Справа № 826/16531/14
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2014-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2014 року №
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Погрібніченка І.М.,
розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справуза позовом
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м.
КиєвідоТовариства з обмеженою
«Імперія-Тех»пронакладення арешту та
стягнення податкового боргу, -
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
27 жовтня 2014 року до Окружного
адміністративного суду міста Києва
звернулась Державна податкова
інспекція у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві (далі - ДПІ у Печерському районі
ГУ Міндоходів у м. Києві, позивач) з
адміністративним позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Імперія-Тех» (далі -
ТОВ «Імперія-Тех», відповідач) про:
- накладення арешту на кошти та інші
цінності ТОВ «Імперія-Тех», , що знаходяться в банківських
установах, на суму податкового боргу у
розмірі 717 240,76 грн.;
- стягнення з ТОВ «Імперія-Тех», код
податкового боргу в розмірі 717 240, 76
грн., шляхом перерахунку коштів з
відкритих розрахункових рахунків, що
знаходяться в банківських установах: в
рахунок погашення боргу з податку на
додану вартість, а саме - 343 942, 00 грн. на
(одержувач: УДКСУ у Печерському р-ні м.
Києва, код 38004897, в ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО
820019, код платежу 14010100); в рахунок
погашення боргу з податку на прибуток
приватних підприємств, а саме - 373 298, 76
(одержувач: УДКСУ у Печерському р-ні м.
Києва, код 38004897, в ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО
820019, код платежу 1102100).
В обґрунтування позовних вимог,
позивач посилався на те, що податковий
борг відповідача у розмірі 717 240, 76 грн.
виник у зв'язку з допущенням ТОВ
«Імперія-Тех» порушень податкового
законодавства та з несплатою
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість та податку на прибуток
приватних підприємств, у передбачені
законодавством строки.
А тому, з метою запобігання ухилення
відповідача від сплати податків, на
підставі пункту 20.1.17 статті 20
Податкового кодексу України, необхідно
накласти арешт на кошти та інші
цінності платника податків.
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги повністю
підтримав та просив їх задовольнити.
В судове засідання представник
відповідача не з'явився, причину не
явки суду не повідомив, про дату, час і
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, заяв про розгляд справи
за його відсутності чи відкладення
розгляду справи суду не надав.
Відповідно до вимог частини 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, в зв'язку з неявкою в судове
засідання представника відповідача,
суд дійшов висновку про доцільність
розгляду справи у письмовому
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення представника позивача,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
зареєстроване Головним управлінням
юстиції у м. Києві як суб'єкт
підприємницької діяльності 12 травня 2008
Місцезнаходження ТОВ «Імперія-Тех»:
ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів
у м. Києві проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Імперія-Тех» (код
достовірності та повноти нарахування і
сплати податків за наслідками
фінансово-господарських
взаємовідносин з Товариством з
обмеженою відповідальністю
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Торгово-промислова
компанія «Техномашпостач», () за період з 01 січня 2011 року по 31
грудня 2012 року, за результатами якої
складено акт від 02 квітня 2013 року №
На підставі вказаної перевірки,
позивачем 26 квітня 2013 року прийнято
податкові повідомлення-рішення №
суму податкового зобов'язання у
відповідачу було визначено суму
податкового зобов'язання у розмірі 323
повідомлення-рішення відповідачем
було оскаржено до Окружного
адміністративного суду м. Києва, яким 11
листопада 2013 року податкові
повідомлення-рішення 26 квітня 2013 року
Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 01 квітня 2014
року постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 11
листопада 2013 року скасовано та
прийнято нову, якою у задоволені
позовних вимог ТОВ «Імперія-Тех»
відмовлено повністю.
Окрім цього, позивачем вказані вище
податкові повідомлення-рішення було
оскаржено в адміністративному порядку
до ГУ Міндоходів у м. Києві, за
результатами розгляду яких, останній
рішенням від 16.07.2013 року № 2154/10/26-15-10-04-04
скасував податкове
повідомлення-рішення № від 26.04.2014
року в частині штрафних (фінансових)
санкцій по податку на додану вартість
на суму 2 083, 00 грн.

На підставі вказаного рішення,
позивачем прийнято податкове
повідомлення - рішення від 29.05.2014 року №
733552208 на суму 321 407, 00 грн.

Як вбачається з карток особових
рахунків у відповідача станом на 29
травня 2014 року обліковувалась
переплата з податку на додану вартість
в сумі 11 309, 76 грн., у зв'язку із чим
податковий борг ТОВ «Імперія-Тех» був
зменшений на вказану суму.

Окрім цього, згідно статті 129
Податкового кодексу України,
відповідачу була нарахована пеня в
сумі 63 201, 52 грн. з податку на додану
вартість та 43 223, 00 грн. з податку на
прибуток.

Враховуючи викладене вище та несплату
ТОВ «Імперія-Тех» податкового боргу у
розмірі 717 240, 76 грн., позивач звернувся
до суду з даним адміністративним
позовом.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
надані сторонами докази та пояснення,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, суд погоджується з
доводами Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини, що склалися між
сторонами регулюються нормами
Конституції України, Податкового
кодексу України (далі - ПК України) та
іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 19 Конституції
України (тут і далі по тексту всі
нормативно-правові акти наведені в
редакції, чинній в момент виникнення
спірних правовідносин) правовий
порядок в Україні ґрунтується на
засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції
України, кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Згідно з підпунктом 14.1.156 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
(далі - ПК України) під податковим
зобов'язанням розуміється сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

Пунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу
України передбачено, що у разі коли
платник податків не сплачує узгодженої
суми грошового зобов'язання в
установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.3 Податкового
кодексу України податкова вимога
надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання.

Відтак, враховуючи, що сума податкового
зобов'язання не була сплачена
своєчасно, вона набула статусу
податкового боргу.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, за
відповідачем обліковується податкова
заборгованість у загальному розмірі 717
240,76 грн., в тому числі з податку на
додану вартість у розмірі 373 298,76 грн., з
податку на прибуток підприємств - 343
942,00 грн.

Вказана заборгованість
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами.

На виконання пункту 59.1 статті 59 ПК
України, позивачем, на юридичну адресу
відповідача, була надіслана податкова
вимога від 08 липня 2014 року № 5634-25 на
суму податкового боргу у розмірі 176 407,
11 грн., яка була отримана відповідачем 14
липня 2014 року, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

Доказів оскарження податкової вимоги
за визначеними контролюючим органом
податковими зобов'язаннями
відповідачем суду не надано.

Беручи до уваги вищевикладені
положення законодавства та
встановлені по справі обставини, суд
приходить до висновку про задоволення
позовних вимог та стягнення з ТОВ
«Імперія-Тех» суми податкового боргу в
розмірі 717 240, 76 грн., у зв'язку із чим
позовна вимога в цій частині підлягає
задоволенню.

Щодо вимоги про накладення арешту на
кошти та інші цінності ТОВ
«Імперія-Тех», , що
знаходяться в банківських установах,
на суму податкового боргу у розмірі 717
240,76 грн., суд зазначає наступне.

У разі невиконання платником податків
грошового зобов'язання, забезпеченого
податковою заставою, орган стягнення у
порядку, визначеному цим Кодексом,
звертає стягнення на майно такого
платника, що є предметом податкової
застави (абзац другий підпункту 14.1.155 п.
14.1 ст. 14 ПК України).

Органами стягнення є виключно
контролюючі органи (під якими
розуміються органи доходів і зборів),
уповноважені здійснювати заходи щодо
забезпечення погашення податкового
боргу та недоїмки зі сплати єдиного
внеску у межах повноважень, а також
державні виконавці у межах своїх
повноважень (п. 41.1 і п. 41.2 ст. 41 цього
Кодексу).

Джерелами погашення податкового боргу
платника податків є будь-яке майно
такого платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами (п.87.2
ст.87 ПК України).

Відповідно до п. 88.1. ст. 88 ПК України з
метою забезпечення виконання
платником податків своїх обов'язків,
визначених цим Кодексом, майно
платника податків, який має податковий
борг, передається у податкову заставу.

Право податкової застави виникає у
разі несплати у строки, встановлені цим
Кодексом, суми грошового зобов'язання,
самостійно визначеної контролюючим
органом, - з дня виникнення податкового
боргу. (п. 89.1.2 ст.89 ПК України).

Згідно із п. 95.1 ст. 95 ПК України орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2. ст.95 ПК України визначено,
що стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги.

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 ПК України
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.
Орган державної податкової служби
звертається до суду щодо надання
дозволу на погашення усієї суми
податкового боргу за рахунок майна
платника податків, що перебуває у
податковій заставі.

Згідно п.п. 20.1.33., 20.1.34. ст. 20 ПК України
контролюючі органи мають право
звертатися до суду щодо накладення
арешту на кошти та інші цінності, що
знаходяться в банку, платника податків,
який має податковий борг, у разі якщо у
такого платника податків відсутнє
майно та/або його балансова вартість
менша суми податкового боргу, та/або
таке майно не може бути джерелом
погашення податкового боргу;
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках, що
обслуговують такого платника податків,
на суму податкового боргу або його
частини.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання положень ст. 89 ПК України,
заступником начальника ДПІ у
Печерському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві 08.07.2014 року прийнято рішення про
опис майна у податкову заставу.

Вказане рішення було надіслано на
адресу відповідача листом від 09.07.2014
року № 31920/10/26-55-25-01-10, яким одночасно від
позивача витребовувалося надання в
десятиденний термін належним чином
засвідчені копії необхідних для
проведення опису майна у податкову
заставу документів, а саме: балансу,
договорів купівлі-продажу, видаткові,
податкових накладних, виписок з систем
реєстру цінних паперів, детальної
розшифровки оборотно-сальдової
відомості по рахунках, а також
забезпечення безперешкодного доступу
податковому керуючому Михайленко В.В.
для здійснення ним опису майна у
податкову заставу.

Проте, станом на час розгляду справи,
відповідачем відповіді на вказаний
лист надано не було.

Водночас, суд звертає увагу, що
відповідач, в судове засідання не
прибув, жодних заперечень чи доказів,
які б спростовували доводи позивача не
надав.

При цьому, відповідно до інформаційної
довідки з Державного реєстру від 09
жовтня 2014 року у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно,
відомості щодо відповідача відсутні.

Згідно з інформаційної бази АІС
«Автомобіль» ДАІ МВС України у ТОВ
«Імперія-Тех» відсутні транспортні
засоби.

Також, відповідно до поданого до ДПІ у
Печерському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві балансу (Звіт про фінансовий
стан), станом на 31 грудня 2013 року
залишкова вартість основних засобів на
кінець звітного періоду становить 55
тисяч гривень.

Окрім цього, як вбачається з матеріалів
адміністративної справи ТОВ
«Імперія-Тех» має відкритті рахунки у
АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» - № (долар
США), № 6345 (українська гривня), №
6346 (українська гривня), № 6345
(євро); ПАТ «УКРСОЦБАНК» - № 8587
(українська гривня), № 0498.

Таким чином, враховуючи той факт, що
податковий борг платника є узгодженим,
майно, за рахунок якого він може бути
погашений у відповідача відсутнє,
балансова вартість майна менша суми
податкового боргу, що підтверджується
відповідними доказами, суд приходить
до переконання, що позивачем вжито всіх
необхідних заходів, визначених Главою 9
Податкового кодексу України, які слід
вжити податковому органу з метою
забезпечення виконання платником
податків своїх зобов'язань.

А тому, позовна вимога про накладення
арешту на кошти та інші цінності ТОВ
«Імперія-Тех», , що
знаходяться в банківських установах,
на суму податкового боргу у розмірі 717
240,76 грн. також підлягає до задоволення.

За правилами частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого, вирішує справи
відповідно до Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України. Суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд прийшов
до переконання про задоволення
позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до частини 4 статті 94 КАС
України у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. 2, ст. 9, ст. ст. 69 - 71, ст. 94,
ст. ст. 158-163, ст. 167, ст. 186, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві задовольнити.

2. Накласти арешт на кошти та інші
цінності Товариства з обмеженою
відповідальністю «Імперія-Тех», , що знаходяться в
банківських установах, на суму
податкового боргу у розмірі 717 240, 76 грн.
(сімсот сімнадцять тисяч двісті сорок
грн. 76 коп.).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Імперія-Тех», (податкова адреса: 01021,
місто Київ, вулиця Шовковична, будинок
13/2) суму податкового боргу в розмірі 717
240, 76 грн. (сімсот сімнадцять тисяч
двісті сорок грн. 76 коп.), шляхом
перерахунку коштів з відкритих
розрахункових рахунків, що знаходяться
в банківських установах:

- в рахунок погашення боргу з податку на
додану вартість, а саме - 343 942, 00 грн.
(триста сорок три тисячі дев'ятсот
сорок дві грн.) на бюджетний рахунок №
0007 (одержувач: УДКСУ у Печерському
р-ні м. Києва, код 38004897, в ГУ ДКСУ у м.
Києві, МФО 820019, код платежу 14010100);

- в рахунок погашення боргу з податку на
прибуток приватних підприємств, а саме
- 373 298,76 грн. (триста сімдесят три тисячі
двісті дев'яносто вісім грн. 76 коп.) на
бюджетний рахунок № 0007
(одержувач: УДКСУ у Печерському р-ні м.
Києва, код 38004897, в ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО
820019, код платежу 11021000).

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 КАС України та
може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими
статтями 185-187 КАС України, шляхом
подання через суд першої інстанції
апеляційної скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко