Справа № 266/3536/14-а
Суддя: Гайдар А.В.
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Сараєв І.А.
Суддя-доповідач - Гайдар А.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року
справа №266/3536/14-а

приміщення суду за адресою: 84301, м.
Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого Гайдара А.В., суддів
Ханової Р.Ф., Яковенко М.М.,

розглянув в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Маріуполя на
постанову Приморського районного суду
м. Маріуполя від 11 вересня 2014 року у
справі № 266/3536/14-а за позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Маріуполя про
визнання бездіяльності неправомірною,
зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О
В И В :

Постановою Приморського районного
суду м. Маріуполя від 11 вересня 2014 року
позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного
фонду України в Приморському районі м.
Маріуполя (далі за текстом - УПФУ в
Приморському районі м. Маріуполя) про
визнання бездіяльності неправомірною,
зобов'язання вчинити певні дії
задоволено, а саме: визнано
протиправною бездіяльність та
зобов'язано УПФУ в Приморському районі
м. Маріуполя провести ОСОБА_2,
нарахування та виплату щомісячної
доплати до пенсії, встановленої ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком, з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, за період з 07
березня 2014 року по 02 серпня 2014 року
включно, з урахуванням фактично
проведених виплат. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено. (арк.справи
14-16).

Відповідач не погодився з постановою
суду в частині задоволених позовних
вимог, подав апеляційну скаргу, в якій
посилався на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права,
просив скасувати постанову суду першої
інстанції, у задоволенні позовних
вимог відмовити в повному обсязі. В
обґрунтуванні доводів апеляційної
скарги зазначено, що підвищення до
пенсії як «дитині війни» з 01.01.2014 року
правомірно виплачується у розмірах,
встановлених постановою Кабінету
Міністрів України «Про підвищення
рівня соціального захисту найбільш
вразливих верст населення» №1381 від
28.12.2011 року (арк.справи 21).

Відповідно до приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС
України справу розглянуто в письмовому
провадженні. Судове рішення першої
інстанції переглядається в межах
доводів апеляційної скарги.

Колегія суддів заслухала доповідь
судді-доповідача, перевірила матеріали
справи, вивчила доводи апеляційної
скарги і дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що позивач належить до
соціальної групи «діти війни», що
підтверджується датою народження у
паспорті і пенсійним посвідченням та
користується правами і пільгами,
встановленими Законом України "Про
соціальний захист дітей війни"
(арк.справи 5-7).

УПФУ в Приморському районі м. Маріуполя
позивачеві підвищення до пенсії з
01.01.2014 року провадиться у розмірі 7%
прожиткового мінімуму, встановленого
законом, для осіб, які втратили
працездатність відповідно до п.4
Постанови Кабінету Міністрів України
від 28 грудня 2011 року № 1381 «Про
підвищення рівня соціального захисту
найбільш вразливих верств населення»,
що становить 66,43 грн. (арк.справи 11,12).

Встановлені обставини не є спірними.

Спірним питанням у справі є
правомірність дій відповідача щодо
нарахування та виплати позивачеві
підвищення до пенсії як «дитині війни»
у розмірі 7% прожиткового мінімуму,
встановленого законом, для осіб, які
втратили працездатність відповідно до
п.4 Постанови Кабінету Міністрів
України від 28 грудня 2011 року № 1381 «Про
підвищення рівня соціального захисту
найбільш вразливих верств населення»,
а саме в сумі 66,43 грн. щомісячно.

Відповідно до п.4 Постанови Кабінету
Міністрів України від 28 грудня 2011 року
№ 1381 «Про підвищення рівня
соціального захисту найбільш
вразливих верств населення», дітям
війни (крім тих, на яких поширюється дія
Законів України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» і «Про жертви нацистських
переслідувань») до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення, встановлене ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», провадиться у розмірі 7%
прожиткового мінімуму, встановленого
законом, для осіб, які втратили
працездатність.

Статтею 1 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» від 18
листопада 2004 року № 2195-IV ( далі Закон №
2195-IV) встановлено, що дитина війни це
особа, яка є громадянином України та
якій на час закінчення (2 вересня 1945
року) Другої світової війни було менше
18 років.

Рішеннями Конституційного Суду
України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007, від
22.05.2008 року № 10/рп/2008 було визнано
неконституційними зміни до Закону №
2195-IV внесеними Законом України «Про
Державний бюджет на 2007 рік», Законом
України «Про Державний бюджет на 2008
рік», чим було відновлено дію ст. 6 Закон
№ 2195-IV у попередній редакції.

Статтею 6 Закону № 2195-IV встановлено, що
дітям війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30%
мінімальної пенсії за віком.

Колегія судів зазначає, що мінімальний
розмір пенсії за віком, встановлений
абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
застосовується не тільки для
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом, з
огляду на те, що положення частини 3 ст.
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів,
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого частиною 1 цієї
статті мінімального розміру пенсії за
віком.

Згідно частини першої статті 2 Закону
України «Про прожитковий мінімум» від
15 липня 1999 року № 966-ХІV прожитковий
мінімум застосовується для
встановлення розмірів мінімальної
заробітної плати та мінімальної пенсії
за віком.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» не було встановлено
жодних обмежень щодо застосування
положень ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» в
редакції від 1 січня 2006 року.

Крім того, зазначеним вище Законом не
було надано повноважень Кабінету
Міністрів України визначати розмір та
порядок застосування положень ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету на 2014 рік.

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджує висновок суду першої
інстанції про те, що при визначенні
розміру доплати до пенсії дитині війни
слід керуватися розміром надбавки,
встановленим ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», а не
постановою Кабінету Міністрів України
від 28 грудня 2011 року № 1381, внаслідок
чого розмір пенсії позивача з 1 січня 2014
року повинен підвищуватись на 30% від
мінімальної пенсії за віком.

Отже, суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
постанову з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
підстави для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись п.10 ст. 183-2, 195 ч.1, ст. 197 ч.1 п.2,
ст. 198 ч.1 п.1, ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст.
254 ч.5 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л И
В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Маріуполя -
залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного
суду м. Маріуполя від 11 вересня 2014 року
у справі № 263/3536/14-а за позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Маріуполя про
визнання бездіяльності неправомірною,
зобов'язання вчинити певні дії
залишити без змін.

Ухвала суду за наслідками
апеляційного перегляду є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Колегія суддів
А.В.Гайдар

Р.Ф.Ханова

М.М.Яковенко