Справа № 804/1345/14
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 листопада 2014 рокусправа № 804/1345/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чабаненко С.В.

суддів: Іванова
С.М. Шлай А.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 20
лютого 2014 року по справі № 804/1345/14 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "БЕЛЛ-АРТ" до
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення від 10.01.2014р.
№,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «БЕЛЛ-АРТ» (далі ТОВ
"БЕЛЛ-АРТ") звернулося до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду із позовом до
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області, у якому просило скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 10.01.2014 року повністю.

У обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив те, що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення винесене на
підставі висновків акту перевірки від
20.12.2013р. за №1768/2204/32650577, яким було
встановлено порушення п.201.10 ст. 201 ПК
України - до складу податкового
кредиту включена податкова накладна
платника податку, яка не зареєстрована
в Єдиному реєстрі податкових
накладних, а також не надано копії
первинних документів, які
підтверджують факт отримання
товарів/послуг від контрагента, що не
дає позивачу право на включення до
складу податкового кредиту в
декларації з ПДВ за вересень 2013 року
суму ПДВ 25000,00 гривень. У обґрунтування
протиправності зазначених висновків
позивачем зазначено, що ним зі свого
боку виконані всі вимоги щодо
формування податкового кредиту за
вищезазначеними операціями, до
податкової перевірки надавались усі
первинні документи, дані
бухгалтерського обліку, а отже, на
підставі вищевикладених обставин,
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення підлягає
визнанню протиправним та скасуванню.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 20
лютого 2014 року по справі № 804/1345/14
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "БЕЛЛ-АРТ"
задоволено. Скасовано податкове
повідомлення-рішення № від 10.01.2014
року повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 20 лютого 2014
року по справі № 804/1345/14 та прийняти
нову постанову, якою відмовити
позивачу в задоволенні позовних вимог
повністю. Свої вимоги апелянт мотивує
тим, що при винесенні постанови, судом
першої інстанції були порушені норми
матеріального та процесуального права,
а саме недосліджені всі обставини
справи, що мають значення для вирішення
питання по суті.

Сторони по справі про час і місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримав доводи, викладені
в його апеляційній скарзі, просив
скасувати оскаржену постанову, та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову в повному обсязі.

Представник позивача в судовому
засіданні проти задоволення
апеляційної скарги заперечував.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
20.12.2013р. уповноваженою особою
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20,
п.п.75.1.1 п. 75.1. ст. 75 ПК України проведено
камеральну перевірку податкової
звітності - декларації з податку на
додані вартість за вересень 2013р. за №
від 15.10.2013р., наданої Товариством
з обмеженою відповідальністю
«БЕЛЛ-АРТ».

За результатами перевірки складено акт
від 20.12.2013р. за №1768/2204/32650577, яким
встановлено порушення Товариством з
обмеженою відповідальністю «БЕЛЛ-АРТ»
п. 201.10 ст. 201 ПК України та п. 20 розділу 3
наказу «Про затвердження форм та
порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість», а саме: Товариством з
обмеженою відповідальністю «БЕЛЛ-АРТ»
у декларації з податку на додані
вартість за вересень 2013р. за №
від 15.10.2013р. до складу податкового
кредиту включено податкову накладну
платника податку, що не зареєстрована в
Єдиному реєстрі податкових накладних,
а також не надано копії первинних
документів, складених відповідно до
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», які підтверджують факт
отримання товарів/послуг від
контрагента, що не дає позивачу право
на включення до складу податкового
кредиту в декларації з ПДВ за вересень
2013 року суму ПДВ 25 000,00 гривень.

За результатами перевірки та розгляду
заперечень позивача на акт перевірки,
відповідачем прийняте оскаржуване
податкове повідомлення-рішення від
10.01.2014р. за № , яким за порушення
положень п. 201.10 ст. 201 ПК України було
збільшено грошове зобов'язання з ПДВ на
суму 25 000,00 грн. та нараховано штрафні
(фінансові) санкції у сумі 6 250,00 гривень.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, дійшов висновку, що
позивач виконав вимоги чинного
законодавства України і правомірно, на
підставі даних бухгалтерського обліку
(первинних бухгалтерських документів),
відобразив у даних податкового обліку
операції, зокрема, у декларації за
вересень 2013 року суму ПДВ 25 000,00 гривень
по взаємовідносинам з ТОВ «Люкс Інвест
Маркет», а отже судом було скасовано
оспорюване податкове
повідомлення-рішення.

Колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції та
вважає їх помилковими з огляду на
наступне.

Згідно із п. 75.1 ст. 75 ПК України органи
державної податкової служби мають
право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки. Камеральні та
документальні перевірки проводяться
органами державної податкової служби в
межах їх повноважень виключно у
випадках та у порядку, встановлених цим
Кодексом, а фактичні перевірки - цим
Кодексом та іншими законами України,
контроль за дотриманням яких покладено
на органи державної податкової служби.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового
кодексу України платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, складену за
вибором покупця (отримувача) в один з
таких способів: а) у паперовому вигляді;
в електронній формі з дотриманням
умови щодо реєстрації у порядку,
визначеному законодавством,
електронного підпису уповноваженої
платником особи та умови реєстрації
податкової накладної у Єдиному реєстрі
податкових накладних. У такому разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді не є обов'язковим.

Згідно з пунктом 201.6 статті 201
Податкового кодексу України, податкова
накладна є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Підпунктом 14.1.60 пункту 14.1. статті 14
Податкового кодексу України -
єдиний реєстр податкових накладних -
реєстр відомостей щодо податкових
накладних та розрахунків коригування,
який ведеться центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
податкову політику, в електронному
вигляді згідно з наданими платниками
податку на додану вартість
електронними документами.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201
Податкового кодексу України (далі -
ПК України), податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних. Підтвердженням
продавцю про прийняття його податкової
накладної та/або розрахунку
коригування до Єдиного реєстру
податкових накладних є квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі, яка надсилається протягом
операційного дня.

Відсутність факту реєстрації
платником податку - продавцем
товарів/послуг податкових накладних в
Єдиному реєстрі податкових накладних
та/або порушення порядку заповнення
податкової накладної не дає права
покупцю на включення сум податку на
додану вартість до податкового кредиту
та не звільняє продавця від обов'язку
включення суми податку на додану
вартість, вказаної в податковій
накладній, до суми податкових
зобов'язань за відповідний звітний
період.

Виявлення розбіжностей даних
податкової накладної та Єдиного
реєстру податкових накладних є
підставою для проведення органами
державної податкової служби
документальної позапланової виїзної
перевірки продавця та у відповідних
випадках покупця товарів/послуг.

У разі відмови продавця товарів/послуг
надати податкову накладну або в разі
порушення ним порядку її заповнення
та/або порядку реєстрації в Єдиному
реєстрі покупець таких товарів/послуг
має право додати до податкової
декларації за звітний податковий
період заяву із скаргою на такого
постачальника, яка є підставою для
включення сум податку до складу
податкового кредиту. До заяви
додаються копії товарних чеків або
інших розрахункових документів, що
засвідчують факт сплати податку у
зв'язку з придбанням таких
товарів/послуг або копії первинних
документів, складених відповідно до
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», що підтверджують факт
отримання таких товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.6. статті 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

Пункт 201.10. статті 201 Податкового
кодексу України визначає, що
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття
його податкової накладної та/або
розрахунку коригування до Єдиного
реєстру податкових накладних є
квитанція в електронному вигляді у
текстовому форматі, яка надсилається
протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової
накладної та/або розрахунку
коригування в електронному вигляді до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну податкову
політику, є дата та час, зафіксовані у
квитанції.

Реєстрація податкових накладних та/або
розрахунків коригування до податкових
накладних у Єдиному реєстрі податкових
накладних здійснюється не пізніше
п'ятнадцяти календарних днів,
наступних за датою їх складання.

Отже, наведеною нормою ПК України
право платника податку на включення до
складу податкового кредиту обумовлено
обов'язком такого платника підтвердити
правомірність віднесення до
податкового кредиту суми податку.
Сплаченого у зв'язку з придбанням
товарів/послуг податковою накладною.
що зареєстрована в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

У даному випадку, податкова накладна,
відображена у даних податкового обліку
за вересень 2013 року на суму ПДВ 25 000 грн.
по взаємовідносинам з ТОВ «Люкс Інвест
Маркет» від 06.09.2013 року, доставлена до
Державної податкової служби України
18.09.2013 року, що підтверджено квитанцією
№1, проте, як встановлено під час
апеляційного розгляду справи, в
Єдиному реєстрі податкових накладних
дана податкова накладна не
зареєстрована, що підтверджується
витягом з Автоматизованої системи
співставлення реєстру та Єдиного
реєстру податкових накладних, наданих
в судовому засіданні відповідачем.

Отже висновок суду щодо правомірності
включення позивачем до складу
податкового кредиту податкової
накладної по взаємовідносинам з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Люкс Інвест Маркет»
за вересень 2013 року за відсутності
відповідних доказів, які б
підтверджували факт реєстрації
накладної в Єдиному реєстрі податкових
накладних не узгоджується з приписами
матеріального закону, а отже є
помилковим.

Згідно ст. 36 Податкового кодексу
України податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом, законами з питань митної
справи. Податковий обов'язок виникає у
платника за кожним податком та збором.

При несплаті зобов'язання у
встановлений строк виникає податковий
борг, який відповідно до 14.1.175. ст.14
Податкового кодексу України
податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
сплаченого у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Отже, приймаючи спірне податкове
повідомлення-рішення про збільшення
грошового зобов'язання з ПДВ на суму 25
000грн. та нарахування штрафних санкцій
у сумі 6 250 грн. за наслідками
проведеної 20 грудня 2013 року перевірки,
якою було встановлено, що позивачем
неправомірно включено до складу
податкового кредиту в декларації за
вересень 2013 року суму ПДВ 25 000грн.,
відповідач діяв в межах наданих йому
повноважень та з дотриманням норм ПК
України.

За таких обставин колегія суддів
доходить висновку, що доводи
апеляційної скарги знайшли своє
підтвердження під час апеляційного
перегляду справи та є підставою для
скасування оскаржуваного судового
рішення, оскільки останнє винесено з
порушенням норм матеріального права
при неповному встановленні обставин що
мають значення для справи.

У зв'язку з чим судове рішення підлягає
скасуванню з постановленням по справі
нової постанови про відмову в
задоволенні позовних вимог Товариства
з обмеженою відповідальністю
«БЕЛЛ-АРТ».

Керуючись ст.ст. 196, 198, 202, 205, 207 КАС
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області -
задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 20
лютого 2014 року по справі № 804/1345/14 -
скасувати.

У задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю "БЕЛЛ-АРТ" до
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення від 10.01.2014р. №
- відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
її складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
С.В. Чабаненко

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
А.В. Шлай