Справа № 2322/1789/12
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 року м. Київ
К/800/18748/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головчук С.В. (суддя-доповідач),
Ліпського Д.В., Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 28 лютого 2013
року

у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України
(далі - УПФУ) в Чорнобаївському районі
Черкаської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії,

в с т а н о в и л а:

У травні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з адміністративним позовом, в
якому зазначив, що є учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та інвалідом другої
групи внаслідок захворювання,
пов'язаного із роботами по ліквідації
аварії. Вказує, що у квітні 2012 року
звернувся до УПФУ в Чорнобаївському
районі Черкаської області із заявою
про перерахунок заробітку, який він
отримував у період з квітня по травень
1988 року під час роботи на території
радіоактивного забруднення. Проте
відповідач повідомив йому, що видача
довідок про заробітну плату за період
роботи по ліквідації наслідків аварії
Чорнобильській АЕС здійснюється
установою, на якій він працював у
зазначений період. Вважаючи дії УПФУ в
Чорнобаївському районі Черкаської
області неправомірними та посилаючись
на те, що колгосп «Зоря комунізму», де
він працював у 1988 році ліквідований,
просив суд зобов'язати відповідача
провести перерахунок його пенсії,
виходячи із заробітку за квітень 1988
року в розмірі 1628,87 крб.

Постановою Чорнобаївського районного
суду Черкаської області від 14
листопада 2012 року позов задоволено
частково. Зобов'язано УПФУ в
Чорнобаївському районі Черкаської
області провести ОСОБА_4 перерахунок
державної пенсії відповідно до
заробітної плати за квітень 1988 року в
розмірі 1338,10 крб з урахуванням строку
позовної давності з 01 січня 2012 року. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 28 лютого 2013
року скасовано рішення суду першої
інстанції та прийнято нову постанову
про відмову в позові.

У касаційній скарзі позивач порушує
питання про скасування рішення
апеляційного суду та залишення в силі
рішення суду першої інстанції.
Зазначає, що судом порушено норми
матеріального права, зокрема,
неправильно застосовано постанову
Кабінету Міністрів України від 26
вересня 2012 року № 886 «Про комісії з
визначення даних про заробітну плату
працівників за роботу в зоні
відчуження в 1986 - 1990 роках». Зазначає, що
висновком судово-бухгалтерської
експертизи від 25 жовтня 2012 року №1686-Б
встановлено, що з березня по квітень 1988
року йому не дорахована та не
виплачена заробітна плата в сумі 973,15
крб та премії в сумі 518,07 крб, проте
апеляційний суд не дав належної оцінки
зазначеному доказу.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
матеріали справи, правильність
застосування норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
вважає, що скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судами встановлено, що з квітня 1981 року
по квітень 1999 року ОСОБА_4 працював у
колгоспі «Зоря комунізму» та з 06
березня по 16 травня 1988 року приймав
участь в ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС.

Позивач є інвалідом 2 групи, має статус
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС першої
категорії, що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_1 та отримує
пенсію по інвалідності, призначену
відповідно до Закону України від 28
лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (далі - Закон № 796-ХІІ).
Розмір його пенсії відповідач
обчислив, виходячи із даних довідки
колективного сільськогосподарського
підприємства колгоспу Зоря» (далі - КСП
колгосп «Зоря»), правонаступника
колгоспу «Зоря».

У березні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Агроко»
(далі - СТОВ «Агроко») з проханням
надати довідку про заробітну плату в
зоні відчуження за 1988 рік для
перерахунку пенсії, оскільки вважав, що
вказане товариство є правонаступником
реорганізованого колгоспу «Зоря
комунізму».

Листом від 10 квітня 2012 року № 401 СТОВ
«Агроко» відмовило позивачу у видачі
такої довідки через те, що товариство
не є правонаступником колгоспу «Зоря
комунізму».

