Справа № 643/4580/14-а (2а/643/143/14)
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2014 року м.
Київ К/800/46462/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача),
Бутенка В.І., Лиска Т.О.,

Розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова про
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,
касаційне провадження в якій відкрито
за касаційними скаргами ОСОБА_4 та
Управління Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова на
постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 24 липня 2014
року, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду першої інстанції з позовом, в
якому просив:

- визнати протиправними дії УПФ України
в Московському районі м. Харкова щодо
відмови йому в перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання,
відповідно до грошового утримання
судді, працюючого на відповідній
посаді судді станом на 01.04.2012 року;

- зобов'язати відповідача на підставі
ст.ст. 129,138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів», рішення
Конституційного Суду від 03.06.2013 року,
здійснити йому перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання в розмірі 90 відсотків
грошового утримання працюючого судді
на відповідній посаді, з урахуванням
раніше виплачених сум, згідно довідок
отриманих 17.10.2013 року у територіальному
управлінні Державної судової
адміністрації України у Харківській
області починаючи з 01.04.2012 року по 01.07.2012
року із суми 14878,40 грн., з 01.07.2012 року по
01.10.2012 року із суддівської винагороди в
розмірі 14987,20 грн. згідно довідки № 861,
з 01.10.2012 року по 01.12.2012 року провести
перерахунок із суми 15204,80 грн. згідно
довідки № 863, з 01.12.2012 року по 01.01.2013 року
на підставі довідки № 862 із суми 15422,40
грн., з 01.01.2013 року згідно довідки
№ 864 виходячи з розміру 19499 грн.;

- зобов'язати відповідача проводити
виплату щомісячно до надання ним нової
довідки про підвищення грошового
утримання працюючого на відповідній
посаді судді.

Постановою Московського районного
суду м. Харкова від 29 травня 2014 року
адміністративний позов задоволено.

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що внаслідок прийняття
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», збільшено розмір
матеріального забезпечення працюючим
суддям та, як наслідок, щомісячне
довічне грошове утримання судді у
відставці, тому відмова відповідача
здійснити позивачу перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відповідності до
вимог ч. 3 ст. 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» є
протиправною.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 24 липня 2014
року апеляційну скаргу відповідача
задоволено частково, а саме постанову
Московського районного суду м. Харкова
від 29 травня 2014 року скасовано та
ухвалено нову постанову, якою позовні
вимоги ОСОБА_4 до Управління Пенсійного
фонду України в Московському районі м.
Харкова про визнання протиправними дій
та зобов'язання вчинити певні дії
задоволено частково:

- визнано протиправними дії
відповідача щодо відмови позивачу у
здійсненні перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання,
виходячи з грошового утримання судді,
працюючого на відповідній посаді
починаючи з 22.10.2013 року;

- зобов'язано відповідача перерахувати
та виплатити щомісячне довічне грошове
утримання судді у відставці позивачу, у
розмірі 90 відсотків заробітної плати
працюючого судді на відповідній
посаді, згідно довідки № 864 отриманої
17.10.2013 року у територіальному
управлінні Державної судової
адміністрації України у Харківській
області починаючи з 22.10.2013 року, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання;

- в іншій частині в задоволенні позову
відмовлено.

Суд апеляційної інстанції скасовуючи
рішення суду першої інстанції,
мотивував своє рішення тим, що позивач
звернувся до відповідача із заявою про
проведення перерахунку довічного
грошового утримання судді у відставці
відповідно до Закону України «Про
судоустрій та статус суддів» 22.10.2013
року. Тобто, права позивача необхідно
поновити саме з моменту звернення до
відповідача з відповідною заявою - з
22.10.2013 року та здійснити перерахунок та
виплату довічного грошового утримання
відповідно до ст. 129 та ч. 3 ст. 138 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів». Крім того, позовна вимога про
зобов'язання відповідача проводити
виплату щомісячно до надання позивачем
нової довідки про підвищення грошового
утримання працюючого на відповідній
посаді судді, є передчасною, та
вирішення спору на майбутнє нормами
Кодексу адміністративного судочинства
України не передбачено.

У поданій касаційній скарзі відповідач
заявив вимоги про скасування рішення
суду апеляційної інстанції, як такого,
що ухвалене із порушенням норм
матеріального і процесуального права,
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Позивач, у своїй касаційній скарзі,
заявив вимоги про скасування рішення
суду апеляційної інстанції, як такого,
що ухвалене із порушенням норм
матеріального і процесуального права,
рішення суду першої інстанції залишити
в силі як скасованого помилково.

Касаційний розгляд справи проведено в
порядку письмового провадження,
відповідно до пункту 1 частини 1 статті
222 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступні обставини.

Позивач працював на посаді судді
Московського районного суду з 11.07.1983
року та на підставі Постанови
Верховної Ради України № 2762-VІ від
02.12.2010 року був відрахований зі штату
суду.

22.10.2013 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про здійснення
перерахунку довічного грошового
утримання, надавши отримані 17.10.2013 року
довідки територіального управління
Державної судової адміністрації
України у Харківській області.

25.03.2014 року позивач отримав відповідь
про відмову в здійсненні перерахунку
довічного щомісячного грошового
утримання.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
приходить до висновку, що зазначені
касаційні скарги не підлягають
задоволенню, виходячи з наступних
мотивів.

Згідно з частиною першою статті 138
Закону № 2453-VІ (у редакції чинній до
03.06.2013 року), судді, який вийшов у
відставку, при досягненні пенсійного
віку виплачується пенсія на умовах,
передбачених статтею 37 Закону України
«Про державну службу» або, за його
вибором, щомісячне довічне грошове
утримання.

В силу частини першої статті 37 і статті
37-1 Закону України «Про державну
службу» пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
суми їх заробітної плати, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. У разі підвищення розміру
заробітної плати працюючим державним
службовцям, а також у зв'язку із
набуттям особою права на пенсійне
забезпечення державного службовця за
цим Законом відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Відповідно до частини третьої статті 138
Закону № 2453-VІ (із змінами, внесеними
згідно із Законом України від 08.07.2011 №
3668-VI) щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 відсотків грошового утримання судді,
з якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Частиною четвертою статті 138 Закону №
2453-VІ передбачено, що у разі зміни
розміру грошового утримання діючих
суддів Конституційного Суду України,
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначеного щомісячного
довічного грошового утримання.
Перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання здійснюється з
усієї суми заробітної плати діючих
суддів Конституційного Суду України з
дня виникнення права на відповідний
перерахунок.

Відтак, розмір щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
і розмір пенсії колишнього державного
службовця, залежать від суми грошового
утримання діючого судді (заробітної
плати працюючого на відповідній посаді
державного службовця), з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, та виходячи з
принципу єдності статусу суддів, у разі
підвищення розміру грошового
утримання діючого судді має
здійснюватись перерахунок раніше
призначеного щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці.

Крім того, перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання
передбачений на рівні підзаконного
нормативно-правового регулювання.
Зокрема, пунктами 3 і 4 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 06.04.2011 №
384/2011, пунктами 2.1 і 2.2 Положення про
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах у містах,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 30.04.2002 № 8-2
(у редакції постанови правління
Пенсійного фонду України від 25.02.2008 №
5-5), серед основних завдань і функцій
Пенсійного фонду України та його
органів на місцях є призначення
(перерахунок) пенсій, щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці та підготовка документів для
їх виплати.

Також додатком № 2 до Порядку подання
документів для призначення і виплати
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці органами
Пенсійного фонду України,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 25.01.2008
року № 3-1, встановлена форма довідки
про заробітну плату для обчислення
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці, в якій
зазначаються відомості про заробітну
плату судді, яка враховується при
призначенні (перерахунку) щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці.

З огляду на викладене, суди попередніх
інстанцій дійшли обґрунтованого
висновку про протиправність дій
відповідача щодо відмови позивачу в
перерахунку розміру щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці з урахуванням зміни розміру
щомісячної заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді.

Разом з тим, Законом України «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI, який
набрав чинності з 1 жовтня 2011 року,
частину 3 і 5 статті 138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»
викладено в новій редакції, згідно з
якою щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 відсотків грошового утримання судді,
з якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді (частина 3 статті 138
Закону). Максимальний розмір
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність (частина 5 статті 138
Закону).

Таким чином, щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді, в період
до 03.06.2013 року, у розмірі не більше
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність.

Слід зазначити, що положення частини 3
статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» в редакції
Закону України від 08.07.2011 року
№ 3668-VI визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними), згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 03.06.2013
року № 3-рп/2013.

Відповідно до статті 152 Конституції
України закони та інші правові акти за
рішенням Конституційного Суду України
визнаються неконституційними повністю
чи в окремій частині, якщо вони не
відповідають Конституції України або
якщо була порушена встановлена
Конституцією України процедура їх
розгляду, ухвалення або набрання ними
чинності.

Закони, інші правові акти або їх окремі
положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Оскільки, з 03.06.2013 року правове
регулювання спірних правовідносин
здійснювалося відповідно до частини 3
статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» в редакції
до змін внесених Законом України від
08.07.2011 року № 3668-VI, тому суд
апеляційної інстанції правильно
вирішив, що довічне грошове утримання
позивача, як судді у відставці, повинно
виплачуватись у розмірі 90% грошового
утримання працюючого судді та не
обмежується граничним розміром.

З огляду на викладене, суди попередніх
інстанцій дійшли обґрунтованого
висновку про протиправність дій
відповідача щодо відмови позивачу в
перерахунку розміру щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці з урахуванням зміни розміру
щомісячної заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді.

Що ж до дати здійснення перерахунку
пенсії, суд касаційної інстанції
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 99 КАС України для
захисту прав, свобод та інтересів особи
цим Кодексом та іншими законами можуть
встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Для звернення до суду у
справах щодо прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
встановлюється місячний строк.

Позивач дій відповідача при розгляді
його заяви від 22.10.2013 року, в той же час
просить про зобов'язання відповідача
вчинити певні дії з 01.04.2012 року.

В свою чергу, за захистом своїх прав
позивач звернувся лише 31.03.2014 року,
тобто з пропуском строку встановленого
ч. 3 ст. 99 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Відповідно до ч. 2 ст. 224 КАС України не
може бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення судом норм
процесуального права, якщо це не
призвело і не могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Як вбачається із оскаржуваного рішення
суду апеляційної інстанції, ним
задоволено вимоги в межах строку
встановленого ч. 3 ст. 99 КАС України, а
тому відсутність ухвали про залишення
частини позовних вимог без розгляду не
є підставою для скасування
оскаржуваного рішення в силу положень
ч. 2 ст. 224 КАС України.

Доводи касаційних скарг
спростовуються викладеними вище
нормами права та установленими
обставинами справи, у зв'язку з чим
відсутні підстави для їх задоволення
та скасування оскаржуваного судового
рішення.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 223 КАС України
суд касаційної інстанції за наслідками
розгляду касаційної скарги має право
залишити касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що з
оскаржуваного судового рішення
вбачається, що при його ухвалені, суд
апеляційної інстанції не допустив
порушень норм матеріального та
процесуального права, які могли б бути
підставою для скасування чи зміни
судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 222, 223, 224, 231, 254
КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційні скарги ОСОБА_4 та Управління
Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова
залишити без задоволення, а постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 24 липня 2014
року у справі № 643/4580/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді:
І.Я. Олендер

В.І. Бутенко

Т.О. Лиска