Справа № 2а-1893/12/2670
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2014 року м. Київ
К/9991/41331/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів: Лосєва А.М.,
Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Печерському районі м. Києва
Державної податкової служби

на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
21.03.2012

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 07.06.2012

у справі № 2а-1893/12/2670

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нікма-2010»

до Державної податкової інспекції у
Печерському районі м. Києва

про визнання протиправним та
скасування рішення про анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
21.03.2012, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 07.06.2012,
задоволено позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «Нікма-2010»
(надалі - позивач, ТОВ «Нікма-2010») до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі м. Києва (надалі -
відповідач, ДПІ у Печерському районі м.
Києва) про визнання протиправним та
скасування рішення про анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість від 02.12.2011 № 598/15-3.

Вважаючи, що рішення судів першої та
апеляційної інстанцій прийнято з
порушенням норм матеріального права,
відповідач звернувся до Вищого
адміністративного суду України із
касаційною скаргою, у якій просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
21.03.2012 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 07.06.2012 і відмовити у задоволенні
позову в повному обсязі.

Позивач не надав письмових заперечень
на касаційну скаргу, що не перешкоджає
її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що на підставі висновку
комісії (створеної розпорядженням ДПІ
у Печерському районі м. Києва від 02
грудня 2011 року) про неподання позивачем
протягом 12 місяців (з 01.11.2010 по 01.12.2011)
податковому органу декларації з ПДВ,
відповідачем прийнято 02.12.2011 рішення №
598/15-3, яким анульовано реєстрацію ТОВ
«Нікма-2010» платником податку на додану
вартість.

Переглянувши судові рішення у межах
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
Вищий адміністративний суд України
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення касаційної
скарги, з огляду на наступне.

Так, вичерпний перелік підстав
анулювання реєстрації платника
податку, яке проводиться шляхом
виключення з реєстру платників
податку, встановлено п. 184.1 ст. 184
Податкового кодексу України, що
вступив в дію з 01.01.2011.

Анулювання реєстрації платника ПДВ на
підставах, визначених пп. «б»-«и» п. 184.1
ст. 184 Кодексу може здійснюватися за
заявою платника податку або податковим
органом самостійно у випадку
відсутності оподатковуваних поставок
протягом вказаного періоду, тобто
операцій платника податків з товарами,
що є об'єктом оподаткування ПДВ, та
неподання протягом 12 місяців
декларацій з ПДВ. Причому, 12 місяців
визначаються із урахуванням того, що не
враховується місяць, в якому проведено
реєстрацію особи платником ПДВ, якщо
особа зареєстрована з дня іншого, ніж
перший день календарного місяця;
включаються останні 12 послідовних
податкових місяців, за які подані
декларації до отримання чи складання
податковим органом документа, який є
підставою для анулювання реєстрації (п.
5.1.3 Положення про реєстрацію платників
податку на додану вартість,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 07.11.2011 № 1394).

Відповідно до пп. 5.5.2.3 даного Положення
рішення про анулювання за ініціативою
податкового органу приймається за
наявності відповідних підтвердних
документів (довідка підрозділу
оподаткування юридичних або фізичних
осіб про подання/неподання платником
ПДВ до податкового органу декларації з
податку на додану вартість протягом 12
послідовних податкових місяців, реєстр
(перелік) податкових декларацій
(податкових розрахунків) особи за 12
послідовних податкових місяців).

Як вбачається з копій декларацій з ПДВ
(з відповідним підтвердженням їх
подання до податкового органу),
розшифровок податкових зобов'язань та
податкового кредиту, позивачем
протягом 2010 року формувався податковий
кредит за оподатковуваними операціями
його контрагентів, який знайшов своє
відображення в деклараціях, поданих
протягом останніх 12 місяців.

Водночас, відповідачем на
підтвердження свої позиції не надано
ні довідку про подання/неподання
позивачем декларації з ПДВ протягом 12
послідовних податкових місяців, ні
реєстру (переліку) податкових
декларацій (податкових розрахунків)
особи за 12 послідовних податкових
місяців, ні декларацій за 12 послідовних
податкових місяців, які свідчать про
відсутність обсягів
постачання/придбання товарів.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно ч.2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суди
попередніх інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку про те, що
відповідач прийняв рішення про
анулювання реєстрації позивача, як
платника податків, поза межами
передбачених законом підстав, що
вказує на протиправність такого
рішення суб'єкта владних повноважень
та необхідність його скасування.

Оскільки доводи касаційної скарги не
спростовують висновків судів
попередніх інстанцій, колегія суддів
вважає, що судові рішення по справі
ухвалено відповідно до приписів
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, а тому
підстави для їх скасування або зміни
відсутні.

Відповідно до частини 3 статті 220-1
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись ст.ст. 210, 214, 215, 220, 220-1, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі м. Києва Державної податкової
служби залишити без задоволення.

2. Постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
21.03.2012 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 07.06.2012 у справі № 2а-1893/12/2670 залишити
без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у порядку та в
строки, встановлені статтями 236 - 238, 2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя(підпис) А.М. Лосєв
Судді:(підпис) Л.І. Бившева (підпис)
Т.М. Шипуліна