Справа № 810/6465/14
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2014 року
810/6465/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого судді -
Балаклицького А.І., розглянувши в
порядку скороченого провадження в м.
Києві адміністративну справу

за позовомУправління Пенсійного фонду
України у Баришівському районі
Київської областідоПриватного
акціонерного товариства "Баришівське
АТП 13247"простягнення заборгованості по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,

в с т а н о в и в:

Управління Пенсійного фонду України у
Баришівському районі Київської
області звернулось до Київського
окружного адміністративного суду з
позовом до Приватного акціонерного
товариства "Баришівське АТП 13247" про
стягнення заборгованості по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
по Списку № 2 в сумі 1223,08 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за
особовим рахунком відповідача
утворився борг з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах за списком № 2.
Посилаючись на частину другу
Прикінцевих положень Закону України
від 09.07.2003 №1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та пункт 6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою Пенсійного фонду України
від 19.12.2003 №21-1, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за
№64/8663, позивач просить суд стягнути
суму заборгованості з відповідача.

Територіальні органи Пенсійного фонду
України в силу закону здійснюють
функції з контролю за правильністю,
повнотою нарахування і своєчасністю
сплати страхувальниками внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а також стягнення
заборгованості за страховими внесками,
тому позивач звернувся до суду з
позовом про стягнення з відповідача
сум вказаної заборгованості.

Згідно з пунктом 4 частини першої
статті 183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України, скорочене
провадження застосовується в
адміністративних справах щодо:
стягнення грошових сум, які
ґрунтуються на рішеннях суб'єкта
владних повноважень, щодо яких
завершився встановлений цим Кодексом
строк оскарження.

Позивач та відповідач належним чином
повідомлені про розгляд справи в
порядку скороченого провадження, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення
(рекомендованого).

Разом з тим, відповідач не скористався
наданим частиною третьою статті 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України правом щодо подачі заперечень
на адміністративний позов, а тому суд
розглядає справу на підставі наявних у
ній доказів.

Всебічно та об'єктивно дослідивши
матеріали справи, та оцінивши їх у
сукупності, суд дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Приватне акціонерне товариство
"Баришівське АТП 13247" є юридичною
особою, як платник внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України у
Баришівському районі Київської
області.

Згідно Розрахунку фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
виплачених Литовку М.М. за вересень 2014
року, у відповідача утворилася
заборгованість перед Пенсійним фондом
України.

Позивачем здійснено розрахунок
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсії на підставі пунктів "б" - "з"
статті 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" (список №2), згідно вимог
ч. 2 Прикінцевих положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" та
визначено розмір витрат за вересень 2014
року в сумі 1223,08 грн., які підлягають
відшкодуванню за рахунок відповідача у
зв'язку з виплатою та доставкою пенсії
вказаному пенсіонеру.

Відповідач ознайомлений із
розрахунком, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення, проте у добровільному
порядку витрати не відшкодовано.

Принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування визначаються
Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", зокрема: принципи та
структура системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування; коло осіб, які
підлягають загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню;
платники страхових внесків, їх права та
обов'язки; порядок нарахування,
обчислення та сплати страхових
внесків, стягнення заборгованості за
цими внесками тощо.

Відповідно до частини третьої статті 18
Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" страхові внески є
цільовим загальнообов'язковим
платежем, який справляється на всій
території України в порядку,
встановленому цим Законом. Страхові
внески, згідно зі статтею першою
вказаного Закону - це кошти відрахувань
на соціальне страхування та збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, сплачені згідно із
законодавством, що діяло раніше; кошти,
сплачені на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
відповідно до цього Закону.

Пунктом 2 розділу XV "Прикінцеві
положення" Закону України від 09.07.2003
№1058-ІV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
передбачено, що пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Коло осіб, які мають право на пенсію за
віком на пільгових умовах, незалежно
від місця останньої роботи за списком
№ 2, визначено, зокрема підпунктами
"б"-"з" частини першої статті 13 Закону
України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне
забезпечення".

