Справа № 546/779/14-а
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 р. Справа № 546/779/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді:
Сіренко О.І.

Суддів:
Любчич Л.В. , Спаскіна
О.А.

за участю секретаря
судового засідання Медяник
А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Решетилівського районного суду
Полтавської області від 23.09.2014р. по
справі № 546/779/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Решетилівському районі
Полтавської області

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

01.07.2014 року (далі - позивач, ОСОБА_1.)
звернулась до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Решетилівському районі Полтавської
області (далі - відповідач, УПФУ в
Решетилівському районі ), в якому
просила:

1) зобов'язати УПФУ в Решетилівському
районі провести позивачу починаючи 01
січня 2014 року нарахування та виплату
відповідно до статей 50,54, ч.4 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" державної
пенсії у розмірі не нижче 6 мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком,
визначеної на рівні прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність , встановленого законом
України про Державний бюджет України
на відповідний рік, з урахуванням
проведених виплат, та до змін в
законодавстві.

2) зобов'язати Управління пенсійного
фонду України в Решетилівському районі
Полтавської області подати до суду
першої інстанції звіт про виконання
судового рішення протягом 1 місяця з
дня набрання законної сили постановою
суду.

23.09.2014 року постановою Решетилівського
районного суду Полтавської області
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Решетилівському районі Полтавської
області - задовольнити частково.

Зобов'язано Головне управління
Пенсійного фонду України в
Решетилівському районі Полтавської
області провести ОСОБА_1 з 01 січня 2014
року нарахування та виплату відповідно
до статей 50, ч. ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (далі Закон
України № 796-ХІІ) державної пенсії у
розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій
за віком та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 50
відсотків мінімальної пенсії за віком
з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», виходячи з
розрахунку мінімальної пенсії за
віком, визначеної на рівні
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність,
встановленого законом України про
Державний бюджет України на
відповідний рік, з урахуванням
попередніх виплат, та до змін в
законодавстві.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовлено.

Позивачка з постановою суду першої
інстанції не погодилася та подала
апеляційну скаргу в якій просить
постанову суду першої інстанції
змінити, зобов'язати відповідача
подати до суду звіт про виконання
постанови суду, посилаючись на
помилкове застосування судом першої
інстанції норм процесуального права.
Обґрунтовуючи свої вимоги позивач
керувався нормами абз. 7 п. 4 ч. 1 ст. 163,
абз. 5 п. 4 ч. 1 ст. 207, ч. 1 ст. 267 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) та вказав, що суд
першої інстанції мав право встановити
судовий контроль за виконанням рішення
під час ухвалення оскаржуваної
постанови.

Колегія суддів, перевіривши рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги відповідно до ст. 195
КАС України, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Решетилівському районі Полтавської
області, має статус постраждалого
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії, що підтверджено копією
посвідчення серії А № 138069С (а.с.3) ), є
інвалідом третьої групи безстроково,
про що свідчить довідка Сер. МСЕ №1503004
від 29 січня 2008 року (а.с. 3 - зворотній
бік) та отримує державну пенсію та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю відповідно до Закону України
№ 796-ХІІ.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
визнання протиправною відмови та
зобов'язання відповідача провести
перерахунок та виплату додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, з 01
січня 2014 року суд першої інстанції
виходив з того, що позивач має право на
отримання державної пенсії в розмірі
передбаченому ч.4 ст. 54 та додаткової
пенсії відповідно до ст. 50 Закону
України 796-ХІІ, а відповідач у вказаний
період неправомірно відмовив у
проведенні перерахунку даних пенсій.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції
України, громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорії зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту населення
визначені та закріплені в Законі
№796-ХІІ.

Статтею 49 Закону України №796-ХІІ
передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до категорій 1,2,3,4
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до п. 4 ст. 54 Закону України №
796-ХІІ в усіх випадках розміри пенсій
для інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими: по третій групі
інвалідності - 6 мінімальних пенсій за
віком.

Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України
№796-ХІІ особам, віднесеним до першої
категорії призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірах: інвалідам третьої
групи 50% мінімальної пенсії за віком.

При обчисленні державної та додаткової
пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю,
розмір мінімальної пенсії за віком
розраховується виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленого Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". А саме відповідно до ч. 1
ст. 28 Закону, розмір мінімальної пенсії
за віком за наявності у чоловіків 25, а у
жінок 20 років страхового стажу,
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом.
Прожитковий мінімум встановлюється
Кабінетом Міністрів України та щороку
затверджується Верховною Радою
України в Законі про Державний бюджет
України на відповідний рік.

Згідно ч. 3 ст. 67 Закону України № 796-ХІІ
у разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії визначений
відповідно до ст. 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам
віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій.

