Справа № 826/13924/14
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
інстанції: Амельохін В.В.
Суддя-доповідач: Хрімлі О.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого суддів Хрімлі О.Г.,
Ганечко О.М., Літвіної Н.М.,при
секретаріАрхіповій Л.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ПЗУ Україна» на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 29 вересня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ПЗУ Україна» до Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг про визнання протиправним та
скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И Л А :

Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «ПЗУ Україна»
звернулося до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
адміністративним позовом до
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг про визнання
протиправним та скасування
розпорядження № 2375 від 07 серпня 2014
року.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 29
вересня 2014 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, та просить скасувати постанову
суду першої інстанції та ухвалити нову,
якою адміністративний позов
задовольнити у повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явились.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - необов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно зі ст. 41 КАС України, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
необґрунтована та не підлягає
задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, 06 червня 2013 року між ПрАТ СК
«ПЗУ Україна» (страховик), з однієї
сторони, та ТОВ «УВТК-Первомайськ»
(страхувальник), з іншої сторони,
укладено договір добровільного
страхування майна юридичних осіб №
251/992351730/4031.

Згідно з п. 1.5 укладеного договору,
передбачені страхові випадки, в тому
числі вогонь (пожежі (в т. ч. задимлення,
що супроводжується, включаючи
виділення сажі і корозійного газу,
підпал), удар блискавки, вибух).

З матеріалів справи вбачається, що 18
грудня 2013 року близько 22 год. 25 хв. у
службовому приміщенні ТОВ «УВТК -
Первомайськ», яке розташоване за
адресою: Миколаївська обл.,
Первомайський район, с. Мигія, вул.
Первомайська, 111, та використовується
як майстерня з виготовлення меблів,
відбулася пожежа.

ТОВ «УВТК-Первомайськ» заявою від 20
грудня 2013 року повідомив позивача про
випадок (пожежа), який стався 18 грудня
2013 року за адресою: Миколаївська обл.,
Первомайський район, с. Мигія, вул.
Первомайська, 111.

Згідно з листом № 1384-31 від 17 березня 2014
року, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» повідомив
страхувальника (ТОВ «УВТК -
Первомайськ»), що за даним випадком
страхове відшкодування не може бути
виплачене у зв'язку із тим, що ТОВ
«УВТК-Первомайськ» допущено
невиконання умов договору страхування.

До Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг надійшло звернення
ТОВ «УВТК - Первомайськ» щодо
невиконання ПрАТ СК «ПЗУ Україна»
зобов'язання за договором
добровільного страхування майна
юридичних осіб № 251/992351730/4031 від 06
червня 2013 року.

Головним спеціалістом першого
інспекційного відділу на ринку
страхування департаменту страхового
регулювання та нагляду
Нацкомфінпослуг Корж О.О., відповідно
до п.п. 1.11 та 4.2 Положення про
застосування Національною комісією, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг, заходів
впливу за правопорушення
законодавства про фінансові послуги,
затвердженого розпорядженням
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг № 2319 від 20 листопада
2012 року та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 18 грудня
2012 року за № 2112/22424, на підставі
отриманих від Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «ПЗУ
Україна» документів за зверненням
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Управління
виробничо-технологічної комплектації -
Первомайськ» складено акт про
правопорушення законодавства у сфері
фінансових послуг ПрАТ «Страхова
компанія «ПЗУ Україна» № 738/13-15/13/6 від 06
червня 2014 року.

Відповідачем на адресу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ПЗУ Україна» 13 червня 2014 року
за № 4918/13-8 надіслано повідомлення про
розгляд справи про правопорушення 24
липня 2014 року.

07 серпня 2014 року відповідачем винесено
розпорядження № 2375, яким зобов'язано
ПрАТ СК «ПЗУ Україна» усунути
порушення законодавства про фінансові
послуги та повідомити про це
Нацкомфінпослуг.

Не погоджуючись з прийнятим
розпорядженням та вважаючи його
протиправним, позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом.

З матеріалів справи вбачається, що 18
грудня 2013 року у службовому приміщенні
ТОВ «УВТК - Первомайськ», яке
розташоване за адресою: Миколаївська
обл., Первомайський район, с. Мигія, вул.
Первомайська, 111, та використовується
як майстерня з виготовлення меблів,
відбулася пожежа.

Згідно з актом про пожежу, складеним 20
грудня 2013 року комісією у складі
головного спеціаліста інспектора
Первомайського МРВ ГУДНС України у
Миколаївській області майором служби
цивільного захисту Бочак Д.Є.,
директора ТОВ «УВТК - Первомайськ»
Берченко В.В., гр. ОСОБА_8, зазначено, що
ймовірною причиною пожежі була
несправність опалювальної печі.

