Справа № 808/8074/13-а
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 грудня 2014 рокусправа № 808/8074/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - не з'явився

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Запорізькій
області

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 18
листопада 2013 року

у справі № 808/8074/13-а

за позовом Державної фінансової
інспекції в Запорізькій області

до Кушугумської селищної ради
Запорізького району Запорізької
області

про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Державна фінансова інспекція в
Запорізькій області звернулась до суду
з позовом до Кушугумської селищної
ради Запорізького району Запорізької
області, в якому просила зобов'язати
відповідача згідно п.11 вимог від 09.09.2013
№001-14/1285 усунути порушення на загальну
суму 7785,32 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в
ході проведеної ревізії встановлено,
що в порушення умов договору оренди
нежитлового приміщення, укладеного
відповідачем з ТОВ «Стара аптека»,
останній не розраховувався за оренду
нерухомого майна в повному обсязі,
оскільки розмір орендної плати, який
сплачувався, був нижчим, ніж визначено
умовами договору оренди. Позивач
зазначає, що вказаними діями
відповідача завдано матеріальної
шкоди (збитків) на загальну суму 7785,32
грн., яка підлягає відшкодуванню у
судовому порядку.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 18 листопада
2013 року у задоволені адміністративного
позову відмовлено. Постанова суду
обґрунтована тим, що на час розгляду
справи відповідачем здійснені всі
можливі заходи, направлені на
забезпечення виконання зазначеного п.11
вимог від 09.09.2013 №001-14/1285.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляцій скаргу (а. с. 82), в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
судове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
оскільки сума грошових коштів у
розмірі 7785,32 грн. не стягнута з ТОВ
«Стара аптека», отже відповідачем не
виконано вимог позивача у повному
обсязі, а відтак суд неправомірно
дійшов висновку про вчинення
відповідачем всіх дій, спрямованих на
погашення вищевказаної суми.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, про час та місце розгляду
справи сторони повідомлені судом
належним чином.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, позивачем
проведено ревізію селищного бюджету,
фінансово-господарської діяльності
Кушугумської селищної ради
Запорізького району Запорізької
області за період з 01.01.2010 по 31.05.2013, за
результатами якої складений акт №001-21/8
від 04.09.2013.

Ревізією встановлено, що в порушення п.1
ст.629 Цивільного кодексу України, ст.10
Закону України «Про оренду державного
та комунального майна» відповідачем у
періоді з 01.01.2010 по 31.05.2013 за КТКВ 080300
«Поліклініки і амбулаторії»
недоотримано власних надходжень від
надання в оренду майна на загальну суму
10136,01 грн., з яких за 2010 рік - 2141,89 грн., за
2011 рік - 2297,81 грн., за 212 рік - 2379,26 грн., за
січень-травень 2013 року - 3317,06 грн.
Вказане порушення виникло у зв'язку з
порушенням умов договору оренди
нежитлового приміщення №11 від 16.01.2003,
укладеного відповідачем з ТОВ «Стара
аптека», щодо проведення розрахунків
за оренду нерухомого майна не в повному
обсязі, оскільки розмір орендної плати,
який сплачувався, був нижчим, ніж
визначено умовами договору оренди.

09.09.2013 позивачем складено вимогу №
001-14/1285 про обов'язкові вимоги щодо
усунення порушень, виявлених ревізією
сільського бюджету,
фінансово-господарської діяльності, в
п.11 якої зазначено, що у період з 01.01.2010
по 31.05.2013 фактичний розмір орендної
плати, що нараховувався до сплати ТОВ
«Стара аптека» за користування майном
згідно договору оренди від 13.10.2008 №11, є
нижчим, ніж передбачений умовами
відповідного договору, внаслідок чого
відповідачем недоотримано власних
надходжень від надання в оренду майна
на загальну суму 10136,01 грн. В ході
ревізії порушення частково усунено
шляхом внесення на розрахунковий
рахунок відповідача коштів у сумі 2350,69
грн., у зв'язку з чим позивачем
виставлено вимогу відобразити
дебіторську заборгованість перед ТОВ
«Стара аптека» у сумі 7785,32 грн.,
стягнути з орендаря дебіторську
заборгованість у сумі 7785,32 грн., в
іншому випадку відшкодувати в повному
обсязі за рахунок осіб, винних в
недоотриманні коштів від оренди майна
за договором від 13.10.2008 №11, шкоду у
загальній сумі 7785,32 грн. на підставі
ст.1166 Цивільного кодексу України.

