Справа № 813/8593/14
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2014-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
про відмову у відкритті провадження в
адміністративній справі
Справа 813/8593/14
Суддя Львівського окружного
адміністративного суду Кравців О. Р.
одержав позовну заяву ОСОБА_1 про
зобов'язання вчинити дії п. Галань О.Я.,
Зав. Жовківською державною
нотаріальною конторою, -
До Львівського окружного
адміністративного суду звернувся
ОСОБА_1 з адміністративним позовом до п.
Галань О.Я., Зав. Жовківською державною
нотаріальною конторою, в якому просить:
- зобов'язати відповідача видати
позивачу Свідоцтво про право на
спадщину у спадковій справі від 05.08.2013
року за № 54839860;
- зобов'язати відповідача надати
позивачу юридичні реквізити
Жовківської державної нотаріальної
контори і забезпечити, таким чином
можливість безготівкової оплати її
Питання про відкриття провадження в
адміністративній справі суддя,
відповідно до ч. 4 ст. 107 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), вирішує протягом
трьох днів з дня надходження позовної
заяви до адміністративного суду або
закінчення строку, встановленого для
усунення недоліків позовної заяви, у
разі залишення позовної заяви без руху
та не пізніш наступного дня з дня
отримання судом у порядку,
передбаченому частиною третьою цієї
статті, інформації про місце
проживання (перебування) фізичної
Суддя відкриває провадження в
адміністративній справі, згідно з ч. 2
цієї ж статті, на підставі позовної
заяви, якщо відсутні підстави для
повернення позовної заяви, залишення
її без розгляду чи відмови у відкритті
провадження у справі.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 107 КАС
України, суддя після одержання
позовної заяви з'ясовує, зокрема:
- чи належить позовну заяву розглядати
в порядку адміністративного
судочинства (п. 4);
- чи немає інших підстав для повернення
позовної заяви, залишення її без
розгляду або відмови у відкритті
провадження в адміністративній справі,
встановлених цим Кодексом (п. 6).
Завданням адміністративного
судочинства, відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС
України, є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
При цьому, відповідно до ч. 2 цієї ж
статті, до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
Згідно з ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.
Справа адміністративної юрисдикції
(далі - адміністративна справа) -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства , в тому числі на
виконання делегованих повноважень.
Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України,
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку зі здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.
Таким чином, справою адміністративної
юрисдикції є переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, який виник між
двома (кількома) конкретними суб'єктами
стосовно їхніх прав та обов'язків у
конкретних правових відносинах, у яких
хоча б один суб'єкт законодавчо
уповноважений владно керувати
поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а
інші суб'єкти відповідно зобов'язані
виконувати вимоги та приписи такого
За змістом позовної заяви та доданих до
неї матеріалів, позовні вимоги ОСОБА_1
обумовлено тим, що при оформленні
спадщини ОСОБА_1 просив про надання
пільг як ветерану війни - інваліду
війни щодо сплати обов'язкового
платежу передбаченого законодавством.
Зазначив, що зі змісту відповіді від
04.11.2014 року відповідач повідомив, що
ОСОБА_1 може одержати свідоцтво про
право на спадщину в порядку живої черги
в будь-який робочий день, та на
переконання позивача, зі спонуканням
його здійснити чисто символічну плату
в розмірі 180,00 грн. причому, які
з'ясовано зі змісту позовної заяви,
Не погоджуючись з такими діями
відповідача, позивач звернувся із
позовом до суду про зобов'язання
відповідача видати Свідоцтво про право
на спадщину та надати реквізити
Жовківської державної нотаріальної
контори для безготівкової оплати
Щодо вищевказаних вимог ОСОБА_1 суддя
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про нотаріат» № 3425-ХІІ від 09.09.1993 року,
нотаріат в Україні - це система органів
і посадових осіб, на які покладено
обов'язок посвідчувати права, а також
факти, що мають юридичне значення, та
вчиняти інші нотаріальні дії,
передбачені цим Законом, з метою
надання їм юридичної вірогідності.
Згідно зі ст. 50 цього ж Закону
нотаріальна дія або відмова у її
вчиненні, нотаріальний акт
оскаржуються до суду. Право на
оскарження нотаріальної дії або
відмови у її вчиненні, нотаріального
акта має особа, прав та інтересів якої
стосуються такі дії чи акт.
Суддя при вирішенні питання про
відкриття провадження у справі бере до
ували Лист Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про судову
практику розгляду справ про оскарження
нотаріальних дій чи відмову в їх
вчиненні» від 07.02.2014 року.
