Справа № 2а/0370/3850/12
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2014 року м. Київ
К/800/16424/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Федорова М.О.

суддів:
Островича С.Е.

Степашка О.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Волинської області
Державної податкової служби на ухвалу
Волинського окружного
адміністративного суду від 19.11.2012 та
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 14.03.2013

у справі № 2а/0370/3850/12

за позовом Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Волинської

області Державної
податкової служби

до Державного підприємства
„Луцький спиртогорілчаний комбінат",

Державного підприємства
„Укрспирт"

про визнання правочину
недійсним

ВСТАНОВИВ:

Луцька об'єднана державна податкова
інспекція Волинської
області Державної податкової служби
звернулась до Волинського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державного підприємства „Луцький
спиртогорілчаний комбінат", Державного
підприємства „Укрспирт" про визнання
правочину щодо переходу права
власності на основні засоби Державного
підприємства „Луцький
спиртогорілчаний комбінат" до
Державного підприємства „Укрспирт"
недійсним.

Ухвалою Волинського окружного
адміністративного суду від 19.11.2012 у
відкритті провадження в
адміністративній справі за позовом
Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Волинської
області Державної податкової служби до
Державного підприємства „Луцький
спиртогорілчаний комбінат", Державного
підприємства „Укрспирт" про визнання
правочину недійсним відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 14.03.2013
ухвалу Волинського окружного
адміністративного суду від 19.11.2012
залишено без змін.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої
інстанції та ухвалою суду апеляційної
інстанції позивач оскаржив їх в
касаційному порядку.

В скарзі просить скасувати ухвалу
суду першої інстанції та ухвалу суду
апеляційної інстанції, прийняти нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити.

Касаційна скарга вмотивована тим,
що судом першої та апеляційної
інстанцій при вирішення спору по даній
справі порушено норми матеріального
права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судом першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційну
скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до ст. 6 Конституції
України встановлено, що органи
законодавчої, виконавчої та судової
влади здійснюють свої повноваження у
встановлених цією Конституцією межах і
відповідно до законів України.

Посадові особи контролюючих
органів зобов'язані дотримуватися
Конституції України та діяти виключно
відповідно до норм Податкового кодексу
України (далі - Кодекс), законів України
та інших нормативно-правових актів (пп.
21.1.1 п. 21.1 ст. 21 Кодексу).

Права контролюючих органів
визначені статтею 20 Податкового
кодексу України.

На Державну податкову службу не
покладено і вона не наділена
повноваженнями здійснювати контроль
за дотриманням іншого законодавства,
окрім податкового.

Таким чином, жодна норма
Податкового кодексу України та Закону
України „Про державну податкову
службу в Україні" не дає права
податковому органу, як суб'єкту владних
повноважень, звертатись із позовною
вимогою про визнання недійсним
правочину.

Колегія суддів касаційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої та апеляційної інстанції
стосовно того, що податковий орган,
звертаючись із позовною вимогою про
визнання правочину недійсним, фактично
виходить за межі своїх повноважень
наданих Податковим кодексом України та
заявляє позовні вимоги, які не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 220 КАС
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу. Суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
у межах касаційної скарги, але при
цьому може встановлювати порушення
норм матеріального чи процесуального
права, на які не було посилання в
касаційній скарзі.

Враховуючи вищевикладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що касаційну скаргу
Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Волинської
області Державної податкової служби на
ухвалу Волинського окружного
адміністративного суду від 19.11.2012 та
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 14.03.2013 у
справі № 2а/0370/3850/12 слід відхилити, а
судові рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 2201, 221 ,223 ,230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Волинської області Державної
податкової служби відхилити.

Ухвалу Волинського окружного
адміністративного суду від 19.11.2012 та
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 14.03.2013 у
справі № 2а/0370/3850/12 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та порядку, передбачених
статтями 236-2392 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий М.О. ФедоровСудді С.Е.
Острович О.І. Степашко