Проте, до запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди підпунктом 1 пункту
2 розділу XV "Прикінцеві положення"
Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено, що вказаним
особам пенсії призначаються за нормами
цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне
забезпечення" (статтями 27 та 28). При
цьому зберігається порядок покриття
витрат на виплату і доставку цих
пенсій, що діяв до набрання чинності
цим Законом.

Порядок відшкодування
страхувальниками витрат Пенсійного
фонду України на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених на
пільгових умовах, визначено
Інструкцією про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного Фонду
України, затвердженою постановою
Пенсійного фонду України від 19.12.2003
№21-1.

Відповідно до приписів пункту 6.4
вказаної Інструкції Пенсійний фонд
щорічно в повідомленнях про розрахунок
сум фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, які надсилає
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених пенсій, визначає
розмір сум до відшкодування на
поточний рік.

Підприємства відповідно до вимог
пункту 6.8 Інструкції щомісяця до 25-го
числа повинні вносити до Пенсійного
фонду України зазначену в повідомленні
місячну суму фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Згідно з абзацом четвертим підпункту 1
пункту 2 розділу XV "Прикінцеві
положення" Закону України від 09.07.2003
№1058-ІV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, крім тих,
що були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Отже, зазначеною нормою абзацу
четвертого підпункту 1 пункту 2 розділу
XV "Прикінцеві положення" Закону України
від 09.07.2003 №1058-ІV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" прямо визначено обов'язок
відповідача стосовно відшкодування
витрат на виплату та доставку пенсій
особам, які були зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України.

Згідно із пунктом 1 статті 1 та пунктом 1
статті 2 Закону України від 26.06.1997
№400/97-ВР "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування" для
суб'єктів підприємницької діяльності
незалежно від форм власності, їх
об'єднань, бюджетних, громадських та
інших установ та організацій, об'єднань
громадян та інших юридичних осіб, а
також фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які
використовують працю найманих
працівників, об'єктом оподаткування є
також фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону України
"Про пенсійне забезпечення".

З огляду на викладене, витрати на
виплату і доставку пільгових пенсій по
списку №2, які відповідач відповідно до
Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" зобов'язаний
відшкодовувати Пенсійному фонду, у
розумінні цього Закону вважаються
внесками на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Статтями 14, 15 Закону України від 09.07.2003
№1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
передбачено, що платниками страхових
внесків до солідарної системи є
страхувальники, зокрема, роботодавці -
підприємства, установи та організації,
створені відповідно до законодавства
України.

Відповідно до абзацу шостого частини
другої статті 17 та частини шостої
статті 20 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" страхувальники
зобов'язані нараховувати, обчислювати
і сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески.

Згідно з частиною першою статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до частини першої статті 70
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу,
зокрема, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, у яких обов'язок
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Наявність у відповідача
заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій по списку № 2
підтверджується доказами, наданими
позивачем.

Доказів щодо неправомірності
визначення розміру та складу фактичних
витрат позивача на виплату та доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах за списком № 2, неправомірності
їх нарахування, а також доказів щодо
погашення наявної у відповідача
заборгованості в розмірі 1223,08 грн. суду
не надано.

За таких обставин, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, беручи до уваги ту обставину, що
суму заборгованості до Управління
Пенсійного фонду України у
Баришівському районі Київської
області в розмірі 1223,08 грн. відповідач у
встановлені законодавством строки не
сплатив, заборгованість у вказаному
вище розмірі підтверджується доказами,
наявними у матеріалах справи, суд
дійшов висновку про обґрунтованість
позовних вимог та вважає їх такими, що
підлягають задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) стягненню з
відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.
124 Конституції України, Законом України
"Про пенсійне забезпечення", Законом
України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування",
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", статтями 69, 70, 71, 94, 158 - 163,
183-2, 256 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України у
Баришівському районі Київської
області - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Баришівське АТП 13247" () на користь Управління
Пенсійного фонду України у
Баришівському районі Київської
області заборгованість по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
по списку № 2 за вересень 2014 року в сумі
1223 (одна тисяча двісті двадцять три)
грн. 08 коп.

Постанова підлягає негайному
виконанню.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Київський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з моменту отримання копії
постанови.

Суддя
Балаклицький А. І.