Справа № 826/14754/13-а
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2014 року
м. Київ К/800/25565/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Донця О.Є.,

суддів:
Калашнікової О.В.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову окружного адміністративного
суду міста Києва від 27.12.2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 17.04.2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві, заступника
начальника Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві Алєксєєнка Івана
Олександровича про визнання
незаконними та скасування постанови і
припису,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві, заступника
начальника Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві Алєксєєнка І.О. про
визнання незаконними та скасування
постанови і припису.

Постановою окружного
адміністративного суду міста Києва від
27.12.2013 року позов ОСОБА_2 було
задоволено частково. Визнано
протиправною та скасовано постанову
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві «по справі про
адміністративне правопорушення» від
05.06.2013 року № 231. У задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 17.04.2014 року
апеляційні скарги ОСОБА_2 та Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві було залишено без
задоволення, а окружного
адміністративного суду міста Києва від
27.12.2013 року - без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, не
погоджуючись з даними рішеннями,
посилаючись на допущені судами першої
та апеляційної інстанцій порушення
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову
окружного адміністративного суду
міста Києва від 27.12.2013 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 17.04.2014 року
в частині відмови в задоволенні
позовних вимог та ухвалити в цій
частині нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає,
оскільки рішення судів першої та
апеляційної інстанцій постановлено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими і не надають підстав,
які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
для зміни чи скасування судових рішень.

Судами встановлено, що відповідно до
договору купівлі-продажу від 16.03.2009
року ОСОБА_2 придбав у власність
нежитлову будівлю загальною площею 372,60
кв. м, що розташована за адресою
АДРЕСА_1.

Зазначена будівля зареєстрована в
Київському міському бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
на праві приватної власності за ОСОБА_2
за реєстровим №1223-з.

Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві відповідно до статті 41 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та згідно з
Порядком здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 23 травня 2011 року
№ 553, на підставі запиту прокуратури
Солом'янського району м. Києва від
13.05.2013 року № (10-59) 5186-вих-13,
проведено позапланову перевірку
дотримання ОСОБА_2 вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил.

24.05.2013 року за результатами перевірки
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві складено акт «перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил», в
якому зазначено, що за адресою: АДРЕСА_1,
розміщено нежитловий будинок, власник
якого за договором купівлі-продажу від
16.03.2009 року є ОСОБА_2

24.05.2013 року Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві було прийнято припис про
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил, яким
позивачу заборонено експлуатацію
зазначеного об'єкту з 24.05.2013 року до
усунення допущених вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності у встановленому законом
порядку, та встановлено строк для
усунення вимог до 31.07.2013 року.

04.06.2013 року Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві складено протокол про
адміністративне правопорушення
стосовно ОСОБА_2 за експлуатацію
завершеного будівництвом нежитлового
будинку ІІ категорії складності, без
прийняття в експлуатацію у
встановленому законодавством порядку,
чим порушено частину 8 статті 39 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності».
Відповідальність за встановлене
правопорушення передбачена частиною 12
статті 96 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

05.06.2013 року заступником начальника
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві Алєксєєнком І.О. прийнято
постанову № 231, якою визнано ОСОБА_2
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого
частиною 12 статті 96 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, та
накладено штраф на суму 6800,00грн.

Згідно із частини 1 статті 39 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, що належать до I - III категорій
складності, та об'єктів, будівництво
яких здійснювалося на підставі
будівельного паспорта, здійснюється
шляхом реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

Форма декларації про готовність
об'єкта до експлуатації, порядок її
подання і реєстрації визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Частиною 8 статті 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
передбачено, що експлуатація
закінчених будівництвом об'єктів, не
прийнятих (якщо таке прийняття
передбачено законодавством) в
експлуатацію, забороняється.

На виконання статті 39 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» Постановою Кабінету
Міністрів України від 13.04.2011 року № 461
затверджено Порядок прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, згідно пункту 2 якого
прийняття в експлуатацію об'єктів, що
належать до I - III категорії складності,
та об'єктів, будівництво яких здійснено
на підставі будівельного паспорта,
проводиться шляхом реєстрації
Державною архітектурно-будівельною
інспекцією та її територіальними
органами поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

Згідно із пунктом 7 частини 4 статті 41
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», посадові
особи інспекцій державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право
одержувати в установленому
законодавством порядку від органів
виконавчої влади, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ
та організацій, фізичних осіб
інформацію та документи, необхідні для
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю.

Згідно із підпунктом 3 пункту 5
Положення про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України, затвердженого Указом
Президента України від 08.04.2011 р. № 439,
Держархбудінспекція України для
виконання покладених на неї завдань
має право в установленому порядку
одержувати (безоплатно) від органів
виконавчої влади, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій усіх форм власності, їх
посадових осіб інформацію, документи і
матеріали, а від органів державної
статистики - статистичні дані для
виконання покладених на неї завдань і
функцій.

За змістом підпунктів 6, 19 пункту 5
Положення про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України, Держархбудінспекції України
надано право видавати обов'язкові до
виконання приписи щодо усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил;
забороняти за вмотивованим письмовим
рішенням керівника інспекції чи його
заступника експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, не прийнятих в
експлуатацію.

Отже, Інспекція як орган державного
архітектурно-будівельного контролю
має право здійснювати перевірку
об'єктів будівництва, складати акт
перевірки, накладати штрафи відповідно
до закону. При цьому, її керівник або
його заступник мають право видавати
приписи про заборону експлуатації
закінчених будівництвом об'єктів I та II
категорії складності, не прийнятих в
експлуатацію, без обмеження в часі та
не залежно від того, чи було таке
введення в експлуатацію обов'язковим
до набрання чинності Законом України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» чи ні.

Враховуючи, що будівля АДРЕСА_1, у
порядку, визначеному Законом України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» та Порядком № 461, не
введена в експлуатацію, суд першої
інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
спірний припис від 24.05.2013 року про
заборону експлуатації закінченого
об'єкту до усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності у встановленому законом
порядку, винесений заступником
начальника Інспекції у межах
повноважень та у відповідності до
вимог чинного законодавства

Частиною 12 статті 96 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
передбачено, що експлуатація об'єктів
будівництва, які завершені
будівництвом з 19.01.2012 року та не
прийняті в експлуатацію, а також
наведення недостовірних даних у
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, вчинені щодо об'єктів IІ
категорії складності, - тягнуть за
собою накладення штрафу від
чотирьохсот до п'ятисот
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Разом з тим, як встановлено судами,
нежитлова будівля АДРЕСА_1 належить
ОСОБА_2 на праві приватної власності
відповідно до договору купівлі-продажу
від 16.03.2009 року. При цьому, згідно з
технічним паспортом (інвентаризаційна
справа № 33459), останній виготовлено
Київським міським бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
станом на 11.03.2009 року.

Тобто, ОСОБА_2 придбавав нежитлову
будівлю, яка була закінчена
будівництвом до 19.01.2012 року, що
унеможливлює застосування до нього
санкції, передбаченої частиною 12
статті 96 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

Водночас, на момент укладення
позивачем договору купівлі-продажу від
16.03.2009 року законодавством не було
встановлено умови обов'язкового
введення об'єкту закінченого
будівництвом в експлуатацію.

З огляду на викладене, суди дійшли
вірного висновку про те, що спірна
постанова Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві від 05.06.2013 року № 231 про
визнання винним ОСОБА_2 за
правопорушення, передбачене частиною 12
статті 96 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,
прийнята всупереч вимогам
законодавства та порушує права
останнього, а тому вказана постанова
підлягає скасуванню.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій, є законними і не підлягають
скасуванню, оскільки суди, всебічно
перевіривши обставини справи, вирішили
спір у відповідності з нормами
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин; в
них повно відображені обставини, що
мають значення для справи, висновки
судів щодо встановлених обставин і
правові наслідки є правильними, а
доводи касаційної скарги їх не
спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову окружного
адміністративного суду міста Києва від
27.12.2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 17.04.2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві, заступника начальника
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві Алєксєєнка Івана
Олександровича про визнання
незаконними та скасування постанови і
припису - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.Є. Донець

О.В.
Калашнікова

В.Ф. Мороз