Справа № 10184/12/2070
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 р. Справа № 10184/12/2070Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання
Губарь А.С.

позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Харківської міської ради на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від
14.11.2014р. по справі № 10184/12/2070

за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_3,
ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_1, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21,
ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24

до Регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Харківській області

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачі - ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_3,
ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_1, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21,
ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, звернулися до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Харківської міської ради,
Регіонального відділення фонду
Державного майна України по
Харківській області, в якому, з
урахуванням уточнених позовних вимог,
просили суд зобов'язати відповідачів
прийняти у власність територіальної
громади міста Харкова п'ятиповерховий
гуртожиток по АДРЕСА_1 зі зміною форми
власності з державної на комунальну.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 14.11.2014 року
адміністративний позов задоволено
частково.

Зобов'язано Харківську міську раду
прийняти рішення щодо прийняття у
власність територіальної громади
міста Харкова п'ятиповерховий
гуртожиток по АДРЕСА_1 зі зміною форми
власності з державної на комунальну.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідачем -
Харківською міською радою, подано
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті оскаржуваної постанови, норм
матеріального та процесуального права,
відповідач просить постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 14.11.2014 року
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач, зокрема,
посилається на порушення судом першої
інстанції приписів ст. ст. 11, 159 КАС
України, що призвело до неправильного
вирішення справи, а також на доводи та
обставини викладені в апеляційній
скарзі.

В частині відмови у задоволенні
позовних вимог рішення суду першої
інстанції сторонами у справі не
оскаржено.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення позивачів
та представника позивача, перевіривши,
в межах апеляційної скарги, рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
рішенням Виконавчого комітету
Харківської міської ради народних
депутатів Харківської області № 609 від
27.06.1996 р. дозволено обласному
виробничо-торговому підприємству
"Харківхліб" розташування гуртожитку
на території хлібзаводу № 3 по АДРЕСА_1.

Рішенням Господарського суду
Харківської області від 21.02.2011 р. по
справі № 37/171-09, залишеним без змін
постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 18.05.2011р. та
постановою Вищого господарського суду
України від 01.08.2011 р., право власності на
п'ятиповерховий гуртожиток по АДРЕСА_1
визнано за державою Україна в особі
Регіонального відділення фонду
Державного майна України по
Харківській області.

Наказом від 27.03.2012 р. № 562-П Регіональним
відділенням фонду Державного майна
України по Харківській області
прийнято рішення щодо передачі
зазначеного об'єкту до власності
територіальної громади м. Харкова.

Листом №18-1718 від 29.03.2012р. Регіональне
відділення фонду Державного майна
України по Харківській області
звернулось на ім'я Харківського
міського голови щодо можливості
здійснення передачі до комунальної
власності територіальної громади
міста Харкова незавершеного
будівництвом об'єкту - житлового
будинку по АДРЕСА_1, який не увійшов при
приватизації до статутного фонду ВАТ
"Каравай" та є об'єктом державної
власності згідно з рішеннями суду.

В 2013 році Регіональне відділення фонду
Державного майна України по
Харківській області вдруге було
прийнято рішення про передачу
гуртожитку в комунальну власність
(наказ від 15.04.2013 р. №1021р. «Про внесення
змін до наказу РВ ФДМУ по Харківській
області №№ 562-П від 27.03.2012р.).

Листом від 18.04.2013р. №18-2330 наказ від
15.04.2013 р. № 1021р. був надісланий до
Харківської міської ради, а в
доповнення до цього наказу було
надіслано технічний паспорт на
гуртожиток, відповідні рішення
виконавчого комітету Харківської
міської ради та інші документи (лист
від 12.08.2013р. № 18-4318).

Приймаючи рішення в частині
задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що
Харківською міською радою всупереч
вимогам діючого законодавства не було
прийнято жодного рішення щодо
прийняття до комунальної власності
гуртожитку або щодо відмови у його
прийнятті, у зв'язку з чим суд першої
інстанції дійшов висновку про
необхідність зобов'язати Харківську
міську раду прийняти рішення щодо
прийняття у власність територіальної
громади міста Харкова п'ятиповерховий
гуртожиток по АДРЕСА_1 зі зміною форми
власності з державної на комунальну.

