Справа № 826/18833/14
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Добрівська Н.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовом

Городоцької об’єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів Львівській області

до

Орендного тресту «Південьзахідхімрембудмонтаж»

про

стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, -

В С Т А Н О В И В:

21 листопада 2014 року Городоцької ОДПІ Головного управління Міндоходів Львівській області звернулась до суду з позовом до Орендного тресту «Південьзахідхімрембудмонтаж» про стягнення коштів з рахунків платника податків у банках.

Згідно з п.п.3, 6 ч.1 ст.107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з’ясовує, крім іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу та чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 4 частини 1 статті 1832 КАС України передбачено, що суд розглядає в порядку скороченого провадження справи щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб’єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження.

Відповідно до ч.2 ст.106 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Письмовими доказами є документи, які за змістом ч.2 ст.69, ч.4 ст.79, п.6 ч.1 ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України подаються в оригіналах або належним чином засвідчених копіях. Водночас, згідно із визначенням, наведеним у частині 1 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Як вбачається з доданих до позовної заяви матеріалів, податковий борг виник до набрання чинності Податковим кодексом України, а отже процедура формування та надіслання податкових повідомлень та вимог, з дотриманням якої пов’язується виникнення у позивача права на стягнення податкового боргу та, відповідно, звернення до суду (в контексті положень п.7 ч.3 ст.108 КАС України), регламентується законодавством, яке діяло до набрання чинності Податковим кодексом України.

Положення Податкового кодексу України застосовуються до правовідносин, які виникли після набрання ним чинності, що відповідає положенням статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до положень підпунктом 6.2.1 пункту 6.2 статті 6 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) (далі по тексту – Закон № 2181) у разі, коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов’язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Згідно із визначенням, наведеним в пункті 1.10 статті 1 Закону № 2181, податкова вимога – це письмова вимога податкового органу до платника податків погасити суму податкового боргу.

Підпунктом 6.2.3 пункту 6.2 статті 6 Закону №2181 встановлено, що податкові вимоги надсилаються: перша податкова вимога – не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання. Перша податкова вимога містить повідомлення про факт узгодження податкового зобов’язання та виникнення права податкової застави на активи платника податків, обов’язок погасити суму податкового боргу та можливі наслідки непогашення його у строк; друга податкова вимога – не раніше тридцятого календарного дня від дня направлення (вручення) першої податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені строки. Друга податкова вимога додатково до відомостей, викладених у першій податковій вимозі, може містити повідомлення про дату та час проведення опису активів платника податків, що перебувають у податковій заставі, а також про дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Відповідно до п.п.6.3.2 п.6.3 ст.6 Закону № 2181 у разі коли у платника податків, якому було надіслано першу податкову вимогу, виникає новий податковий борг, друга податкова вимога має містити суму консолідованого боргу. При цьому окрема податкова вимога щодо такого нового податкового боргу не виставляється.

Згідно п.п.10.1.1 п.10.1 ст.10 Закону № 2181, стягнення коштів та продаж інших активів платника податків провадяться не раніше тридцятого календарного дня з моменту надіслання йому другої податкової вимоги.

В порушення вище зазначених норм позовна заява не містить посилань на другу податкову вимогу. В додатках до позовної заяви відсутня її копія.

На обґрунтування наявності права звернення до суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованості перед бюджетом позивач посилається на складену контролюючим органом на виконання вимог п.п.6.2.3 п.6.2 ст.6 Закону № 2181 першу податкову вимогу № 1/1 від 04 жовтня 2001 року, в якій наведено загальну суму податкового боргу у розмірі 7 604,00 грн.

Пунктом 6.2.4 пункту 6.2 статті 6 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) (далі по тексту – Закон № 2181) визначено, що у разі коли податковий орган або пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення або податкові вимоги у зв’язку з незнаходженням посадових осіб, їх відмовою прийняти податкове повідомлення або податкову вимогу, незнаходженням фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків, податковий орган розміщує податкове повідомлення або податкові вимоги на дошці податкових оголошень, встановленій на вільному для огляду місці біля входу до приміщення податкового органу. При цьому день розміщення такої податкової вимоги вважається днем її вручення. Податкові повідомлення або податкові вимоги, розміщені з порушенням правил, установлених цим підпунктом, вважаються такими, що не були врученими (надісланими) платнику податків.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, № 1/1 від 04 жовтня 2001 року (складена до набрання чинності податковим кодексом) на підставі якої позивач просить стягнути податкову заборгованість, не вручені відповідачу.

Однак, всупереч зазначених вимог, позивач не надав суду доказ (Акт) розміщення податкової вимоги № 1/1 від 04 жовтня 2001 року на дошці податкових оголошень, що передбачено Законом України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (в редакції закону, що діяв на час їх винесення).

Складення такого акта передбачено п.4.7 Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, затвердженого наказом ДПА України від 21 червня 2001 р. № 253.

Крім того, зважаючи на дату винесення першої податкової вимоги, а саме 2001 рік, суд звертає увагу позивача на необхідність наведення доказів на підтвердження того, що податкові вимоги не є відкликаними.

Відсутність наведених доказів створює перешкоди для вирішення питання щодо дотримання позивачем порядку звернення до суду у строк визначений законодавством, а також щодо можливості відкриття скороченого провадження відповідно до вимог ст.1832 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.1 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.106 Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Виявлені недоліки необхідно усунути у встановлений судом строк шляхом подання до суду належних доказів направлення/вручення податкових вимог № 1/1 від 04 жовтня 2001 року та другої податкової вимоги; належної копії другої податкової вимоги; докази на підтвердження того, що податкові вимоги не є відкликаними.

З огляду на зазначене та керуючись ст.106, ст.107, ч.1 ст.108, ст.ст.160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя –

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Городоцької об’єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів Львівській області залишити без руху.

2. Встановити позивачу семиденний строк з дня одержання даної ухвали для усунення недоліків.

3. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до п.1 ч.3 ст.108 КАС України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особам, що звернулися із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки встановлені ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.А. Добрівська