Справа № 817/3809/14
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/3809/14

22 грудня 2014 року 17год. 25хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Жуковська Л.А., за
участю секретаря судового засідання
Мельничук О.А., сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі:

позивача: представник не з'явився,

відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Державної податкової інспекції у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
доОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

Державна податкова інспекція у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області (далі
- ДПІ у м.Рівному) звернулася з
адміністративним позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості в сумі 143223,64грн.
(86599,00грн. - податок на додану вартість,
56624,64грн. - податок на доходи фізичних
осіб).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
станом за позивачем перед бюджетом
рахується податковий борг в сумі
143223,64грн. (86599,00грн. - податок на додану
вартість, 56624,64грн. - податок з доходів
фізичних осіб). Вказаний борг у
добровільному порядку відповідачем не
сплачений.

У судове засідання позивач не з'явився,
адміністративний позов містить
клопотання про розгляд справи за
відсутності представника.

У поданих суду запереченнях
відповідач, ОСОБА_1, позовні вимоги не
визнав повністю та вказав, що позов
подано з порушенням строку
встановленого ст.99 КАС України та до
неналежного відповідача, оскільки
20.11.2014 він припинив підприємницьку
діяльність. Крім того, зазначив, що у 2013
році позивач звертався до суду щодо
стягнення з відповідача податкового
боргу та 30.04.2013 постановою суду у справі
№817/481/13-а, яка набрала законної сили,
позов задоволено повністю, а тому
вважає дай позов безпідставним. Просив
закрити провадження у справі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про причини неприбуття суд не
повідомив, про дату, час і місце
судового розгляду повідомлений з
урахуванням вимог ст.ст.33, 35 КАС України
належним чином.

У ході судового розгляду, судом, на
підставі письмового клопотанням
податкового органу, допущено заміну
неналежного відповідача - фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, на належного -
ОСОБА_2.

Судом не визнавалася обов'язковою
участь сторін у судовому засіданні. За
таких обставин суд вважає за можливе
вирішити спір без участі сторін на
підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
відповідно до положень ч.6 ст.12 КАС
України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не забезпечується.

Розглянувши матеріали справи та
дослідивши письмові докази, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення повністю з
огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 05.08.2008
був зареєстрований виконавчим
комітетом Рівненської міської ради як
фізична особа-підприємець, перебуває
на обліку, як платник податків в органі
державної податкової служби з 06.08.2008 за
№25668 та з 20.11.2014 припинив
підприємницьку діяльність за власним
рішенням.

Станом на 25.11.2014 за ОСОБА_1 рахується
податковий борг в сумі 143223,64грн.

Борг з податку на додану вартість в
сумі 86599,00грн. виник на підставі
податкового повідомлення-рішення
форми "Р" від 16.06.2010 №/2, прийнятого
на підставі акта перевірки від 16.02.2010
№25/17-100/НОМЕР_1, згідно з яким
відповідачу збільшено грошове
зобов'язання в сумі 86599,00грн. (56826,00грн. -
за основним платежем, 29773,00грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами)).

Податковий борг з податку на доходи
фізичних осіб в сумі 56624,64грн. виник на
підставі:

- повідомлення-рішення форми "Р" від
16.06.2010 №/2, прийнятого на підставі
акта перевірки від 16.02.2010 №25/17-100/НОМЕР_1,
згідно з яким відповідачу збільшено
грошове зобов'язання в сумі 56528,24грн. -
за основним платежем;

- повідомлення-рішення форми "Ш" від
25.02.2013 №, згідно з яким
відповідачу визначено суму штрафної
(фінансової) санкції (штрафу) - 50,00грн.;

- повідомлення-рішення форми "Ш" від
08.05.2014 №, згідно з яким
відповідачу визначено суму штрафної
(фінансової) санкції (штрафу) - 46,40грн.