Згідно з його положеннями Вищий
спеціалізований суд України зазначає,
що система нотаріату не входить до
системи органів виконавчої влади.
Вважати діяльність нотаріуса як таку, у
межах якої здійснюються владні
управлінські функції, не можна. У діях
нотаріуса немає ані адміністративного
примусу, ані управлінських
повноважень, хоча він і є посадовою
особою (але не державним службовцем), а
нотаріальну діяльність слід
характеризувати як публічно-правову,
оскільки вона здійснюється від імені
держави. Між нотаріальною та
адміністративною діяльністю існує
суттєва різниця за юридичним
характером, колом суб'єктів та
структурою їх правовідносин, цілями,
результатами та методами регулювання.
Крім того, якщо метою
виконавчо-розпорядчої діяльності є
реалізація функції державного
управління, а результатом цієї
діяльності є управлінське рішення,
яким один суб'єкт приписує певну
поведінку іншому суб'єкту, то метою
діяльності нотаріату є захист і
охорона існуючих суб'єктивних прав та
інтересів, а результатом нотаріальної
діяльності є нотаріальний акт як
різновид правозастосовного
юрисдикційного акта, що офіційно
підтверджує вже об'єктивно існуючі
факти, права та обов'язки, які суб'єкти
права покладають на себе за своїм
Також слід зазначити, що структура
нотаріату утворена таким чином, що вони
не пов'язані між собою в
організаційному відношенні і при
вчиненні нотаріальних дій. Що ж до
владності у нотаріальних
правовідносинах, то вона виявляється
лише в офіційній силі нотаріальних
актів. Правовідносини, що виникають між
нотаріусами та іншими суб'єктами
нотаріальної діяльності, є суто
процесуальними за своєю сутністю і не
можуть характеризуватися як владні
відносини у розумінні КАС України.
Слід зазначити, що незалежно від того, є
нотаріус приватним чи працює у
державній нотаріальній конторі (Закон
№ 3425-XII фактично прирівнює за правовим
статусом державних і приватних
нотаріусів), він не може вважатися
суб'єктом владних повноважень.
Таким чином, з урахуванням положень ст.
17 КАС України можна дійти висновку про
неможливість розгляду в порядку
адміністративного судочинства справ
щодо оскарження нотаріальних дій або
відмови в їх вчиненні. Отже, виходячи з
положень ст. 15 ЦПК України, такі справи
повинні розглядатися в порядку
цивільного судочинства.
Зокрема, відповідно до ст. 15 Цивільного
процесуального кодексу України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо:
1) захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
а також інших правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства.
Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов
висновку, що дану справу не слід
розглядати в порядку
адміністративного судочинства, а отже
у відкритті провадження слід
Відповідно до п. 1 ст. 109 КАС України,
суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі,
якщо заяву не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.
Оскільки у разі відмови у відкритті
провадження в адміністративній справі
з підстави, встановленої п. 1 ч. 1 ст. 109
КАС України, суд, відповідно до ч. 6 цієї
ж статті повинен роз'яснити позивачеві,
до юрисдикції якого суду віднесено
розгляд такої справи, суд роз'яснює, що
згідно з вищевказаними нормами
законодавства, вказана справа підлягає
розгляду в місцевому суді загальної
юрисдикції за правилами цивільного
судочинства.
Відповідно до ч. 5 ст. 109 КАС України, у
випадку відмови у відкритті
провадження в адміністративній справі,
повторне звернення тієї ж особи до
адміністративного суду з таким самим
адміністративним позовом, щодо якого
постановлено ухвалу про відмову у
відкритті провадження, не
Керуючись ст. ст. 2, 4, 7, 17, 23, 109, 160, 165
Кодексу адміністративного судочинства
України, суддя, -
1. У відкритті провадження в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити дії п.
Галань О.Я., Зав. Жовківською державною
нотаріальною конторою - відмовити.
2. Копію ухвали про відмову у
відкритті провадження в
адміністративній справі разом із
позовною заявою та усіма доданими до
неї матеріалами надіслати особі, яка
подала позовну заяву - невідкладно.
Ухвалу може бути оскаржено протягом 5
днів з дня її проголошення шляхом
подання апеляційної скарги до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд, згідно ст. 186 КАС України. У разі
якщо ухвалу було постановлено в
письмовому провадженні або згідно з ч. 3
ст. 160 КАС України, або без виклику
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом 5 днів з дня
отримання копії ухвали.
Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого КАС України, якщо
таку скаргу не було подано, згідно ст. 254
КАС України. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Кравців О.Р.