Згідно з п. 4 висновків розділу 8
технічного висновку № 91/В/2013 від 25
грудня 2013 року за підписом начальника
СДП ДАЛ ГУ ДСНС України у Миколаївській
області майора служби цивільного
захисту Мікула І.В. та начальника ДВЛ ГУ
ДСНС України у Миколаївській області
майора служби цивільного захисту
Гінжул С.М., встановлено, що ймовірною
причиною виникнення пожежі у даному
випадку є несправність нагрівальної
печі ТГУ-1200 (зав. № 2484) внаслідок
порушення її цілісності, але, разом з
тим, вона підлягає перевірці в ході
проведення можливого слідства із
залученням спеціаліста відповідного
фаху. Причину виникнення пожежі в
результаті порушення правил пожежної
безпеки при влаштуванні та
експлуатації електрообладнання в
даному випадку прийнято як менш
ймовірну, але, разом з тим, вона
підлягає перевірці в ході проведення
можливого слідства із залученням
спеціаліста відповідного фаху.

Крім того, згідно з п. 2 досліджень
розділу VI висновку № 12/13/14-01 аварійного
комісара, експерта страхової
діяльності по встановленню причини
пожежі, яка сталася 18 грудня 2013 року на
об'єкті: ТОВ «УВТК - Первомайськ» за
адресою: Миколаївська обл.,
Первомайський район, с. Мигія, вул.
Первомайська, 111, зазначено, що версію
про можливість виникнення пожежі
внаслідок порушення Правил пожежної
безпеки під час експлуатації чи
влаштуванні теплогенеруючих агрегатів
відхилено як таку, що не
підтверджується.

Також, у матеріалах справи наявна
постанова про закриття кримінального
провадження від 26 грудня 2013 року, у
зв'язку з відсутністю складу
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України.

Згідно з листом Первомайського MB УМВС
України в Миколаївській області №
53/м-01/ад від 24 червня 2014 року, зазначено,
що згідно з актом про пожежу від 20
грудня 2013 року, причиною пожежі стала
несправність опалювальної печі. Під
час досудового розслідування порушень
правил пожежної безпеки
співробітниками чи представниками ТОВ
«УВТК - Первомайськ», та/або правил
збереження чи перевезення
вогненебезпечних та вибухових речовин
не виявилось.

Крім того, згідно з листом Головного
інспектора Первомайського МРВ ГУ
ДСНС України у Миколаївській області №
123/879 від 27 червня 2014 року, зазначено, що
саме несправність нагрівальної печі
ТГУ -1200 (зав. № 2484) була причиною
виникнення пожежі, внаслідок порушення
її цілісності. Порушень правил
пожежної безпеки співробітниками чи
представниками ТОВ «УВТК -
Первомайськ» умов зберігання та
експлуатації майна ТОВ «УВТК -
Первомайськ» встановлено не було.

Перевіряючи обґрунтованість позовних
вимог та їх відповідність чинному
законодавству, колегія суддів виходить
з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України «Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»,
Національна комісія, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг, є державним
колегіальним органом, підпорядкованим
Президенту України, підзвітним
Верховній Раді України.

Відповідно до п. 3 Положення про
Національну комісію, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг, затвердженого
Указом Президента України № 1070/2011від 23
листопада 2011 року, основними
завданнями Нацкомфінпослуг є: 1)
формування та забезпечення реалізації
політики державного регулювання у
сфері ринків фінансових послуг (крім
ринку банківських послуг і ринків
цінних паперів та похідних цінних
паперів); 2) розроблення і реалізація
стратегії розвитку ринків фінансових
послуг та вирішення системних питань
їх функціонування; 3) забезпечення
розроблення та координації єдиної
державної політики щодо
функціонування накопичувальної
системи пенсійного страхування; 4)
здійснення в межах своїх повноважень
державного регулювання та нагляду за
наданням фінансових послуг і
дотриманням законодавства у
відповідній сфері; 5) захист прав
споживачів фінансових послуг шляхом
застосування у межах своїх повноважень
заходів впливу з метою запобігання і
припинення порушень законодавства на
ринку фінансових послуг; 6)
узагальнення практики застосування
законодавства України з питань
фінансових послуг і ринків та
розроблення пропозицій щодо їх
вдосконалення; 7) розроблення і
затвердження обов'язкових до виконання
нормативно-правових актів з питань, що
належать до її компетенції; 8)
координація діяльності з іншими
державними органами; 9) запровадження
міжнародно визнаних правил розвитку
ринків фінансових послуг.

Згідно з п. 1.11 Положення про
застосування Національною комісією, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг, заходів
впливу за порушення законодавства про
фінансові послуги, затвердженого
Розпорядженням Національної комісії,
що здійснює державне регулювання у
сфері ринків фінансових послуг № 2319
від 20 листопада 2012 року, посадова особа
Нацкомфінпослуг при виявленні
порушення законодавства про фінансові
послуги, за яке застосовується захід
впливу, складає акт про правопорушення.

Відповідно до п. 4.2 вказаного Положення,
виявлені посадовими особами
Нацкомфінпослуг факти порушення
законодавства про фінансові послуги
викладаються в акті про правопорушення
із зазначенням доказів (документів,
даних та інформації), що підтверджують
факт вчинення порушення законодавства
про фінансові послуги, та з посиланням
на відповідну норму закону та/або
іншого нормативно-правового акта.

Акт про правопорушення, складений
посадовою особою Нацкомфінпослуг,
повинен містити документи, дані та
інформацію, які підтверджують факт
вчинення порушення законодавства про
фінансові послуги. Такі документи, дані
та інформація долучаються до акта про
правопорушення.

У разі виявлення порушення
законодавства про фінансові послуги
під час проведення перевірки
(інспекції) акт про правопорушення
складається не пізніше п'яти робочих
днів після підписання посадовою особою
Нацкомфінпослуг акта перевірки
(інспекції).

У разі порушення справи про
правопорушення щодо відсутності особи
за місцезнаходженням відповідно до
інформації, яка міститься в Державному
реєстрі фінансових установ, інших
реєстрах (переліках), акт про
правопорушення складається на
підставі акта про відсутність особи за
таким місцезнаходженням.

Згідно з п. 4.21 зазначеного Положення, за
результатами розгляду справи про
правопорушення Нацкомфінпослуг або
уповноважена особа Нацкомфінпослуг
приймає одне з таких рішень: про
застосування заходу впливу; про
закриття справи про правопорушення.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
страхування», страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів фізичних
осіб та юридичних осіб у разі настання
певних подій (страхових випадків),
визначених договором страхування або
чинним законодавством, за рахунок
грошових фондів, що формуються шляхом
сплати фізичними особами та юридичними
особами страхових платежів (страхових
внесків, страхових премій) та доходів
від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 вказаного Закону,
добровільне страхування - це
страхування, яке здійснюється на
основі договору між страхувальником і
страховиком. Загальні умови і порядок
здійснення добровільного страхування
визначаються правилами страхування, що
встановлюються страховиком самостійно
відповідно до вимог цього Закону.
Конкретні умови страхування
визначаються при укладенні договору
страхування відповідно до
законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про
страхування», страхова виплата -
грошова сума, яка виплачується
страховиком відповідно до умов
договору страхування при настанні
страхового випадку.

За змістом ч. 16 ст. 9 вказаного Закону
передбачено, що страхове відшкодування
- страхова виплата, яка здійснюється
страховиком у межах страхової суми за
договорами майнового страхування і
страхування відповідальності при
настанні страхового випадку.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 зазначеного
Закону, договір страхування - це
письмова угода між страхувальником і
страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 20 Закону України «Про
страхування», страховик зобов'язаний: 1)
ознайомити страхувальника з умовами та
правилами страхування; 2) протягом двох
робочих днів, як тільки стане відомо
про настання страхового випадку, вжити
заходів щодо оформлення всіх
необхідних документів для своєчасного
здійснення страхової виплати або
страхового відшкодування
страхувальнику; 3) при настанні
страхового випадку здійснити страхову
виплату або виплату страхового
відшкодування у передбачений
договором строк. Страховик несе
майнову відповідальність за
несвоєчасне здійснення страхової
виплати (страхового відшкодування)
шляхом сплати страхувальнику
неустойки (штрафу, пені), розмір якої
визначається умовами договору
страхування або законом; 4)
відшкодувати витрати, понесені
страхувальником при настанні
страхового випадку щодо запобігання
або зменшення збитків, якщо це
передбачено умовами договору; 5) за
заявою страхувальника у разі
здійснення ним заходів, що зменшили
страховий ризик, або збільшення
вартості майна переукласти з ним
договір страхування; 6) не
розголошувати відомостей про
страхувальника та його майнове
становище, крім випадків, встановлених
законом; 7) надавати відповідним
підрозділам Міністерства внутрішніх
справ України, що забезпечують безпеку
дорожнього руху, інформацію про
укладення договорів обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, що підлягають
обов'язковому технічному контролю.

Умовами договору страхування можуть
бути передбачені також інші обов'язки
страховика.

За змістом ст. 25 Закону України «Про
страхування» передбачено, що
здійснення страхових виплат і виплата
страхового відшкодування проводиться
страховиком згідно з договором
страхування на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника
або третіх осіб, визначених умовами
страхування) і страхового акта
(аварійного сертифіката), який
складається страховиком або
уповноваженою ним особою (аварійним
комісаром) у формі, що визначається
страховиком.

Аварійні комісари - особи, які
займаються визначенням причин
настання страхового випадку та розміру
збитків, кваліфікаційні вимоги до яких
встановлюються актами чинного
законодавства України.

Страховик та страхувальник мають право
залучити за свій рахунок аварійного
комісара до розслідування обставин
страхового випадку. Страховик не може
відмовити страхувальнику в проведенні
розслідування і повинен ознайомити
аварійного комісара з усіма
обставинами страхового випадку, надати
всі необхідні матеріальні докази та
документи.

У разі необхідності страховик або
Моторне (транспортне) страхове бюро
можуть робити запити про відомості,
пов'язані із страховим випадком, до
правоохоронних органів, банків,
медичних закладів та інших
підприємств, установ і організацій, що
володіють інформацією про обставини
страхового випадку, а також можуть
самостійно з'ясовувати причини та
обставини страхового випадку.

Підприємства, установи та організації
зобов'язані надсилати відповіді
страховикам та Моторному
(транспортному) страховому бюро на
запити про відомості, пов'язані із
страховим випадком, у тому числі й дані,
що є комерційною таємницею. При цьому
страховик та Моторне (транспортне)
страхове бюро несуть відповідальність
за їх розголошення в будь-якій формі, за
винятком випадків, передбачених
законодавством України.

Відповідно до ст. 26 вказаного Закону,
підставою для відмови страховика у
здійсненні страхових виплат або
страхового відшкодування є: 1) навмисні
дії страхувальника або особи, на
користь якої укладено договір
страхування, спрямовані на настання
страхового випадку. Зазначена норма не
поширюється на дії, пов'язані з
виконанням ними громадянського чи
службового обов'язку, в стані
необхідної оборони (без перевищення її
меж) або захисту майна, життя, здоров'я,
честі, гідності та ділової репутації.
Кваліфікація дій страхувальника або
особи, на користь якої укладено договір
страхування, встановлюється
відповідно до чинного законодавства
України; 2) вчинення страхувальником -
фізичною особою або іншою особою, на
користь якої укладено договір
страхування, умисного злочину, що
призвів до страхового випадку; 3)
подання страхувальником свідомо
неправдивих відомостей про предмет
договору страхування або про факт
настання страхового випадку; 4)
отримання страхувальником повного
відшкодування збитків за майновим
страхуванням від особи, винної у їх
заподіянні; 5) несвоєчасне повідомлення
страхувальником про настання
страхового випадку без поважних на це
причин або створення страховикові
перешкод у визначенні обставин,
характеру та розміру збитків; 6) інші
випадки, передбачені законом.

Умовами договору страхування можуть
бути передбачені інші підстави для
відмови у здійсненні страхових виплат,
якщо це не суперечить закону.

Рішення про відмову у страховій
виплаті приймається страховиком у
строк не більший передбаченого
правилами страхування та
повідомляється страхувальнику в
письмовій формі з обгрунтуванням
причин відмови.

Відмову страховика у страховій виплаті
може бути оскаржено страхувальником у
судовому порядку.

Негативний фінансовий стан страховика
не є підставою для відмови у виплаті
страхових сум (їх частин) або
страхового відшкодування
страхувальнику.

Проаналізувавши наведені законодавчі
норми, повно та всебічно дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що відповідач, приймаючи
розпорядження № 2375 від 07 серпня 2014
року, діяв на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією України, Законом України
««Про фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»,
Законом України «Про страхування»,
Положенням про Національну комісію, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг, затвердженим
Указом Президента України № 1070/2011від 23
листопада 2011 року, Положенням про
застосування Національною комісією, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг, заходів
впливу за порушення законодавства про
фінансові послуги, затвердженим
Розпорядженням Національної комісії,
що здійснює державне регулювання у
сфері ринків фінансових послуг № 2319
від 20 листопада 2012 року, з урахуванням
підтвердження належними та
допустимими доказами у справі факту
вчинення позивачем правопорушення у
сфері фінансових послуг.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що відповідачем
надано достатньо доказів
правомірності прийнятого ним
розпорядження № 2375 від 07 серпня 2014
року, що підтверджується наявними в
матеріалах справи документами та
наведеними законодавчими нормами.

З огляду на вищевикладене, позовні
вимоги Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «ПЗУ
Україна» до Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг про визнання
протиправним та скасування
розпорядження є необґрунтованими та не
засновані на нормах права.

Доводи апелянта спростовуються
вищенаведеним, матеріалами справи та
не відповідають вимогам чинного
законодавства.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів дійшла висновку про те, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ПЗУ Україна» залишити без
задоволення, постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 29
вересня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.Г. Хрімлі

Судді
О.М. Ганечко

Н.М. Літвіна

.

Головуючий суддя
Хрімлі О.Г.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.