Не погоджуючись з податковими
повідомленнями-рішеннями від 16.06.2010
№/2 та №/2 відповідачем
оскаржено їх в судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, у
провадженні Рівненського окружного
адміністративного суду перебувала
справа №2а-3006/10/1770 за позовом СПД ФО
ОСОБА_1 до ДПІ у м.Рівне про скасування
податкових повідомлень-рішень від
26.03.2010 №/1, від 16.06.2010 №/2, від
26.03.2010 №/1 та від 16.06.2010 №/2.

Постановою суду від 24.12.2010 у
задоволенні позовних вимог відмовлено
повністю.

На вищевказану постанову суду СПД ФО
ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу.
Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 03.02.2014
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 24.12.2010
залишено без змін, а відтак, відповідно
до положень ст.254 КАС України, рішення
суду у адміністративній справі
№2а-3006/10/1770 набрало законної сили.

Податкові повідомлення-рішення від
25.02.2013 № та від 08.05.2014 №
вважаються врученими відповідачу в
силу вимог п.58.3 ст.58 Податкового
кодексу України, у встановленому
законом порядку ним не оскаржувалися.

З метою погашення податкового боргу
ДПІ у м.Рівному для ОСОБА_1 було
сформовано та надіслано податкову
вимогу форми "Ф" від 11.09.2012 №1539 на суму
171049,83грн.

Вказана податкова вимога вважається
врученою відповідачу в силу вимог п.58.3
ст.58 Податкового кодексу України, у
встановленому законом порядку ним не
оскаржувалася.

Ці обставини підтверджені
дослідженими у судовому засіданні
доказами: свідоцтвом про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця
серії В03 №259950 (а.с.3), довідкою про
взяття на облік платника податків від
07.08.2008 №29-13/10190 (а.с.4), корінцем
податкової вимоги від 11.09.2012 №1539 (а.с.5),
розрахунком суми податкового боргу від
06.11.2014 №21581/17-16-25-10 (а.с.6), обліковими
картками платника (а.а.с.7-8), корінцями
податкових повідомлень-рішень від
25.02.2013 №, від 08.05.2014 №, від
16.06.2010 №/2, від 16.06.2010 №/2 та
повідомленнями про вручення поштових
відправлень (а.а.с.9-11), актом перевірки
від 16.02.2010 №25/17-100/НОМЕР_1 (а.а.с.12-18),
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 03.02.2014 у
справі №10766/11/9104 (№2а-3006/10/1770) (а.а.с.19-20),
витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 04.12.2014 №19717683 серії
АГ (№963947) (а.с.28), повідомленням про
припинення підприємницької діяльності
ФОП від 20.11.2014 (а.с.29), витягом з ЄДР
(а.с.36).

Стаття 67 Конституції України
передбачає обов'язок кожного
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Згідно зі ст.9 Податкового кодексу
України, податок на додану вартість та
податок на доходи фізичних осіб
належать до загальнодержавних
податків і зборів та справляються на
всій території України.

Поряд з цим, п.1 ч.1 ст.64 Бюджетного
кодексу України передбачено, що
податок на доходи фізичних осіб
закріплюється за бюджетами місцевого
самоврядування.

Відповідно до п.16.1.4. ст.16 Податкового
кодексу України, платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом.

Стаття 19-1 Податкового кодексу України
визначає функції органів податкової
служби, до яких зокрема відноситься
здійснення контролю за додержанням
податкового законодавства,
своєчасністю, достовірністю, повнотою
нарахування і сплати податків та
зборів, своєчасністю подання
податкової звітності, здійснення
контролю за погашенням податкового
боргу з податків та зборів платників
податків, у тому числі тих, майно яких
перебуває у податковій заставі,
організовує роботу та здійснює
контроль за застосуванням арешту майна
платника податків, що має податковий
борг, та/або зупинення видаткових
операцій на його рахунках у банку,
здійснює інші функції, визначені цим
Кодексом та законами України.

Згідно з п.129.1 ст.129 Податкового кодексу
України, після закінчення встановлених
цим Кодексом строків погашення
узгодженого грошового зобов'язання на
суму податкового боргу нараховується
пеня.

За змістом п.57.1 ст.57 Податкового
кодексу України, платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.57.3 ст.57 Податкового
кодексу України, у разі визначення
грошового зобов'язання контролюючим
органом з причин, пов'язаних з
порушенням податкового законодавства
(за підставами, зазначеними у
підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу), платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Згідно з п.59.1 ст.59 Податкового кодексу
України, у разі коли платник податків
не сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

В силу ч.1 ст.72, ч.2 ст.255 КАС України,
обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили, в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін.

Так, правомірність податкових
повідомлень-рішень форми "Р" від 16.06.2010
№/2 та №/2 підтверджена у
судовому порядку та не потребує
доказуванню.

Відтак, податкове зобов'язання в сумі
143127,24грн. є узгодженим з моменту
набрання законної сили ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 03.02.2014, а
тому підлягає сплаті.

Оскільки відповідач не оспорював
податкові повідомлення-рішення форми
"Ш" від 25.02.2013 №, від 08.05.2014 №
та податкової вимоги форми "Ф" від 11.09.2012
№1539, то загальна сума податкового
боргу є узгодженою і підлягає сплаті.

Відповідно до пп.14.1.175 п. 14.1 ст.14
Податкового кодексу України,
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Згідно з пп.41.1.1 п.41.1 ст.41 Податкового
кодексу України, органи державної
податкової служби є контролюючими
органами щодо податків, які
справляються до бюджетів та державних
цільових фондів, крім зазначених у
підпункті 41.1.2 цього пункту, а також
стосовно законодавства, контроль за
дотриманням якого покладається на
органи державної податкової служби.

Підпунктом 41.5 статті 41 Податкового
кодексу України передбачено, що
органами стягнення є виключно органи
державної податкової служби, які
уповноважені здійснювати заходи щодо
забезпечення погашення податкового
боргу в межах їх повноважень, а також
державні виконавці в межах своїх
повноважень.

Крім того, суд вважає за необхідне
зазначити, що порядок стягнення
податкового боргу платників податків
регулюється статтями 95 - 99 Податкового
кодексу України. Зазначені норми
визначають заходи, що можуть вживатися
податковим органом до платника
податків із метою погашення
податкового боргу.

Так, абз.2 п.97.3 ст.97 Податкового кодексу
України визначено, що у разі державної
реєстрації припинення підприємницької
діяльності фізичної особи, погашення
грошових зобов'язань та/або
податкового боргу здійснюється за
рахунок майна зазначеної особи,
оскільки особою, відповідальною за
погашення грошових зобов'язань чи
податкового боргу платника податків, є
така фізична особа (пп.97.4.3 п.97.4 ст.97
Податкового кодексу України).

Відтак, зважаючи на обмежений (1095 днів)
Податковим кодексом України строк
звернення податкового органу до суду з
позовом про стягнення податкового
боргу та виключні повноваження
податкового органу щодо його стягнення
з платників податків, суд вважає даний
позов обґрунтованим.

Також суд звертає увагу на те, що сума
податкового боргу пред'явлена до
стягнення, відповідно до рішення суду у
адміністративній справі №817/481/13-а
(а.а.с.30-31), за податковими
повідомленнями-рішеннями, які не
стосуються обставин даної справи,
оскільки стягувалася за інший період.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Зважаючи на вищевикладене, суд прийшов
до висновку, що відповідачем не надано
суду достатніх беззаперечних доказів
щодо обставин, на яких ґрунтуються його
заперечення, в той час як позовні
вимоги ДПІ у м.Рівному підтверджені
належними та допустимими доказами, а
відтак, підлягають до задоволення
повністю.

Підстави для застосування ст.94 КАС
України у суду відсутні.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
код НОМЕР_1) податковий борг в сумі
143223,64грн. (сто сорок три тисячі двісті
двадцять три гривні шістдесят чотири
копійки), з них: податку на додану
вартість в сумі 86599,00грн. (вісімдесят
шість тисяч п'ятсот дев'яносто дев'ять
гривень) - до Державного бюджету
України; податку на доходи фізичних
осіб в сумі 56624,64грн. (п'ятдесят шість
тисяч шістсот двадцять чотири гривні
шістдесят чотири копійки) - до
місцевого бюджету м.Рівне.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Жуковська Л.А.