Справа № 810/137/14-а
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Панченко Н.Д.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

11 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Епель О.В., Костюк Л.О.

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у судовому засіданні
адміністративну справу за апеляційною
скаргою відповідача Київської митниці
Міндоходів на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 27
лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Текссол-С» до Київської митниці
Міндоходів, Головного управління
Державної казначейської служби
України у Київській області про
визнання протиправним та скасування
рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Текссол-С»
звернулися в суд з позовом до
Київської митниці Міндоходів,
Головного управління Державної
казначейської служби у Київській
області про визнання протиправними та
скасування рішення про коригування
митної вартості товарів від 04.10.2013 року
№125110000/2013/010224/2 та картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №125110000/2013/00357.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 27 лютого 2014
року адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись з вищезазначеним
судовим рішенням, відповідач - Київська
митниця Міндоходів подали апеляційну
скаргу, в якій просять скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального права, та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, представників
сторін, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанову суду - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини, наданим доказам
дав правильну правову оцінку і прийшов
до обґрунтованого висновку про
задоволення вимог позивача.

Між компанією «Dawood Exports (PVT) LTD»,
Пакістан, як продавцем, та позивачем, як
покупцем, укладено Контракт №1012/12 від
12.10.2012 року, відповідно до умов якого
продавець продає, а покупець купує на
умовах FOB Карачи (Пакистан) товар -
тканини власного виробництва
(полікатон 52/48 (р/с 52:48%). Відповідно до п.
3 контракту № 1012/12, ціна на товар
включає також вартість пакування,
маркування та доставки. Загальна
вартість контракту складає 5000000,00
доларів США та є незміною.

У липні 2013 року між сторонами укладена
Додаткова угода від 03.07.2013 року №1 до
контракту №1012/12, якою змінено складові
вартості товару та перелік документів,
який додається до товару. Так,
відповідно до умов Додаткової угоди,
ціна на товар включає також вартість
пакування та маркування; разом із
товаром продавець зобов'язаний
передати товароотримувачу такі
документи: інвойс продавця, коносамент,
пакувальний лист та сертифікат
походження.

На виконання умов зазначеного
контракту, позивачем здійснено
поставку товару на митну територію
України, для митного оформлення якого
відповідачу надано декларацію митної
вартості №125110000/2013/3399192, згідно з якою,
митну вартість товару Позивачем
визначено за основним методом, тобто за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, у розмірі
85856,24 доларів США. До зазначеної Митної
декларації Позивачем додано: контракт
№ 1012/12 від 12.10.2012 року, інвойс №DE/INV/3091/13
від 13.08.2013 року, міжнародну
автомобільну накладну CRM A № 0617777,
коносамент № MSCUK 8348415 від 27.09.2013, договір
на перевезення від 02.07.2012 року № 1342/08/02,
пакувальний лист від 13.08.2013, розрахунок
ціни (калькуляція) виробника від 13.09.2013
року, прайс-лист від виробника,
сертифікат країни походження товару
форми А, експертний висновок Київської
торгово-промислової палати № Ц-563,
експортну декларацію країни
відправлення.

Під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів посадовою особою
Київської митниці Міндоходів шляхом
направлення електронного повідомлення
(том а.с.45) було запропоновано
декларанту подати додаткові документи
на підтвердження митної вартості
товару та обраного методу її
визначення, а саме: виписку з
бухгалтерської документації; каталоги,
специфікації, прейскуранти (прас-листи)
виробника товару; висновки про якісні
та вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями та/або
інформацію біржових організацій про
вартість товару або сировини.

Київською митницею Міндоходів 04 жовтня
2013 року прийнято оскаржене Рішення про
коригування митної вартості товару від
04.10.2013 року № 125110000/2013/010224/2, згідно з
яким вартість задекларованого товару
визначено із застосуванням резервного
методу, та складено Картку відмови у
прийняті митної декларації, оформленні
чи пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України №
125110000/2013/00357.

Позивач на підставі частини сьомої
статті 55 Митного кодексу України,
здійснив заходи щодо випуску товару у
вільний обіг під фінансову гарантію
заявленого до митного оформлення за
митною декларацією від 30.09.2013 року №
125110000/2013/339192. Випуск товарів
здійснювався за митною декларацією від
04.10.2013 року № 125110000/2013/010224/2.