З огляду на фактичні обставини справи,
норми законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції
про відсутність підстав для виконання
оскаржуваної вимоги Державної
фінансової інспекції.

Відповідно до ст. 2 Закону України
№2939-ХІІ від 26.01.1993 «Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні», в редакції, що
діяла на час проведення ревізії,
головними завданнями органу
державного фінансового контролю є:
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів,
дотриманням законодавства про
державні закупівлі, діяльністю
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від форми власності, які не
віднесені законодавством до
підконтрольних установ, за рішенням
суду, винесеним на підставі подання
прокурора або слідчого для
забезпечення розслідування
кримінальної справи.

Державний фінансовий контроль
забезпечується органом державного
фінансового контролю через проведення
державного фінансового аудиту,
перевірки державних закупівель та
інспектування.

Інспектування здійснюється органом
державного фінансового контролю у
формі ревізії та полягає у
документальній і фактичній перевірці
певного комплексу або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
підконтрольної установи, яка повинна
забезпечувати виявлення наявних
фактів порушення законодавства,
встановлення винних у їх допущенні
посадових і матеріально
відповідальних осіб. Результати
ревізії викладаються в акті (ст.4 Закону
№2939-ХІІ).

Пунктом 35 Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20
квітня 2006 року №550 (в редакції, що діяла
на час спірних правовідносин),
визначено, що виявлені допущені
об'єктом контролю порушення
законодавства, контроль за дотриманням
якого віднесено до компетенції служби,
фіксуються в констатуючій частині акта
ревізії з обов'язковим посиланням на
норми законів чи інших
нормативно-правових актів, які
порушено, та зазначенням винних у їх
допущенні осіб.

Згідно з ч.7 ст.10 Закону №2939-ХІІ органам
державного фінансового контролю
надається право пред'являти керівникам
та іншим особам підприємств, установ та
організацій, що контролюються,
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства, вилучати в судовому
порядку до бюджету виявлені ревізіями
приховані і занижені валютні та інші
платежі, ставити перед відповідними
органами питання про припинення
бюджетного фінансування і
кредитування, якщо отримані
підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.15 Закону №2939-ХІІ
законні вимоги службових осіб органу
державного фінансового контролю є
обов'язковими для виконання службовими
особами об'єктів, що контролюються.

Аналіз наведених норм дає підстави
вважати, що органу державного
фінансового контролю надано
повноваження здійснювати контроль за
використанням коштів державного і
місцевого бюджетів та у разі виявлення
порушень законодавства пред'являти
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення таких правопорушень.

Як вбачається з пункту 11 вимоги
позивача №001-14/1285 від 09.09.2013
відповідача зобов'язано відобразити
дебіторську заборгованість перед ТОВ
«Стара аптека» у сумі 7785,32 грн.,
стягнути з орендаря дебіторську
заборгованість у сумі 7785,32 грн., в
іншому випадку відшкодувати в повному
обсязі за рахунок осіб, винних в
недоотриманні коштів від оренди майна
за договором від 13.10.2008 р. №11 шкоду у
загальній сумі 7785,32 грн. на підставі
ст.1166 Цивільного кодексу України.

Матеріалами справи підтверджено,
позивачем не заперечується, що станом
на 01.10.2013 відповідачем відображено
дебіторську заборгованість у розмірі
7785,32 грн. у звіті про заборгованість за
бюджетними коштами (форма №7д, №7м), що
свідчить про виконання вимоги позивача
в цій частині.

На виконання іншої вимоги позивача
щодо стягнення з орендаря дебіторської
заборгованості у сумі 7785,32 грн.
відповідачем здійснено ряд заходів, а
саме: направлено ТОВ «Стара аптека»
претензію від 16.09.2013 №01-45/1111 з вимогою
погашення наявного боргу за договором
№11 від 13.10.2008 у розмірі 7785,32 грн.
протягом місячного строку з дня
отримання даної претензії (претензія
отримана ТОВ «Стара аптека» 19.09.2013, про
що свідчить повідомлення про вручення
поштового відправлення) та подано до
Господарського суду Запорізької
області позовну заяву про стягнення з
ТОВ «Стара аптека» заборгованості за
договором оренди нежитлового
приміщення у розмірі 7785,32 грн., яка того
ж дня була прийнята до провадження
суду, що підтверджується ухвалою про
порушення провадження у справі
№908/3712/13, отже апеляційний суд
погоджується з судом першої інстанції
щодо здійснення відповідачем заходів
на виконання вимоги позивача,
викладеної в п.11 листа-вимоги №001-14/1285
від 09.09.2013.

