Справа № 2а/1870/1131/11
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2014 року м. Київ
К/9991/1276/12

№ К/9991/1276/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:головуючого
судді-доповідача:Усенко Є.А.,суддів:
Веденяпіна О.А., Зайцева М.П.,

розглянувши у порядку письмового
провадження

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції в м. Суми

на постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 13.04.2011

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 30.11.2011

у справі № 2а-1870/1131/11 Сумського
окружного адміністративного суду

за позовом Статутного
територіально-галузевого об'єднання
«Південна залізниця» в особі Сумського
регіонального відділу
матеріально-технічного постачання
Південної залізниці

до Державної податкової інспекції (ДПІ)
в м. Суми

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 13.04.2011,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 30.11.2011,
позов задоволено: визнані
протиправними та скасовані прийняті
ДПІ в м. Суми податкові
повідомлення-рішення № /0/78230 від
12.10.010, № /1/78230 від 09.11.2010, №
/3/78230 від 21.02.2011, якими до Сумського
регіонального відділу
матеріально-технічного постачання
Південної залізниці застосовані
штрафні (фінансові) санкції в сумі 2380,00
грн.

У касаційній скарзі ДПІ в м. Суми
просить скасувати ухвалені у справі
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій та прийняти нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позову,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Позивач не скористався своїм правом
подати заперечення на касаційну
скаргу.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

У судовому процесі встановлено, що ДПІ
в м. Суми проведено невиїзну
документальну перевірку своєчасності
подання податкової звітності Сумським
регіональним відділом
матеріально-технічного постачання
(РВМТП) Південної залізниці, результати
якої оформлено атом перевірки №
7979/15-1/01104629/659 від 01.10.2010.

Перевіркою встановлено порушення
Сумським РВМТП підпункту 4.1.4 пункту 4.1
статті 4 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами», а саме: не подання
податкових декларацій з податку на
прибуток за 9 місяців 2007 року, 11 місяців
2007 року, 2007 рік, І квартал та півріччя 2008
року, 9 місяців 2008 року,11 місяців 2008
року, 2008 рік, І квартал та півріччя 2009
року, 9 місяців 2009 року, 2009 рік, І квартал
та півріччя 2010 року.

За наслідками перевірки відповідачем
прийняті податкові
повідомлення-рішення №
/0/78230 від 12.10.010, № /1/78230 від
09.11.2010 та №
/3/78230 від 21.02.2011 про застосування
штрафних (фінансових) санкцій у сумі
2380,00 грн.

Відповідно до статуту Південна
залізниця (залізниця) є статутним
територіально-галузевим об'єднанням
(СТГО), заснованим на державній
власності та підпорядкованим
Укрзалізниці. До складу залізниці
входять підприємства, установи та
організації залізничного транспорту
юридичні особи і відокремлені
структурні підрозділи. Управління
залізницею забезпечується начальником
залізниці через Управління залізниці
відокремлений апарат, організаційна
структура якого затверджується
начальником залізниці. (а.с. 96-104).

Згідно із довідкою з ЄДРПОУ та
Положенням про Сумський регіональний
відділ матеріально-технічного
постачання Південної залізниці
позивач є відокремленим структурним
підрозділом СТГО «Південна залізниця»
без права юридичної особи (а.с.13- 24).

Відповідно до підпунктів 2.2.1, 2.2.2 пункту
2.2 ст. 2 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств"
платниками податку на прибуток,
одержаний від господарської
діяльності залізничного транспорту, є
управління залізниці. Перелік робіт та
послуг, що належать до господарської
діяльності залізничного транспорту,
затверджується Кабінетом Міністрів
України. Доходи залізниць, одержані від
господарської діяльності залізничного
транспорту, визначаються у межах
доходних надходжень, перерозподілених
між залізницями у порядку,
затверджуваному Кабінетом Міністрів
України. Платниками податку на
прибуток, що одержаний не від
господарської діяльності залізничного
транспорту, є підприємства
залізничного транспорту та їх
структурні підрозділи.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився апеляційний суд, виходив з
того, що Сумське РВМТП як структурний
підрозділ зобов'язаний сплачувати
податок на прибуток за місцем свого
знаходження лише з прибутку,
отриманого від виконання робіт,
надання послуг, що не входять до
Переліку робіт та послуг, що належать
до господарської діяльності
залізничного транспорту,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 173 від 16.02.1998 р.
Оскільки в акті перевірки від 01.10.2010
відсутні відомості, що в період, за який
здійснена перевірка, Сумське РВМТП
виконало такі роботи (надало послуги),
ДПІ не довела, що цей структурний
підрозділ позивача порушив норму
підпункту 4.1.1 пункту 4.1 ст. 4 Закону №
2181-ІІІ.

Такий висновок є правильним лише
частково.

Встановлений нормою зазначеного
підпункту обов'язок платника податку
на прибуток подавати податкову
декларацію за звітний період не
залежить від отримання цим платником
прибутку.

Штрафні (фінансові) санкції
застосовані до Сумського РВМТП не за не
сплату податкових зобов'язань, а за не
подання податкових декларацій, у
зв'язку з чим висновок суду про не
встановлення в судовому процесі факту
виконання Сумським РВМТП робіт
(надання послуг), які не відносяться до
господарської діяльності залізничного
транспорту як про підставу для
юридичної оцінки цих санкцій
протиправними не відповідає
правильному застосуванню норм пункту
16.4 ст. 16 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
підпункту 4.1.1 пункту 4.1 ст. 4, підпункту
17.1.1 пункту 17.1 ст. 17 Закону № 2181-ІІІ.

Разом з тим, згідно із наказом
начальника Південної залізниці «Про
сплату податку на прибуток» № 51/4 від
15.03.2005 р. з І кварталу 2005 року СТГО
«Південна залізниця» сплачує податок
на прибуток загальною сумою за
структурні підрозділи залізниці з
доходів, отриманих від усіх видів
господарської діяльності (а.с. 58-59).

Відповідно до листа СДПІ у м. Харкові
від 25.02.2011 р. СТГО «Південна залізниця»
з 01.01.2009 р. по 30.06.2009 р. подає зведені
декларації з податку на прибуток, до
складу яких входять і показники
Сумського РВМТП (а.с. 69).

Той факт, що Сумський РВМТП не подає до
ДПІ «Розрахунок податкових зобов'язань
щодо сплати консолідованого податку на
прибуток підприємства», як це
передбачено пунктом 4 Порядку
складання розрахунку податкових
зобов'язань щодо сплати
консолідованого податку на прибуток
підприємства, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 10.02.2003 р. N 68 (зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 05.03.2003 р.
за N 182/7503) (втратив чинність згідно з
наказом Державної податкової
адміністрації України від 24.01. 2011 року N
36), не є підставою для юридичної оцінки
застосованих до нього штрафних
(фінансових) санкцій правомірними,
оскільки згідно із актом перевірки
штрафні (фінансові) санкції
застосовані за неподання декларацій з
податку на прибуток.

Суд не наділений правом змінювати
підстави прийняття рішення суб'єкта
владних повноважень.

Оскільки хибні висновки суду першої та
апеляційної інстанцій щодо підстав для
задоволення позову не призвели до
неправильного вирішення спору,
підстави для скасування судових рішень
відсутні.

Відповідно до частини 1 ст. 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Суд касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права,
на які не було посилання в касаційній
скарзі (частина 2 цієї статті).

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції в м. Суми залишити без
задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 13.04.2011 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 30.11.2011 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, але
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав та в порядку,
передбачених статтями 236-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:Є.А. Усенко Судді:
О.А. Веденяпін М.П. Зайцев