Справа № 2а/0370/1160/11
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2014-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014 року
Справа №
51354/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Обрізко І.М.

суддів
Левицької Н.Г., Сапіги В.П.

за участю секретаря судового засідання
Гелецького П.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 27 травня 2011
року по справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Фокстрот-Луцьк» до Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фокстрот-Луцьк»
(далі ТзОВ «Фокстрот-Луцьк», позивач)
звернулося з адміністративним позовом
до Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції (далі - Луцька
ОДПІ, відповідач) про визнання
протиправними дій, скасування
податкової вимоги та зобов'язання
утриматись від вчинення дій та
зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що підставою для
направлення податкової вимоги є
рішення Луцької ОДПІ від 16 січня 2008
року №3, згідно якого за порушення
вимог Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» до позивача
застосовані штрафні (фінансові)
санкції у сумі 68983831,05 грн. Вказане
рішення TOB «Фокстрот-Луцьк» було
оскаржено до суду, проте, 22 липня 2010
року постановою Вищого
адміністративного суду України у
справі №5/61-2А (к/с №К-11728/09) постанова
господарського суду Волинської
області від 08.05.2008 року та ухвала
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 10.02.2009 року
скасовані в частині задоволення
позовних вимог TOB «Фокстрот-Луцьк» про
визнання нечинним рішення Луцької ОДПІ
від 16.01.2008 року № про застосування
штрафних (фінансових) санкцій у сумі
68983664,05 грн. та у цій частині прийнята
нова постанова, якою в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

27.07.2010 року Луцька ОДПІ звернулась до
Волинського окружного
адміністративного суду з позовом про
стягнення з ТзОВ «Фокстрот-Луцьк»
штрафних санкцій на підставі норм
Кодексу адміністративного судочинства
України, які були чинними на день
звернення Луцької ОДПІ з позовом до
суду, тобто в редакції Закону від 06.07.2005
року, хоча, термін для добровільної
сплати підприємством штрафних санкцій
закінчився 27.01.2008 року, тим самим
пропустивши строк, передбачений
статтею 99 КАС України.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 27 травня 2011
року позовні вимоги задоволено
частково. Суд виходив з того, що Вищим
адміністративним судом України
скасовано попередні судові рішення та
відмовлено в іншій справі позивачу про
скасування податкових повідомлень
рішень на вищевказану суму. Після того,
Луцька ОДПІ звернулась із позовом про
стягнення із позивача штрафних
санкцій. Рішення від 16.01.2008 року №
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій у сумі 68983664,05 грн., а термін
добровільної сплати штрафних санкцій
закінчився 27.01.2008 року. З врахуванням
ст. 99 КАС України (коли діяв річний
строк) ОДПІ з позовом про стягнення
звернулась 27.07.2010 року із пропуском
такого, що підтверджується ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 14.03.2011 року
по справі № 31377/10/9104 - залишено без
розгляду.

Податкові вимоги надсилались по
законодавству до набрання чинності ПК
України лише при наявності фактів
узгодження та несплати суми
податкового зобов'язання. Застосовані
санкції за Законом України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» не передбачені у якості
податків і зборів, тому не могли
відносити до податкових зобов'язань. В
такій ситуації платних впродовж 10 днів
з дня прийняття подібного рішення має
сам сплатити визначену суму, а в
противному випадку сума підлягає
стягненню в судовому порядку.

В світлі норм ПК України, такий
податковий борг стосовно якого минув
строк давності, встановлений цим
кодексом є безнадійним та підлягає
списанню. Відтак, податкова вимога не
може з вказаних підстав бути
сформованою. З огляду на «Інструкцію
про порядок ведення органами державної
податкової служби оперативного обліку
платежів до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється
органами державної податкової служби
України», затвердженої наказом
Державної податкової адміністрації
України від 18 липня 2005 року № 276,
відповідачем неправомірно обліковано
у позивача податковий борг, тому вимога
про внесення до картки особового
рахунку платника податків даних про
відсутність податкового боргу є
підставна.

Не підлягає до задоволенню вимога в
частині зобов'язання утриматись від
вчинення дій щодо формування відносно
позивача податкових вимог про сплату
боргу, оскільки ст. 104 КАС України
передбачає звернення з позовом про
порушене право, а не в перспективі.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, сторона відповідача подала
апеляційну скаргу, з якої із-за
порушення норм матеріального та
процесуального права, невідповідності
висновків суду обставинам справи,
просить його скасувати та постановити
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги
покликання маються на те, що за ТОВ
«Фокстрот-Луцьк» нараховані та
рахуються не сплачені штрафні санкції
за порушення законодавства про
патентування, за порушення норм
регулювання обігу готівки в сумі 68983324,95
грн. На основі порушень складено акт та
винесено рішення про застосування
штрафних санкцій. Оскільки сума яка
знаходиться в картці особового рахунку
жодним судом безнадійною визнано не
було, відповідно підстав для не
надсилання податкової вимоги не було.

Із заперечення на апеляційну скаргу
вбачається, що до 01.01.2011 року ТОВ
«Фокстрот-Луцьк» не мало узгодженого
податкового боргу, оскільки сума не
відносилася до податкових зобов'язань.
На даний час є ухвала Вищого
адміністративного суду України, якою
касаційну скаргу відповідача про
стягнення податкового боргу з ТОВ
«Фокстрот-Луцьк» на ухвалу про
залишення позовної заяви без розгляду,
залишено без змін(без задоволення).
Крім того, наводяться обставини
подібним у позовній заяві.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення учасників
розгляду, перевіривши матеріали справи
і обговоривши підстави апеляційної
скарги, вважає за необхідне її
відхилити.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що рішення про
застосування санкцій було прийнято
16.01.2008 року, постанова Вищого
адміністративного суду України
винесена 22.07.2010 року. Луцька ОДПІ лише
27.07.2010 року звернулася до суду з позовом
до TOB «Фокстрот-Луцьк» про стягнення
вищевказаної суми фінансової санкції,
визначеної податковою інспекцію на
підставі пунктів 1, 4 статті 17 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», посилаючись на
те, що в добровільному порядку
господарюючий суб'єкт цю суму до
бюджету не сплатив.

За своєю суттю передбачена статтею 17
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» фінансова
санкція є
адміністративно-господарською
санкцією, а тому її застосування
регулюється нормами статті 250
Господарського кодексу України, яким
передбачено, що
адміністративно-господарські санкції
застосовуються протягом шести місяців
з дня виявлення порушення, але не
пізніше як через рік з дня порушення
цим суб'єктом встановлених
законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності,
крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до частини 1 статті 58
Конституції України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Як випливає з Рішення Конституційного
Суду України від 09 лютого 1999 року №
1/99-рп, частину 1 статті 58 Конституції
України щодо дії нормативно-правового
акта в часі треба розуміти так, що вона
починається з моменту набрання цим
актом чинності і припиняється з
втратою ним чинності, тобто до події,
факту застосовується той закон або
інший нормативно-правовий акт, під час
дії якого вони настали або мали місце.

Водночас неприпустимість зворотної
дії нормативно-правового акта полягає
в тому, що запроваджені ним нові норми
не можуть застосовуватися до
правовідносин, які існували до
набрання ним чинності. Отже, приписи
нового нормативно-правового акта не
можуть змінити обсяг прав, який було
встановлено попередніми
нормативно-правовими актами.

Таким чином, застосовані до позивача за
рішенням Луцької ОДПІ від 16 січня 2008
року №3
адміністративно-господарські санкції
не можуть змінювати своєї правової
природи після набрання 01 січня 2011 року
чинності ПК України та набувати
статусу податкового боргу.

Отже, до набуття чинності Податковим
кодексом України у TOB «Фокстрот-Луцьк»
не було узгоджених сум податкового
боргу, оскільки правовідносини щодо
визначення вказаної суми штрафної
(фінансової) санкції, її подальшого
стягнення, виникли та здійснювались
податковим органом до набуття чинності
Податковим кодексом України.

Крім того, відповідно до «Інструкції
про порядок ведення органами державної
податкової служби оперативного обліку
платежів до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється
органами державної податкової служби
України», затвердженої наказом
Державної податкової адміністрації
України від 18 липня 2005 року № 276,
податкові вимоги формуються на
підставі облікових даних карток
особових рахунків платника податків та
реєструються у реєстрі виданих
податкових вимог за кожним боржником
окремо. Як встановлено судом,
податковим органом неправомірно
обліковано наявність у ТОВ
«Фокстрот-Луцьк» податкового боргу, що
призвело до формування податкової
вимоги за №1675 від 13.04.2011 року, тому суд
першої інстанції дійшов правомірного
висновку щодо задоволення позовних
вимог.

Вказана вище позиція не суперечить
практиці касаційного суду, що мається в
матеріалах справи.

З огляду на викладене, доводи
апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи, а також відсутня
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, Львівський апеляційний
адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
залишити без задоволення, постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 27 травня 2011
року по справі № 2а/0370/1160/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня
виготовлення ухвали в повному обсязі,
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
І.М. Обрізко

суддів
Н.Г.
Левицька

В.П. Сапіга

Повний текст виготовлено 08.12.2014 року