При цьому, відмовляючи у задоволенні
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що Регіональним
відділенням фонду Державного майна
України по Харківській області було
виконано всі необхідні дії встановлені
законодавцем щодо передачі гуртожитку
з державної власності до комунальної.

Відповідно ч. 1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Враховуючи, що відповідач оскаржує
постанову суду першої інстанції лише в
частині задоволення позовних вимог,
колегія суддів не вбачає підстав для
надання правової оцінки рішенню суду
першої інстанції в частині відмови у
задоволенні позову, в межах розгляду
даної апеляційної скарги.

Переглянувши рішення суду першої
інстанції колегія суддів зазначає
наступне.

Завданням адміністративного суду є
перевірка правомірності рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень з огляду на чіткі критерії,
які зазначені у частині 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Відповідність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, передбаченим частиною 3
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України критеріям,
перевіряється судом з урахуванням
закріпленого статтею 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
принципу законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Так, згідно преамбули Закону України
"Про забезпечення реалізації житлових
прав мешканців гуртожитків"
вбачається, що цей Закон регулює
правові, майнові, економічні,
соціальні, організаційні питання щодо
забезпечення реалізації
конституційного права на житло
громадян, які тривалий час на законних
підставах проживають у гуртожитках,
призначених для проживання одиноких
громадян або для проживання сімей.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про
забезпечення реалізації житлових прав
мешканців гуртожитків" громадяни, на
яких поширюється дія цього Закону, які
проживають у гуртожитках, що є
об'єктами права державної чи
комунальної власності, мають право на
приватизацію займаного житла у вигляді
окремої кімнати (кількох кімнат, жилих
блоків, секцій). Приватизація жилих
приміщень (кімнат, жилих блоків, секцій)
у гуртожитках, що є об'єктами права
державної чи комунальної власності,
здійснюється відповідно до Закону
України "Про приватизацію державного
житлового фонду" та прийнятих
відповідно до нього підзаконних актів,
з урахуванням особливостей, визначених
цим Законом.

Громадяни, які проживають у
гуртожитках, що перебувають у
власності підприємств, установ,
організацій, утворених у процесі
корпоратизації чи приватизації,
набувають право на приватизацію
займаних жилих приміщень після
передачі таких гуртожитків у
комунальну власність та за умови, що
вони фактично проживають у таких
гуртожитках правомірно і тривалий час
(не менше п'яти років).

Згідно п. п. 1, 3 ст. 3 Закону України "Про
забезпечення реалізації житлових прав
мешканців гуртожитків", забезпечення
реалізації конституційного права на
житло мешканців гуртожитків, на яких
поширюється дія цього Закону,
здійснюється з дотриманням таких
підходів:

- всі гуртожитки, на які поширюється дія
цього Закону, підлягають передачі у
власність територіальних громад;

- передача гуртожитків згідно із цим
Законом у власність територіальних
громад здійснюється відповідно до
порядку, передбаченого Законом України
"Про передачу об'єктів права державної
та комунальної власності".

Відповідно до частини першої статті 5
Закону України "Про забезпечення
реалізації житлових прав мешканців
гуртожитків" забезпечення реалізації
конституційного права на житло
мешканців гуртожитків, на яких
поширюється дія цього Закону,
здійснюється з дотриманням таких
підходів:

1) передача та прийняття гуртожитків, що
є об'єктами державної власності, у
власність територіальних громад
здійснюється відповідно до Закону
України "Про передачу об'єктів права
державної та комунальної власності" та
з урахуванням особливостей, визначених
цим Законом;

2) передача гуртожитків (як цілісних
майнових комплексів) у власність
територіальних громад здійснюється за
рішенням законного власника
гуртожитку (чи уповноваженої власником
особи) або за рішенням суду;

3) прийняття гуртожитків (як цілісних
майнових комплексів) у власність
територіальної громади здійснюється
за рішенням відповідної місцевої ради
(або за рішенням виконавчого органу
місцевої ради з наступним
затвердженням цією радою);

4) передача гуртожитків, що є об'єктами
приватної власності, у власність
територіальних громад здійснюється на
договірних умовах відповідно до
чинного законодавства;

5) після прийняття гуртожитку у
власність територіальної громади
згідно з цим Законом місцева рада
приймає на сесії в межах своєї
компетенції відповідне рішення щодо
подальшого його використання, а саме:
залишити цілісний майновий комплекс у
статусі "гуртожиток" та дозволити
приватизацію його житлових і
нежитлових приміщень. У цьому разі
здійснюється приватизація приміщень
гуртожитку його законними мешканцями
згідно з цим Законом.

Таким чином, законодавством
встановлений обов'язок прийняття
органом відповідної місцевої ради
гуртожитків (як цілісних майнових
комплексів) у власність територіальної
громади після прийняття рішення
власником гуртожитку про його
передачу.

Проте, як обґрунтовано встановлено
судом першої інстанції, Харківською
міською радою, всупереч вимогам
діючого законодавства, не було
прийнято жодного рішення щодо
прийняття до комунальної власності
п'ятиповерхового гуртожитку по
АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Статтею 30 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" визначено, що
до відання виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад
належать делеговані державою
повноваження щодо обліку житлового
фонду та здійснення контролю за його
використанням.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 5, 8 ст. 60 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні", територіальним громадам сіл,
селищ, міст, районів у містах належить
право комунальної власності на рухоме
і нерухоме майно, доходи місцевих
бюджетів, інші кошти, землю, природні
ресурси, підприємства, установи та
організації, в тому числі банки,
страхові товариства, а також
пенсійні фонди, частку в майні
підприємств, житловий фонд, нежитлові
приміщення, заклади культури, освіти,
спорту, охорони здоров'я, науки,
соціального обслуговування та інше
майно і майнові права, рухомі та
нерухомі об'єкти, визначені відповідно
до Закону як об'єкти права комунальної
власності, а також кошти, отримані від
їх відчуження.

Підставою для набуття права
комунальної власності є передача майна
територіальним громадам безоплатно
державою, іншими суб'єктами права
власності, а також майнових прав,
створення, придбання майна органами
місцевого самоврядування в порядку,
встановленому законом.

Територіальні громади сіл, селищ, міст,
районів у містах безпосередньо або
через органи місцевого самоврядування
можуть об'єднувати на договірних
засадах на праві спільної власності
об'єкти права комунальної власності, а
також кошти місцевих бюджетів для
виконання спільних проектів або для
спільного фінансування (утримання)
комунальних підприємств, установ та
організацій і створювати для цього
відповідні органи і служби.

Органи місцевого самоврядування від
імені та в інтересах територіальних
громад відповідно до закону здійснюють
правомочності щодо володіння,
користування та розпорядження
об'єктами права комунальної власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
районні та обласні ради від імені
територіальних громад сіл, селищ, міст
здійснюють управління об'єктами їхньої
спільної власності, що задовольняють
спільні потреби територіальних громад.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що тривала бездіяльність
Харківської міської ради, яка полягає у
неприйнятті гуртожитку з державної у
комунальну власність територіальної
громади, порушує права позивачів у
спірних правовідносинах, оскільки
основною умовою для реалізації права
позивачів на приватизацію житлових
приміщень у гуртожитку є, по-перше,
перехід будинку гуртожитку у власність
територіальної громади.

Водночас, колегія суддів, погоджуючись
з рішенням суду першої інстанції щодо
обов'язку Харківської міської ради
прийняти у власність територіальної
громади міста Харкова п'ятиповерхового
гуртожитку по АДРЕСА_1 зі зміною форми
власності з державної на комунальну,
вважає помилковим висновок суду щодо
зобов'язання Харківської міської ради
прийняти відповідне рішення.

Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про
передачу об'єктів права державної та
комунальної власності" передбачено, що
передача об'єктів з державної у
комунальну власність територіальних
громад сіл, селищ, міст, районів у
містах здійснюється за наявності згоди
відповідних сільських, селищних,
міських, районних у містах рад, якщо
інше не передбачено законом, а у
спільну власність територіальних
громад сіл, селищ, міст - за наявності
згоди районних або обласних рад, якщо
інше не передбачено законом.

Згідно з пунктами 1, 11 статті 46 Закону
України "Про місцеве самоврядування"
сільська, селищна, міська, районна у
місті (у разі її створення), районна,
обласна рада проводять свою роботу
сесійно. Сесія складається з пленарних
засідань ради, а також засідань
постійних комісій ради. Сесія ради є
повноважною, якщо в її пленарному
засіданні бере участь більше половини
від загального складу ради.

В п. 51 ч. 1 ст.26 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
зазначено, що до виключної компетенції
міських, селищних, сільських рад
належить надання згоди на передачу
об'єктів з державної у комунальну
власність та прийняття рішень про
передачу об'єктів з комунальної у
державну власність, а також щодо
придбання об'єктів державної
власності.

Статтею 6 Закону України "Про передачу
об'єктів права державної та
комунальної власності" визначено, що
передача об'єктів здійснюється
комісією з питань передачі об'єктів, до
складу якої входять представники
виконавчих органів відповідних рад,
місцевих органів виконавчої влади,
органів, уповноважених управляти
державним майном, самоврядних
організацій, фінансових органів,
підприємств, трудових колективів
підприємств, майно яких підлягає
передачі. У разі передачі об'єктів у
комунальну власність територіальних
громад сіл, селищ, міст, районів у
містах комісію з питань передачі
об'єктів утворює та призначає її голову
виконавчий орган відповідної
сільської, селищної, міської, районної
у місті ради.

Частиною третьою статті 24 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" встановлено, що органи
місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України, а в
Автономній Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

Згідно статті 74 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні",
органи місцевого самоврядування є
відповідальними за свою діяльність
перед юридичними і фізичними особами.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції
України, органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Як свідчать матеріали справи, за
наслідками розгляду звернення
регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Харківській області щодо внесення на
розгляд сесії Харківської міської ради
питання про надання попередньої згоди
на прийняття до комунальної власності
територіальної громади міста Харкова
незавершеного будівництвом
об'єкту-житлового будинку по АДРЕСА_1,
який не увійшов при приватизації до
статутного фонду ВАТ "Каравай" та є
об'єктом державної власності,
начальником управління комунального
майна та приватизації Виконавчого
комітету Харківської міської ради
листом від 10.05.2012 року за № 5436 надано
відповідь та повідомлено наступне.

Питання можливості прийняття до
комунальної власності територіальної
громади міста Харкова будинку по
АДРЕСА_1 розглядалося 20.04.2012 р. на нараді
в департаменті житлового господарства
Харківської міської ради.

За результатами наради регіональному
відділенню Фонду державного майна
раїни по Харківській області
рекомендовано провести роботу з
балансоутримувачем щодо оформлення
пакету необхідної документації з
передачі об'єкту до комунальної
власності територіальної громади
міста Харкова. (т. 1 а.с. 119).

Отже, з матеріалів справи вбачається,
що відповідач - Харківська міська рада,
за наслідками розгляду звернення Фонду
державного майна щодо прийняття
спірного об'єкта у комунальну
власність територіальної громади, в
порушення вимог п. 51 ч. 1 ст.26, ст. 46
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні",
відповідного рішення про надання згоди
на передачу об'єктів з державної у
комунальну власність або про відмову у
її наданні, не прийняв, підготовки
такого об'єкта для прийняття у
комунальну власність не здійснив
внаслідок того, що балансоутримувачем
не передано пакету необхідної
технічної документації.

На думку колегії суддів, зазначене не
звільняє відповідача від виконання
покладених на нього законом обов'язків
по прийняттю об'єкта у комунальну
власність.

При цьому колегія суддів зазначає, що
законодавство регулює відносини
відповідача з іншими суб'єктами,
пов'язаними із процесом підготовки
об'єкта для прийняття у комунальну
власність.

Відповідно до п. 6 "Положення про
порядок передачі в комунальну
власність державного житлового фонду,
що перебував у повному господарському
віданні або в оперативному управлінні
підприємств, установ та організацій",
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 06.11.1995 року № 891,
комісія з питань приймання відомчого
житлового фонду в комунальну власність
визначає технічний стан житлового
будинку та об'єктів комунального
призначення, що його обслуговують,
відповідно до правил оцінки фізичного
зносу житлових будинків, затверджених
Держжитлокомунгоспом.

Якщо житловий будинок та об'єкти
комунального призначення, що його
обслуговують, відповідно до висновків
цієї комісії визнані такими, що
потребують ремонту, орган, який утворив
комісію, приймає рішення про джерела
фінансування і термін виконання робіт,
у тому числі з залученням в
установленому порядку коштів
підприємств, установ і організацій, які
передають житловий фонд у комунальну
власність.

