Справа № 610/3887/14
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 р.Справа № 610/3887/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Ральченка І.М. , Старостіна В.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Балаклійському районі
Харківської області на постанову
Балаклійського районного суду
Харківської області від 14.11.2014р. по
справі № 610/3887/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Балаклійському районі
Харківської області

про визнання рішення протиправним і
його скасування, зобов"язання вчинити
певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до
Балаклійського районного суду
Харківської області з позовом до
Управління пенсійного фонду України в
Балаклійському районі Харківської
області (далі - відповідач), в якому, з
урахуванням уточнення позовних вимог,
просила суд визнати протиправним і
скасувати рішення про відмову у
призначенні пенсії; зобов'язати
відповідача призначити пенсію за віком
достроково, зарахувавши до загального
трудового стажу період з 02.01.2989 р. по
21.05.1998 р. на підприємстві Балаклійська
нафтобаза ВАТ «Харківнафтпродукт» і
провести її виплату.

Постановою Балаклійського районного
суду Харківської області від 14.11.2014
року задоволено частково уточнений
позов. Визнано протиправним та
скасовано рішення № 30409 управління
Пенсійного фонду України в
Балаклійському районі Харківської
області від 21.03.2014р.; зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Балаклійському районі Харківської
області повторно розглянути заяву
ОСОБА_1 про призначення пенсії з
урахуванням правил п. 18 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637.
В іншій частині уточненого позову
відмовлено.

Відповідач, не погодившись із судовим
рішенням в частині задоволення
позовних вимог, подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Балаклійського районного
суду Харківської області від 14.11.2014
року та ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги, відповідач посилається на
прийняття оскаржуваної постанови з
порушенням норм матеріального права,
без повного і всебічного з'ясування
обставин справи, що мають значення для
справи.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони не прибули,
повідомлені належним чином про дату,
час і місце судового засідання.

Колегія суддів на підставі п.2 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
письмові докази, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що рішенням № 30409 управління
Пенсійного фонду України в
Балаклійському районі Харківської
області від 21.03.2014р. позивачу ОСОБА_1
відмовлено у зарахуванні до загального
трудового стажу періоду роботи з
02.01.1989р. на підприємстві Балаклійська
нафтобаза ВАТ «Харківнафтопродукт».

Оскаржуване рішення обґрунтовано тим,
що запис у трудовій книжці про
звільнення проведений з порушенням
законодавства, а саме відсутні дата
звільнення, дата і номер наказу, підпис
посадової особи.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
приймаючи оскаржуване рішення,
відповідач діяв необґрунтовано, тобто
без врахування усіх обставин справи, що
мають значення для прийняття рішення.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Згідно ст. 46 Конституцій України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Це право гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення; створенням
мережі державних, комунальних,
приватних закладів для догляду за
непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" визначено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу за відсутності такої книжки або
відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

У пункті 20 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.08.93 р. №637 зазначено, що в тих
випадках, коли у тих випадках, коли в
трудовій книжці відсутні відомості, що
визначають право на пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років,
установлені для окремих категорій
працівників, для підтвердження
спеціального трудового стажу
приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників (далі - Порядок
№637).

Відповідно до п.18 Порядку №637, за
відсутності документів про наявний
стаж роботи і неможливості одержання
їх внаслідок ліквідації підприємства,
установи, організації або відсутності
архівних даних з інших причин, ніж ті,
що зазначені в пункті 17 цього Порядку,
трудовий стаж установлюється на
підставі показань не менше двох
свідків, які б знали заявника по
спільній роботі на одному
підприємстві, в установі, організації
(в тому числі колгоспі) або в одній
системі і мали документи про свою
роботу за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника.

Отже, враховуючи ліквідацію
підприємства та відсутність в архіві
будь-яких документів підприємства,
відповідач при прийнятті рішення
повинен був врахувати приписи п. 18
наведеного вище Порядку, проте,
відповідачем при прийнятті рішення не
враховано приписи наведеної норми.

Як вбачається з матеріалів справи,
допитані у судовому засіданні суду
першої інстанції свідки ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 пояснили, що позивача знають з
часу прийняття її на роботу на
підприємство 1989р. При перенайменуванні
підприємства всіх працівників
звільнили в один день 31.12.1998р. за
переводом до нового підприємства,
разом продовжували працювати до кінця
2001р. На підтвердження своїх слів надали
оригінали трудових книжок, фотокопії
яких долучені до справи (а.с. 77-90).

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає обґрунтованим висновок суду
першої інстанції про те, що відмова
відповідача у зарахуванні до
загального трудового стажу ОСОБА_1
періоду роботи з 02.01.1989р. на
підприємстві Балаклійська нафтобаза
ВАТ «Харківнафтопродукт», є
неправомірною.

Отже, колегія суддів переглянувши
рішення суду першої інстанції, вважає,
що при його прийнятті суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що постанова Балаклійського районного
суду Харківської області від 14.11.2014
року по справі № 610/3887/14-а прийнята з
дотриманням норм чинного
процесуального та матеріального права
і підстав для її скасування не
виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, п. 1 ч. 1
ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Балаклійському районі Харківської
області залишити без задоволення.

Постанову Балаклійського районного
суду Харківської області від 14.11.2014р. по
справі № 610/3887/14-а в частині
задоволення позовних вимог залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Бегунц
А.О.Судді(підпис) (підпис) Ральченко І.М.
Старостін В.В.