Крім того, з приводу правомірності
такої вимоги колегія суддів вважає за
необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі та в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні» органу
державного фінансового контролю
надається право, зокрема,: пред'являти
керівникам та іншим особам
підприємств, установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства,
вилучати в судовому порядку до
бюджету виявлені ревізіями приховані
і занижені валютні та інші платежі,
ставити перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства (п.7 ст.10 Закону);
звертатися до суду в інтересах держави,
якщо підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених під час
здійснення державного фінансового
контролю порушень законодавства з
питань збереження і використання
активів (п.10 ст.10 Закону).

За правилами п.45 вказаного вище Порядку
проведення інспектування Державною
фінансовою інспекцією, її
територіальними органами у міру
виявлення ревізією порушень
законодавства посадові особи
контролюючого органу, не чекаючи
закінчення ревізії, мають право усно
рекомендувати керівникам об'єкта
контролю невідкладно вжити заходів для
їх усунення та запобігання у
подальшому.

Якщо вжитими в період ревізії
заходами не забезпечено повне усунення
виявлених порушень, контролюючим
органом у строк не пізніше ніж 10
робочих днів після реєстрації акта
ревізії, а у разі надходження
заперечень (зауважень) до нього - не
пізніше ніж 3 робочих дні після
надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування (п.46 Порядку №
550).

Отже наведені правові норми не містять
положень щодо права відповідача
зобов'язувати підконтрольну установу в
примусовому порядку здійснювати
заходи щодо відшкодування певної суми
коштів, у тому числі, звертатись до
винних осіб з метою відшкодування
збитків.

Відсутність положень щодо такого
примусу узгоджується із положеннями
ст.8 Конституції України, відповідно до
якої в Україні визнається і діє принцип
верховенства права. Жодна норма
процесуального та іншого
законодавства не зобов'язує будь-яку
особу звертатися до інших осіб за
захистом прав, свобод та інтересів.
Таке звернення є виключно правом особи.

Крім того, слід зазначити, що при
виявленні збитків, завданих державі чи
об'єкту контролю, орган державного
фінансового контролю має право
визначати їх розмір згідно з методикою,
затвердженою Кабінетом Міністрів
України, та звернутися до суду в
інтересах держави, якщо підконтрольною
установою не забезпечено виконання
вимог до усунення виявлених під час
здійснення державного фінансового
контролю порушень законодавства з
питань збереження і використання
активів.

Таким чином, обов'язковою до виконання
є вимога органу державного фінансового
контролю, спрямована на коригування
роботи підконтрольної організації та
приведення її у відповідність із
вимогами законодавства.

Вимога органу контрольно-ревізійної
служби щодо відшкодування виявлених
збитків, завданих державі чи об'єкту
контролю може бути зазначена у вимозі,
але збитки не можуть бути примусово
стягнуті шляхом такої вимоги. Такі
збитки відшкодовуються у
добровільному порядку або шляхом
звернення до суду з відповідним
позовом.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач пред'явив вимогу, яка вказує
на виявлені збитки, їхній розмір та
стягнення, а відтак, вимоги позивача
про зобов'язання відповідача виконати
таку вимогу є такими, що не
узгоджуються з нормами чинного
законодавства.

Виходячи з вищенаведеного, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність підстав для задоволення
визначених позивачем вимог шляхом
зобов'язання відповідача виконати п.11
вимог від 09.09.2013 №001-14/1285 - усунути
порушення на загальну суму 7785,32 грн.

Суд першої інстанції під час розгляду
даної справи дослідив обставини, які
мають значення для справи, ухвалив
законне та обґрунтоване рішення про
відмову в задоволенні позову.

Доводи, викладені позивачем в
апеляційній скарзі, не можуть бути
підставою для скасування постанови
суду першої інстанції, у зв'язку з чим
колегія суддів вважає необхідним
апеляційну скаргу залишити без
задоволення.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Запорізькій
області залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 18
листопада 2013 року у справі № 808/8074/13-а
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко