Справа № 372/3147/14-а
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
372/3147/14-а Головуючий
у 1-й інстанції: Потабенко Л.В.
Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В.,
Старової Н.Е.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Обухові та Обухівському районі
Київської області на постанову
Обухівського районного суду Київської
області від 14 липня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Обухові та Обухівському районі про
визнання дій протиправними та
зобов'язання провести поновлення
виплати раніше призначеної пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Обухові та Обухівському районі
Київської області та просила прийняти
постанову про визнання дії
відповідача, вираженої у відмові
поновити виплату раніше призначеної
пенсії позивачу неправомірними з
одночасним зобов'язанням відповідача
поновити виплату раніше призначеної
пенсії починаючи з 07 жовтня 2009 року з
урахуванням всіх перерахунків та
індексації пенсії відповідно до ст. 42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Обухівський районний суд Київської
області своєю постановою від 14 липня 2014
року позовні вимоги задовольнив.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
представником управління Пенсійного
фонду України в м. Обухові та
Обухівському районі Київської області
подано апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову
Обухівського районного суду Київської
області від 14 липня 2014 року скасувати
та постановити нову, якою в задоволенні
адміністративного позову відмовити.

На думку апелянта, зазначену постанову
суду прийнято з порушенням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду
скасуванню з прийняттям нової
постанови, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач зазначає, що постійним її
місцем проживання є Сполучені Штати
Америки, у зв'язку з чим їй було
припинено виплату пенсії.

Позивач, посилаючись на Рішення
Конституційного Суду України від 07
жовтня 2009 року по справі № 25-рп/2009,
зазначила, що 14 березня 2014 року її
представник звернувся з письмовою
заявою до відповідача про поновлення
виплати раніше призначеної пенсії,
проте листом управління Пенсійного
фонду України в м. Обухові та
Обухівському районі Київської області
відмовлено у виплаті пенсії ОСОБА_2 з
посиланням на ст. 49 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», у зв'язку з чим позивач
просить визнати дії та бездіяльність
відповідача незаконними та зобов'язати
поновити та перерахувати їй пенсію з
07.10.2009 року, коли було ухвалено
вищевказане рішення Конституційного
Суду України.

З приводу даних спірних правовідносин,
колегія суддів апеляційної інстанції
звертає увагу на наступне.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачено, що іноземні
громадяни та особи без громадянства,
які проживають в Україні, мають право
на пенсію нарівні з громадянами
України на умовах, передбачених
законодавством або міждержавними
угодами.

Пенсійне забезпечення громадян
України, що проживають за її межами,
провадиться на основі договорів (угод)
з іншими державами.

Колегія суддів зазначає, що норма
статті 92 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» містить у собі положення
про те, що громадянам, які виїхали на
постійне проживання за кордон, пенсії
не призначаються. Пенсії, призначені в
Україні до виїзду на постійне
проживання за кордон, виплачуються за 6
місяців наперед перед від'їздом за
кордон. За час перебування цих громадян
за кордоном виплачуються тільки
пенсії, призначені внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання. Порядок переведення
пенсій, призначених внаслідок
трудового каліцтва або професійного
захворювання, в інші країни
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
виплата пенсії за рішенням
територіальних органів пенсійного
фонду або за рішенням суду
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Згідно з вимогам ст. 51 Закону, пенсійне
забезпечення громадян України, що
живуть за її межами, провадиться на
основі договорів (угод) з іншими
державами. Угоди між Україною та
Сполученими Штатами Америки про
пенсійне забезпечення громадян
України, які проживають на території
США - не існує.

Однак, рішенням Конституційного Суду
України від 07.10.2009 року № 25-рп/2009 було
визнано такими, що не
відповідаютьКонституції України
положення п. 2 ч. 1 ст.49, другого речення
ст. 51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV щодо
припинення виплати пенсії пенсіонерам
на час постійного проживання за
кордоном у разі, якщо Україна не уклала
з відповідною державою міжнародний
договір з питань пенсійного
забезпечення і якщо згода на
обов'язковість такого міжнародного
договору не надана Верховною Радою
України.

В пункті 3.3 Рішення Конституційного
Суду України від 07.10.2009 року зазначено,
що виходячи з правової, соціальної
природи пенсії право громадянина на
призначення йому пенсії не може
пов'язуватися з такою умовою, як
постійне проживання в Україні, держава
відповідно до конституційних
принципів зобов'язана гарантувати це
право незалежно від того, де проживає
особа, якій призначена пенсія, - в
Україні чи за її межами.

З огляду на зазначене, положення п. 2 ч. 1
ст. 49, другого речення ст. 51 Закону
втрачають чинність з 07.10.2009 року, тобто
від дати прийняття рішення
Конституційного Суду України №25-рп/2009.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» реєстрація
місця проживання чи місця перебування
особи або її відсутність не може бути
умовою реалізації прав і свобод,
передбаченихКонституцією, законами чи
міжнародними договорами України, або
підставою для їх обмеження.

Отже, кожний громадянин України,
включаючи пенсіонерів, має право на
вибір свого місця проживання зі
збереженням усіх конституційних прав.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що відмова в призначенні
чи перерахунку пенсії позивачу є
безпідставною та такою, що суперечить
нормам чинного законодавства України,
оскільки обмежує права та свободи
позивача.

Проживаючи в Сполучених Штатах
Америки, як громадянин України, позивач
має такі ж самі конституційні права, як
й інші громадяни цієї держави, оскільки
Конституція України та пенсійне
законодавство України не допускають
обмеження права на соціальний захист,
зокрема права на отримання пенсії за
ознакою місця проживання.

Вказана правова позиція узгоджується з
ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 09.10.2013 року по справі
К/800/18959/13.

Також колегія суддів наголошує на тому,
що відсутність у позивача можливості
звернутися особисто до органу, що
призначає пенсію за місцем проживання
чи реєстрації, не може бути підставою
для відмови в реалізації гарантованого
Конституцією України права на
соціальний захист.

Також колегія суддів звертає увагу на
наступне.

Як вже зазначалося, 14 березня 2014 року
позивач через свого представника
звернулась із заявою про поновлення
виплати пенсії, а отже створила залежні
від неї передумови для поновлення
виплати пенсії.

В позовній заяві представник позивача
просить поновити їй виплату пенсії з 07
жовтня 2009 року.

Вирішуючи питання про те, з якої дати
позивачу слід поновити виплату пенсії,
колегія суддів виходить з того, що до
вказаних спірних правовідносин
застосуванню підлягають положення
ст.99-100 КАС України.

З огляду на відсутність в матеріалах
справи доказів, що давали б підстави
визнати причини пропуску звернення до
адміністративного суду поважними,
колегія суддів вважає належним
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Обухові та
Обухівському районі Київської області
поновити та виплачувати ОСОБА_2 пенсію
за віком з 14 жовтня 2013 року.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія
суддів, приходить до висновку, що
постанову суду першої інстанції
необхідно скасувати та ухвалити нову
постанову, якою позов задовольнити
частково.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 183-2, 197, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відповідача
управління Пенсійного фонду України в
м. Обухові та Обухівському районі
Київської області - задовольнити
частково.

Постанову Обухівського районного суду
Київської області від 14 липня 2014 року
скасувати та ухвалити нову, якою позов
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в м. Обухові
та Обухівському районі Київської
області щодо відмови ОСОБА_2 у
поновленні виплати раніше призначеної
пенсії.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Обухові та
Обухівському районі Київської області
поновити ОСОБА_2 пенсію за віком з 14
жовтня 2013 року.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту ухвалення та відповідно до ст.
183-2 КАС України є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя

Чаку Є.В.

Судді:

Файдюк В.В.

Старова Н.Е.