Справа № 2а/1770/4162/12
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" грудня 2014 р. м. Київ
К/800/45101/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами адміністративну справу за
касаційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю
«Рівне-зерно-продукт» на постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від 25 квітня 2012
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 05 серпня 2013 року у справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю
«Рівне-зерно-продукт» до Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Рівненській області про
скасування постанови,-

в с т а н о в и л а:

Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Рівне-зерно-продукт» звернулось до
суду з позовом до Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Рівненській області про скасування
постанови від 11.05.2012 № 485-Ю.

Позовні вимоги обґрунтовано
протиправністю оскаржуваної постанови
як такої, що прийнята за відсутності
факту порушення позивачем норм
законодавства у сфері містобудівної
діяльності в частині не забезпечення
на об'єктів будівництва авторського
нагляду.

Постановою Рівненського
окружного адміністративного суду від 25
квітня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 05 серпня 2013
року, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі товариство
з обмеженою відповідальністю
«Рівне-зерно-продукт» із посиланням на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та
процесуального права просило
скасувати оскаржуване рішення та
постановити нове, про задоволення
позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга

Судами попередніх інстанцій
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що 09.04.2012
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Рівненській області відповідно до
статті 41 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності",
згідно з Порядком здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого постановою
Кабінету міністрів України від 23.05.2011
№553, на підставі наказу від 23.03.2012
№52-осн проведено планову перевірку
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності державних
будівельних норм, стандартів і правил
товариства з обмеженою
відповідальністю
«Рівне-зерно-продукт» на об'єкті
будівництва: зерносклад місткістю
5,0тис.т, що знаходиться за адресою: вул.
Кірова, 53, смт. Млинів, Рівненська
область.

За результатами проведено перевірки
складено акт від 19.04.2012, згідно з яким,
серед іншого, встановлено порушення
статті 11 Закону України «Про
архітектурну діяльність», а саме: не
забезпечено авторський нагляд на
об'єкті.

11.05.2012 за результатами розгляду акта
перевірки від 19.04.2012 та протоколу про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 19.04.2012 Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Рівненській області
винесено постанову про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності №485-Ю, якою
товариство з обмеженою
відповідальністю "Рівне-зерно-продукт"
визнано винним у вчинення
правопорушення, передбаченого пунктом
8 частини другої статті 2 Закону України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» та накладено штраф у сумі 49
230,00 грн.

Вказуючи на протиправність постанови
від 11.05.2012 № 485-Ю, товариство з обмеженою
відповідальністю "Рівне-зерно-продукт"
звернулось до суду із зазначеним
позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з позицією якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з правомірності постанови від
11.05.2012 № 485-Ю як такої, що прийнято на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені законами
України, за наявності факту порушення
позивачем вимог законодавства у сфері
провадження містобудівної діяльності.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, встановлених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, погоджується із
зазначеними висновками судів
попередніх інстанцій, з огляду на
наступне.

Відповідно до частини першої статті 41
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності" державний
архітектурно-будівельний контроль - це
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постановою Кабінету
міністрів України від 23.05.2011 №553,
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за дотриманням
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, проектної
документації, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
технічних умов, інших нормативних
документів під час виконання
підготовчих і будівельних робіт,
архітектурних, інженерно-технічних і
конструктивних рішень, застосування
будівельної продукції.

Колегія суддів вказує на
необґрунтованість посилання заявника
касаційної інстанції в частині того, що
державний архітектурно-будівельний
контроль може здійснюватися лише
безпосередньо під час фактичного
здійснення будівельних робіт, оскільки
зазначене ґрунтується на помилковому
та довільному тлумаченні з боку
позивача вимог Порядку №553.

Крім того, постановою Рівненського
окружного адміністративного суду від
04.08.2012 у справі №2а/1770/2931/2012 за позовом
ТзОВ «Рівне-зерно-продукт» до ІДАБК у
Рівненській області про скасування
постанови, яка залишена без змін
ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 21.03.2013,
встановлено обставини щодо
правомірності проведення відповідачем
19.04.2012 планової перевірки позивача.
Зазначеною постановою суду
встановлено, що на момент проведення
перевірки будівельні роботи на об'єкті
не були завершеними; також вказано на
недостовірність даних декларації
товариства з обмеженою
відповідальністю
«Рівне-зерно-продукт» про готовність
об'єкта до експлуатації.

Відповідно частини першої статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів погоджується із висновками
судів попередніх інстанцій щодо
необґрунтованості посилання заявника
касаційної скарги на протиправність
оскаржуваної постанови з мотивів
протиправності проведеної перевірки.

Погоджуючись з позицією судів
попередніх інстанцій щодо
правомірності оскаржуваної постанови
як такої, що винесена за наявності
факту вчинення позивачем порушення
законодавства у сфері містобудування,
колегія суддів виходить за наступного.

Відповідно до статті 11 Закону України
«Про архітектурну діяльність» під час
будівництва об'єкта архітектури
здійснюється авторський та технічний
нагляд. Авторський нагляд здійснюється
архітектором - автором проекту об'єкта
архітектури, іншими розробниками
затвердженого проекту або
уповноваженими ними особами.
Авторський нагляд здійснюється
відповідно до законодавства та
договору із замовником.

Згідно з пунктом 1.1 ДБН А.2.2-4-2003
«Положення про авторський нагляд за
будівництвом будинків і споруд»
авторський нагляд проектних
організацій за будівництвом об'єктів
будівництва незалежно від форм
власності замовника (інвестора)
повинен здійснюватися протягом всього
періоду будівництва у цілях
забезпечення відповідності
технологічних,
архітектурно-будівельних та інших
технічних рішень об'єктів будівництва.

Пунктом 2 Порядку здійснення
авторського нагляду під час
будівництва об'єкта архітектури,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 11.07.2007 №903,
встановлено, що авторський нагляд
здійснюється архітектором - автором
проекту об'єкта архітектури, іншими
розробниками затвердженого проекту
або уповноваженими особами (далі -
генеральний проектувальник)
відповідно до законодавства та
договору із замовником (забудовником)
протягом усього періоду будівництва і
передбачає контроль за відповідністю
будівельно-монтажних робіт проекту.

Відповідно до пункту 8 частини другої
статті 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
суб'єкти містобудування, які є
замовниками будівництва об'єктів (у
разі провадження містобудівної
діяльності), або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу, зокрема, за
незабезпечення замовником здійснення
авторського нагляду у випадках, коли
такий нагляд є обов'язковим згідно із
законодавством.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що згідно з листом
приватного підприємства «Еталон-ГСГ»
від 18.04.2012 №038д, проектування проекту
«Будівництво зерноскладу місткістю
5,0тис.т в смт.Млинів, вул.Кірова, 53» не
завершено та припинено у зв'язку з тим,
що замовником - товариством з обмеженою
відповідальністю
«Рівне-зерно-продукт», не укладено
договір на виконання проектних робіт;
не розроблено і не затверджено
завдання на розробку робочого проекту;
не надано вихідні дані на проектування
об'єкта; не проведено жодних проплат за
роботи, які повинні бути виконані з
проектування; не виконано вимоги,
необхідних для розробки робочого
проекту у повному обсязі.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується із висновками судів
попередніх інстанцій щодо
правомірності оскаржуваної постанови
як такої, що прийнята, у тому числі, за
наявності факту вчинення позивачем
порушення у сфері містобудівної
діяльності.

За вказаних обставин, позиція судів
попередніх інстанцій щодо відсутності
підстав для задоволення позову є
обґрунтованою.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин
справи судом апеляційної інстанції
дана вірно, порушень норм
матеріального чи процесуального права
при ухваленні оскаржуваного судового
рішення судом не допущено.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Рівне-зерно-продукт» залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від 25
квітня 2012 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 05 серпня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: