Справа № 2а-8260/11/2670
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2014 року м.
Київ К/9991/32230/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:головуючого
судді-доповідача:Усенко Є.А.,суддів:
Веденяпіна О.А., Зайцева М.П.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м.
Києва Державної податкової служби

на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
25.10.2011

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 26.04.2012

у справі № 2а-8260/11/2670 Окружного
адміністративного суду м. Києва

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Травітас»

до Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва

про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
25.10.2011, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 26.04.2012,
позов задоволено: визнано
протиправними дії ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва щодо
неприйняття податкової декларації з
податку на додану вартість за січень 2011
року ТОВ «Травітас».

У касаційній скарзі ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва
просить скасувати ухвалені у справі
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій, посилаючись на порушення
судами норм матеріального права, та
прийняти нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову.

Позивач не реалізував своє
процесуальне право подання
заперечення проти касаційної скарги.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

У судовому процесі встановлено, що
позивач 21.02.2011 направив до ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва
засобами поштового зв'язку (цінним
листом з описом поштового вкладення)
податкову декларацію з податку на
додану вартість за січень 2011 року.
Вказаний лист було отримано податковим
органом 01.03.2011, що підтверджується
копіями чеку поштового відділення
УДППЗ «Укрпошта» від 21.02.2011 № 5451 та
опису поштового вкладення.

Листом від 11.04.2011 № 3633/10/28-34 податковий
орган повідомив позивача, що надана ним
податкова декларація з податку на
додану вартість за січень 2011 року не
подавалась.

Відповідно до пункту 48.1 ст. 48
Податкового кодексу України (ПК)
податкова декларація складається за
формою, затвердженою в порядку,
визначеному положеннями пункту 46.5
статті 46 цього Кодексу та чинному на
час її подання.

Форма податкової декларації повинна
містити необхідні обов'язкові
реквізити і відповідати нормам та
змісту відповідних податку та збору.

Пунктом 48.2 цієї статті встановлено, що
обов'язкові реквізити - це інформація,
яку повинна містити форма податкової
декларації та за відсутності якої
документ втрачає визначений цим
Кодексом статус із настанням
передбачених законом юридичних
наслідків.

Згідно з пунктом 48.3 цієї ж статті
податкова декларація повинна містити
такі обов'язкові реквізити: тип
документа (звітний, уточнюючий, звітний
новий); звітний (податковий) період, за
який подається податкова декларація;
звітний (податковий) період, що
уточнюється (для уточнюючого
розрахунку); повне найменування
(прізвище, ім'я, по батькові) платника
податків згідно з реєстраційними
документами; код платника податків
згідно з Єдиним державним реєстром
підприємств та організацій України або
податковий номер; реєстраційний номер
облікової картки платника податків або
серію та номер паспорта (для фізичних
осіб, які через свої релігійні
переконання відмовляються від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків та
повідомили про це відповідний
контролюючий орган і мають відмітку у
паспорті); місцезнаходження (місце
проживання) платника податків;
найменування контролюючого органу, до
якого подається звітність; дата
подання звіту (або дата заповнення -
залежно від форми); ініціали, прізвища
та реєстраційні номери облікових
карток або інші відомості, визначені в
абзаці сьомому цього пункту, посадових
осіб платника податків; підписи
платника податку - фізичної особи
та/або посадових осіб платника податку,
визначених цим Кодексом, засвідчені
печаткою платника податку (за
наявності).

У окремих випадках, коли це відповідає
сутності податку або збору та є
необхідним для його адміністрування,
форма податкової декларації додатково
може містити такі обов'язкові
реквізити: відмітка про звітування за
спеціальним режимом; код виду
економічної діяльності (КВЕД); код
органу місцевого самоврядування за
КОАТУУ; індивідуальний податковий
номер згідно з даними реєстру
платників податку на додану вартість
за звітний (податковий) період (пункт 48.4
ст. 48 ПК).

Пунктом 49.3 ст. 49 ПК встановлено, що
податкова декларація подається до
органу державної податкової служби за
вибором платника податків, якщо інше не
передбачено цим Кодексом, в один із
таких способів: а) особисто платником
податків або уповноваженою на це
особою; б) надсилається поштою з
повідомленням про вручення та з описом
вкладення; в) засобами електронного
зв'язку в електронній формі з
дотриманням умови щодо реєстрації
електронного підпису підзвітних осіб у
порядку, визначеному законодавством.

У разі втрати або зіпсуття поштового
відправлення чи затримки його вручення
органу державної податкової служби з
вини оператора поштового зв'язку, такий
оператор несе відповідальність
відповідно до закону. У такому разі
платник податків звільняється від
будь-якої відповідальності за
неподання або несвоєчасне подання
такої податкової декларації (абзац 1
пункту 49.6 цієї статті).

Згідно з пунктом 49.8 ст.49 ПК прийняття
податкової декларації є обов'язком
контролюючого органу. Під час
прийняття податкової декларації
уповноважена посадова особа
контролюючого органу, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана перевірити наявність та
достовірність заповнення всіх
обов'язкових реквізитів, передбачених
пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу. Інші показники, зазначені в
податковій декларації платника
податків, до її прийняття перевірці не
підлягають.

У разі подання платником податків до
контролюючого органу податкової
декларації, заповненої з порушенням
вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу, такий контролюючий орган
зобов'язаний надати такому платнику
податків письмове повідомлення про
відмову у прийнятті його податкової
декларації із зазначенням причин такої
відмови (пункт 49.11 ст. 49 ПК).

Згідно з листом УДППЗ «Укрпошта» від
12.09.2011 за № 38-03/1-С-48, в якому надана
відповідь на судовий запит щодо
отримання поштовим відділенням 21.02.2011
цінного листа з описом вкладення від
ТОВ «Травітас», адресованого ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва, лист
позивача прийнятий 21.02.2011 до
пересилання у відділенні зв'язку Київ-61
на адресу: м. Київ 04107 ДПІ. Крім того, до
цього листа було додано копію
фіскального чека № 5451 та повідомлення
про одержання листа позивача, який
надійшов у відділення зв'язку Київ-107
23.02.2011 р., виданий 01.03.2011 р. у відділенні
зв'язку Київ-107 за довіреністю
Семещенко. ЯК свідчить копія
повідомлення про одержання вказаного
листа, адреса отримувача ДПІ: м. Київ,
вул. Багговутівська, 26, що є адресою ДПІ
у Шевченківському районі м. Києва.

Встановивши у судовому процесі факт
надіслання позивачем податкової
декларації з податку на додану
вартість за січень 2011 року, за
відсутності спростування ДПІ доводів
позивача про відповідність цієї
декларації вимогам пункту 48.3 ст. 48 ПК,
суди попередніх інстанцій зробили
правильний висновок про
протиправність дій ДПІ щодо
неприйняття цієї декларації.

Відповідно до частини 1 ст. 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Суд касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права,
на які не було посилання в касаційній
скарзі (частина 2 цієї статті).

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення -без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м.
Києва Державної податкової служби
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 25.10.2011 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 26.04.2012 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:Є.А. Усенко Судді:
О.А. Веденяпін М.П. Зайцев