На виконання приписів Митного кодексу
України Київській митниці Міндоходів
разом із відповідною заявою №2310/13/1 від
23.10.2013 року (вх. № 8367/06.1-45) позивачем
надано калькуляцію від виробника
товару від 13.08.2013 року, прайс-лист від
виробника; експертний висновок
Київської торгово-промислової Палати
№ Ц-563 від 30.08.2013 року; експортну
декларацію країни відправлення від
13.08.2013 року UBL 1130067 та каталог виробника.

Як вбачається з рішення відповідача -
Київської митниці Міндоходів від 29.10.2013
року №61-45/2/3976 надані позивачем
додаткові документи взяті до уваги
митницею, проте не стали підставою для
підтвердження заявленої митної
вартості товару, оскільки містили
неповні відомості: у експертному
висновку Київської
торгово-промислової палати № Ц-563
документи надані для експертизи
містять розбіжності із документами,
поданими до митного контролю, а саме:
дата сертифіката про походження та
дата митної декларації країни
відправлення не відповідають наданим
документам митного оформлення;
експертом здійснена оцінка
«стокового» товару, який не відповідає
опису товару, заявленому до митного
оформлення; оцінка «стокової» тканини
здійснена у доларах США за кг ваги
нетто.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу
України, митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною першою ст.51 Митного
кодексу України, митна вартість
товарів, що переміщуються через митний
кордон України, визначається
декларантом відповідно до норм цього
Кодексу.

Відповідно до частини другої ст.53
Митного кодексу України, документами,
які підтверджують митну вартість
товарів, є: декларація митної вартості,
що подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Згідно з частиною першою-третьою ст.54
Митного кодексу України, контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється органом
доходів і зборів під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості; контроль
правильності визначення митної
вартості товарів за основним методом -
за ціною договору (контракту) щодо
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється органом
доходів і зборів шляхом перевірки
розрахунку, здійсненого декларантом,
за відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу; за результатами здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів орган доходів
і зборів визнає заявлену декларантом
або уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої ст. 55
Митного кодексу України, рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України з поміщенням у
митний режим імпорту, приймається
органом доходів і зборів у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо органом доходів і
зборів у випадках, передбачених
частиною шостою статті 54 цього Кодексу,
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.

Згідно з частинами першою-шостою ст. 57
Митного кодексу України, визначення
митної вартості товарів, які ввозяться
в Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами: 1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2)
другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний. Основним методом визначення
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту, є перший
метод - за ціною договору (вартість
операції). Кожний наступний метод
застосовується лише у разі, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу відповідно до норм
цього Кодексу. Застосуванню
другорядних методів передує процедура
консультацій між органом доходів і
зборів та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій орган
доходів і зборів та декларант можуть
здійснити обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності. У разі
неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для
її визначення може братися або ціна, за
якою ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Частиною другою ст.58 Митного кодексу
України, метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються, не застосовується, якщо
використані декларантом або
уповноваженою ним особою відомості не
підтверджені документально або не
визначені кількісно і достовірні
та/або відсутня хоча б одна із
складових митної вартості, яка є
обов'язковою при її обчисленні.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції, що відповідачем не
доведено неправильного здійснення
позивачем розрахунку митної вартості,
внесення ним до декларації
недостовірних або неточних відомостей,
або того, що надані митному органу
документи містили розбіжності, ознаки
підробки, тобто не доведено
правомірності коригування митної
вартості імпортованих позивачем
товарів.

Відповідно до частини другої ст. 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, вимоги якої
Відповідачем не виконано.

Суд першої інстанції вірно застосував
норми матеріального права, правову
позицію з приводу яких аргументовано
виклав в мотивувальній частині
оскаржуваного відповідачем рішення.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 158, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 200,
205, 206, 212, 254, КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача
Київської митниці Міндоходів -
залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 27 лютого
2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду виготовлено
18.12.2014 року.

Головуючий суддя:
Бистрик Г.М.

Судді:
Епель О.В.

Костюк Л.О.

.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Епель О.В.

Костюк Л.О.