок коштів
Державного бюджету України, його
обсяги не можуть визначатися будь-яким
іншим законом, крім закону про
Державний бюджет України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України
права і свободи людини і громадянина,
закріплені Конституцією, не є
вичерпними. Конституційні права і
свободи гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Законом України «Про Державний бюджет
на 2004 рік», Законом України «Про
Державний бюджет на 2007 рік» та Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»
обмежувалась дія статей 12, 13, 14 та 15
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту».

Рішеннями Конституційного Суду
України від 1.12.2004 N 20-рп/2004, від 9.07.2007
року № 6-рп/2007 і від 22.05.2008 року № 10-рп/2008
визнавались неконституційними
положення Законів України «Про
Державний бюджет України на 2004, 2007 і 2008
роки», якими зупинялись на ці роки дія
статей 12, 13, 14 та 15 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Слід зазначити, що оскільки норми
Законів, якими обмежувалась дія ст. 14
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» визнані неконституційними і
втратили свою чинність, то у 2011 році ст.
14 цього Закону діяла у редакції
відповідно до якої, щорічно до 5 травня
учасникам війни виплачується разова
грошова допомога у розмірі трьох
мінімальних пенсій за віком.

Крім того, при нарахуванні та виплаті
щорічної одноразової грошової
допомоги слід виходити із розміру
мінімальної пенсії за віком
встановленої ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», відповідно до якої.
мінімальний розмір пенсії за віком
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом.
Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого
крім передбаченого ч.1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком.

Разом з тим, колегія суддів приходить
до висновку про те, що суд першої
інстанції безпідставно визначив 2172,0
грн. разової допомоги, яку слід
виплатити позивачу, оскільки
відповідно до законодавства
обчислення розміру разової допомоги,
належить до компетенції органів
соціального захисту населення, тому
суд не повноважний самостійно
здійснювати обчислення сум підвищення
до пенсії, а лише зобов'язати
відповідача провести нарахування та
виплату такої допомоги відповідно до
вимог законодавства.

Враховуючи наведене вище, колегія
суддів дійшла висновку про те, що суд
першої інстанції, правильно вирішивши
спір по суті, неправильно застосував
норми матеріального і процесуального
права, що відповідно до ч. 2 ст. 201 КАС
України є підставою для зміни
оскаржуваної постанови.

Керуючись ст. ст. 195, п. 2 ч. 1 ст. 198, п. 1 ст.
201, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254, 256 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Тисменицької районної державної
адміністрації Івано - Франківської
області задоволити частково.

Змінити резолютивну частину постанови
Тисменицького районного суду Івано -
Франківської області від 05 липня 2011
року по справі № 2а-3867/2011, виклавши її в
такій редакції:

Адміністративний позов ОСОБА_1
задоволити частково

Визнати неправомірною бездіяльність
управління праці та соціального
захисту населення Тисменицької
районної державної адміністрації
Івано - Франківської області у
невиплаті ОСОБА_1 щорічної разової
допомоги як учаснику війни до 5 травня
за 2011 рік у повному розмірі.

Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Тисменицької районної державної
адміністрації Івано - Франківської
області нарахувати та виплатити
ОСОБА_1 недоплачену суму грошової
допомоги як учаснику війни відповідно
до ч.5 ст. 14 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» за 2011 рік.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
І.М. Обрізко

Судді
Н.Г. Левицька

В.П. Сапіга