Вважаючи, що розмір його заробітку за
період роботи в зоні відчуження,
вказаний в довідці КСП колгосп «Зоря»
не відповідає вимогам оплати праці,
ОСОБА_4 звернувся до УПФУ в
Чорнобаївському районі Черкаської
області з вимогою надати обґрунтований
розрахунок заробітної плати та інших
доплат з 06 березня по 16 травня 1988 року у
період його роботи по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС.

Листом від 04 травня 2012 року №2206/02 УПФУ в
Чорнобаївському районі Черкаської
області повідомило позивачу, що видачу
довідок про заробітну плату за період
роботи по ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС та на територіях
радіоактивного забруднення здійснюють
підприємства, організації, установи, а
не орган Пенсійного фонду.

Відповідно до абзацу 5 частини 2 статті
55 Закону № 796-XII призначення та виплата
пенсій особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи
провадиться відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» і цього
Закону.

При цьому, частиною 1 статті 54 Закону №
796-XII встановлено, що пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
можуть призначатися за бажанням
громадянина із заробітку, одержаного
за роботу в зоні відчуження в 1986-1990
роках, у розмірі відшкодування
фактичних збитків, який визначається
згідно з законодавством.

Згідно з частиною 4 статті 15 Закону №
796-ХІІ, видача довідок про період роботи
(служби) по ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, а також на
територіях радіоактивного
забруднення, про заробітну плату за цей
період здійснюється підприємствами,
установами та організаціями
(військкоматами), а про період
проживання на територіях
радіоактивного забруднення, евакуацію,
відселення, самостійне переселення -
органами місцевого самоврядування.

Отже, розмір призначеної за Законом №
796-ХІІ пенсії, обчислюється виходячи із
заробітку, одержаного за роботу в зоні
відчуження в 1986-1990 роках, якій
зазначається у довідках, виданих
підприємствами, установами та
організаціями на яких працювали особи,
що мають право на таку пенсію.

На час виникнення спірних
правовідносин, діяли положення Порядку
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України від 25 листопада 2005 року № 22-1
(далі - Порядок №22-1), згідно з пунктом 17
якого, довідка про заробітну плату
(дохід) особи видається на підставі
особових рахунків, платіжних
відомостей та інших документів про
нараховану та сплачену заробітну плату
підприємством, установою чи
організацією, де працював померлий
годувальник або особа, яка звертається
за пенсією. Якщо такі підприємства,
установи, організації ліквідовані або
припинили своє існування з інших
причин, то довідки про заробітну плату
видаються правонаступником цих
підприємств, установ чи організацій
або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не
мають можливості видати довідку за
встановленою формою з розшифровкою
виплачених сум за видами заробітку,
вони можуть видавати довідки, що
відповідають даним, наявним в архівних
фондах, без додержання цієї форми.

Отже, із змісту наведених норм видно, що
видача довідок для перерахунку пенсії
здійснюється виключно підприємствами,
установами, організаціями, а у разі їх
ліквідації правонаступниками цих
підприємств, установ чи організацій
або архівними установами.

Повноважень самостійно визначати
розмір заробітку та змінювати зміст
довідки про розмір заробітної плати
для перерахунку пенсії, виданої іншим
органом, органи Пенсійного фонду не
мають.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про правомірність дій
суб'єкта владних повноважень та
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог ОСОБА_4

Посилання позивача на висновок
судово-бухгалтерської експертизи від 25
жовтня 2012 року №1686-Б не спростовують
висновки апеляційного суду, оскільки
цим висновком встановлено факт
можливої недоплати позивачу
заробітної плати у 1988 році, що не є
підставою для перерахунку пенсії у 2012
році, оскільки ОСОБА_4 не оспорив у
встановленому законом порядку
правильність нарахування заробітку за
цей період.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального чи процесуального
законодавства, що призвело або могло
призвести до неправильного вирішення
спору.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а рішення судів першої та
апеляційної інстанцій - без змін, якщо
визнає, що судами не допущено порушень
норм матеріального і процесуального
права при ухваленні судового рішення
чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 28 лютого 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді С.В. Головчук Д.В. Ліпський
Ю.К. Черпак