Позивачці призначена та виплачується
державна пенсія та додаткова пенсія за
шкоду заподіяну здоров'ю на підставі
постанови Кабінету Міністрів України
від 23.11.2011 року № 1210 "Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", виходячи з
розміру основної пенсії у відсотковому
відношенні до прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
та розміру додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, - у фіксованому
грошовому розмірі. Проте, відповідно до
приписів Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" розмір державної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, визначається виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком. А
згідно ч.1 ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" мінімальний розмір пенсії
за віком встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що при визначенні розміру пенсій
позивачеві застосуванню підлягають
ст.ст.50 та 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", а не положення постанови
Кабінету Міністрів України від 23.11.2011
року № 1210 "Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Таким чином, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції,
що дії відповідача щодо відмови в
здійсненні позивачу перерахунку та не
виплати пенсії по інвалідності та
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю в розмірі, визначеному Законом
№ 796-ХІІ, призвели до порушення прав
позивача, які підлягають захисту в
судовому порядку.

Крім того, щодо періоду для перерахунку
пенсії, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити наступне.

Виходячи з визначення поняття "пенсія"
випливає, що щомісячні пенсійні
виплати здійснюються на постійній
основі, один раз на місяць протягом
невизначеного періоду часу, а тому цей
вид виплат не є строковим і не може бути
призначений на певний строк. У цьому
випадку визначається лише дата, з якої
особа має право на отримання пенсії (чи
її перерахунок). Кінцевий термін або
строк, на який призначається пенсія, не
може встановлюватись, оскільки це
суперечить самому визначенню та суті
пенсії. Тому виплату пенсії не може
бути обмежено будь-яким кінцевим
терміном або строком, оскільки це б
обмежувало право особи на отримання
державної пенсії та щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка має виплачуватись
постійно, один раз на місяць протягом
невизначеного часу та без встановлення
будь-якого терміну або строку виплати
пенсії.

Порядок та строки нарахування пенсій
можуть бути змінені за умов іншого
законодавчого регулювання.

Відмовляючи в задоволенні позову в
частині зобов'язання відповідача
подати звіт про виконання судового
рішення, суд першої інстанції виходив з
того, що вирішення питання подання
зазначеного звіту не передбачається
одночасно із ухваленням судового
рішення у справі.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 267
Кодексу адміністративного судочинства
України суд, який ухвалив судове
рішення в адміністративній справі, має
право зобов'язати суб'єкта владних
повноважень, не на користь якого
ухвалене судове рішення, подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення.

Цій нормі кореспондують положення
абзацу сьомого пункту 4 частини першої
статті 163, абзацу п'ятого пункту 4
частини першої статті 207 названого
Кодексу, згідно з якими у резолютивній
частині постанови суду першої чи
апеляційної зазначається встановлений
судом строк для подання суб'єктом
владних повноважень - відповідачем до
суду першої інстанції звіт про
виконання постанови, якщо вона вимагає
вчинення певних дій.

Отже, встановити судовий контроль за
виконанням рішення суб'єктом владних
повноважень - відповідачем у справі суд
першої чи апеляційної інстанції може
під час прийняття постанови у справі.

Такий контроль здійснюється судом
першої інстанції шляхом зобов'язання
надати звіт про виконання судового
рішення, розгляду поданого звіту на
виконання постанови суду першої,
апеляційної чи касаційної інстанцій, а
в разі неподання такого звіту -
встановленням нового строку для
подання звіту та накладенням штрафу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
зобов'язання суб'єкта владних
повноважень не на користь якого
ухвалено судове рішення, подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання постанови, є правовим
наслідком судового рішення і саме в
його резолютивній частині має бути
визначено обов'язок подати звіт,
оскільки встановити судовий контроль
за невиконанням судового рішення
суб'єктом владних повноважень -
відповідачем у справі суд першої чи
апеляційної інстанції може лише під
час прийняття постанови у справі.

Отже, постанова суду першої інстанції в
частині відмови у задоволенні позову
щодо зобов'язання відповідача подати
звіт про виконання судового рішення є
такою, що ухвалені з порушенням норм
процесуального законодавства та
підлягає скасуванню на підставі пункту
4 статті 202 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Постанову Решетилівського районного
суду Полтавської області від 23.09.2014р. по
справі № 546/779/14-а в частині відмови
у задоволенні позову ОСОБА_1 -
скасувати.

В цій частині ухвалити нову постанову,
якою зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Решетилівському районі
Полтавської області подати звіт до
суду першої інстанції про виконання
судового рішення на протязі одного
місяця з дня набрання законної сили
постанови суду.

В іншій частині постанову
Решетилівського районного суду
Полтавської області від 23.09.2014 року по
справі №546/779/14-а - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Сіренко
О.І.Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В.
Спаскін О.А. Повний текст постанови
виготовлений 24.12.2014 р.

Помічник судді
Цюпак О.П.