Відповідно до п. 8 даного Положення,
передача відомчого житлового фонду в
комунальну власність провадиться
разом з відповідною технічною
документацією на будинок (інвентарна
справа, акт прийняття в експлуатацію,
плани зовнішніх мереж та інші), а також
документами, що встановлюють право на
нього. У разі відсутності необхідної
технічної документації вона
відновлюється за рахунок підприємства,
установи чи організації, що передає
відомчий житловий фонд у комунальну
власність.

Разом з тим, доказів належного вжиття
відповідачем - Харківською міською
радою, заходів для прийняття спірного
об'єкта у комунальну власність,
вимагання від інших суб'єктів,
зобов'язаних законом вжити певних
заходів (зокрема, балансоутримувача),
не надано ані до суду першої інстанції,
ані до суду апеляційної інстанції.
Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок, щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Крім того, судом першої інстанції в
межах розгляду даної справи надано
оцінку діям, вчиненим Регіональним
відділенням Фонду державного майна
України по Харківській області з
передачі гуртожитку по АДРЕСА_1 з
державної у комунальну власність
територіальної громади міста Харкова
та відмовлено у задоволенні позовних
вимог, що стосуються фонду. Рішення
суду першої інстанції станом на час
розгляду в суді апеляційної інстанції
в силу приписів ч. 1 ст. 254 КАС України
набрало законної сили, оскільки
сторонами у справі не оскаржено. Окремо
наказ від 27.03.2012 р. № 562-П Регіонального
відділення фонду Державного майна
України по Харківській області щодо
передачі зазначеного об'єкту до
власності територіальної громади м.
Харкова та наказ від 15.04.2013 р. № 1021р. "Про
внесення змін до наказу РВ ФДМУ по
Харківській області № 562-П від 27.03.2012р.
або бездіяльність Фонду з приводу не
вчинення будь-яких дій пов'язаних з
передачею спірного об'єкту,
Харківською міською радою в судовому
порядку не оскаржувались.

З огляду на викладене вище, колегія
суддів дійшла до висновку, що позовні
вимоги в частині, що стосуються
Харківської міської ради, є
обґрунтованими та належним способом
захисту права позивачів у спірних
правовідносинах буде зобов'язання
Харківської міської ради прийняти у
власність територіальної громади
міста Харкова п'ятиповерховий
гуртожиток по АДРЕСА_1 зі зміною форми
власності з державної на комунальну.

Згідно з положеннями статті 201 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для зміни постанови або
ухвали суду першої інстанції є
правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права; вирішення не
всіх позовних вимог або питань.

У відповідності до ст. 159 КАС України,
судове рішення повинне бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 198 КАС
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
суд апеляційної інстанції має право,
зокрема, змінити постанову суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 201 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підставами для зміни
постанови або ухвали суду першої
інстанції є правильне по суті
вирішення справи чи питання, але із
помилковим застосуванням норм
матеріального чи процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, постанова
суду першої інстанції, на підставі п. 1
ч. 1 ст. 201 Кодексу адміністративного
судочинства України підлягає зміні,
шляхом викладення абз. 2 резолютивної
частини постанови у наступній
редакції:

" Зобов'язати Харківську міську раду
прийняти у власність територіальної
громади міста Харкова гуртожиток по
АДРЕСА_1 зі зміною форми власності з
державної на комунальну".

В іншій частині рішення доводи
апеляційної скарги, з наведених вище
підстав, висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову чи ухвалу суду
- без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. п. 1, 2 ст.
198, ст. ст. 200, 201, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Харківської міської
ради залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 14.11.2014р. по
справі № 10184/12/2070 змінити, виклавши
абз. 2 резолютивної частини постанови у
наступній редакції:

" Зобов'язати Харківську міську раду
прийняти у власність територіальної
громади міста Харкова гуртожиток по
АДРЕСА_1 зі зміною форми власності з
державної на комунальну".

В іншій частині постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
14.11.2014 року по справі № 10184/12/2070 -
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва
С.В.Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П.
Перцова Т.С. Повний текст постанови
виготовлений 22.12.2014 р.