Справа № 185/5438/14-а (2-а/185/143/14)
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2014-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"17" листопада 2014 р. справа № 185/5438/14-а
(2-а/185/143/14)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чабаненко С.В.

суддів: Іванова С.М.
Шлай А.В.

розглянувши в письмовому провадженні в
місті Дніпропетровську апеляційну
скаргу Управління соціального захисту
населення Павлоградської районної
державної адміністрації на постанову
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 11 червня
2014 року по справі №185/5438/14-а(2а/185/143/14) за
позовом ОСОБА_1 до Управління
соціального захисту населення
Павлоградської районної державної
адміністрації про визнання
протиправними дії та зобов'язання
здійснити перерахунок допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом до
Управління соціального захисту
населення Павлоградської районної
державної адміністрації, в якому
просить суд визнати протиправними дії
відповідача щодо нарахування та
виплати їй державної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за 2012-2014 роки, стягнути
з відповідача на користь позивача суму
недоотриманої допомоги за 2012 рік у сумі
3287 грн. 33 коп., за 2013 рік у сумі 10164 грн.,
за 2014 рік у сумі 4510 грн., зобов'язати
відповідача призначити, зробити
перерахунок, виплатити заборгованість
та сплачувати позивачу відповідно до
ст.15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком до шести років
щомісяця починаючи з 01 червня 2014 року,
до закінчення строку передбаченої
законом виплати.

Постановою Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 11 червня 2014 року
адміністративний позов задоволено
частково. Визнано протиправними дії
Управління соціального захисту
населення Павлоградської районної
державної адміністрації
Дніпропетровської області щодо
нарахування та виплати ОСОБА_1
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 29 листопада 2013 року по
19 травня 2014 року у розмірі меншому ніж
передбачено ст.43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням»; зобов'язано Управління
соціального захисту населення
Павлоградської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області нарахувати та сплатити
ОСОБА_1 недоотриману державну допомогу
по догляду за дитиною ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним
трирічного віку, за період з 29
листопада 2013 року по 29 травня 2014 року у
розмірі передбаченому ст.43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» та забезпечити виплату цих
коштів з урахуванням проведених
виплат; зобов'язано Управління
соціального захисту населення
Павлоградської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області нарахувати та проводити ОСОБА_1
виплати державної допомоги по догляду
за дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 01
червня 2014 року та до закінчення строку
передбаченої Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
виплати щомісячно, відповідно до ст.43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» в розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом, та забезпечити
виплату цих коштів з урахуванням
проведених виплат. У задоволенні інших
позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції відповідач звернувся до
суду з апеляційною скаргою в якій
посилаючись на порушення норм
процесуального та матеріального права,
просить скасувати оскаржувану
постанову та винести нову, якою
відмовити в задоволенні позову
повністю.

Дана справа розглянута відповідно до
ч.1 п.2 ст.197 КАС України в порядку
письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, ОСОБА_1, згідно
свідоцтва про народження, є матір'ю
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв'язку з чим
перебуває у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку та з 17 вересня 2012 року отримує
грошову допомогу, як застрахована
особа, у розмірі 130,00 грн., виплату якої
здійснює Управління соціального
захисту населення Павлоградської
районної державної адміністрації.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з
наявності підстав для проведення
перерахунку позивачу сум допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції та
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Статтею 3 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" передбачено,
що право на допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за цим Законом має особа (один з
батьків дитини, усиновитель, опікун,
баба, дід або інший родич), яка фактично
здійснює догляд за дитиною.

Статтею 15 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми"від 21
листопада 1992 року № 2811-XII передбачено,
що допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Закон України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" № 2811-XII від 21 листопада
1992 року є спеціальним законом, що
регулює правовідносини, пов'язані з
призначення та виплатою державної
допомоги на неповнолітніх дітей.

Статтею 1 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" встановлено,
що порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми та
перелік документів, необхідних для
призначення допомоги за цим Законом,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до статті 5 Закону України
"Про державну допомогу сім'ям з дітьми"
визначено, що всі види державної
допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги
у зв'язку з вагітністю та пологами
жінкам, зазначеним у частині другій
статті 4 цього Закону, призначають і
виплачують органи соціального захисту
населення за місцем проживання батьків
(усиновителів, опікуна, піклувальника).

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми"
встановлено, що громадяни України, в
сім'ях яких виховуються та проживають
неповнолітні діти, мають право на
державну допомогу у випадках та на
умовах, передбачених цим Законом та
іншими законами України. Статтею 3
Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" передбачено, що право
на допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за цим
Законом має особа (один з батьків
дитини, усиновитель, опікун, баба, дід
або інший родич), яка фактично здійснює
догляд за дитиною. Умови призначення
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
передбачені статтею 14 Закону України
"Про державну допомогу сім'ям з дітьми",
при цьому зазначений закон не
передбачає обмежень чи особливих умов
або розподілу осіб, що мають право на
отримання такої допомоги. Статтею 15
Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" встановлено, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Правові, організаційні та фінансові
основи загальнообов'язкового
державного соціального страхування
громадян на випадок тимчасової втрати
працездатності, у зв'язку з вагітністю
та пологами, у разі смерті, а також
надання послуг із санаторно-курортного
лікування та оздоровлення
застрахованим особам та членам їх
сімей визначає Закон України "Про
загальнообов'язкове державне
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням або
похованням".

Відповідно до статей 4, 5, 29, 42 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням"
право на матеріальне забезпечення та
соціальні послуги за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням, мають застраховані
громадяни України, іноземці, особи без
громадянства та члени їх сімей, які
проживають в Україні, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України. Це
право виникає з настанням страхового
випадку в період роботи (включаючи і
час випробування та день звільнення),
якщо інше не передбачено
законодавством. Одним із принципів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням є державні гарантії
реалізації застрахованими особами
своїх прав. Право на допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку має застрахована особа
(один із батьків дитини, усиновитель,
баба, дід, інший родич або опікун), яка
фактично здійснює догляд за дитиною.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
було внесено зміни до Закону № 2240-111 та
виключено статті 40-44.

Конституційний Суд України рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону № 107-УІ, в тому числі й пункт 25
розділу 11 Закону № 107-УІ щодо
виключення статей 40-44 Закону № 2240-111.
Пунктом 2 розділу 111 Закону № 107-УІ було
передбачено, що розділ 11 цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року. Таким чином, з
часу проголошення Рішення № 10-рп/2008
Конституційним Судом України
відновили свою дію вищезазначені
положення Закону № 2240-111, а з 1 січня 2009
року - статті 13, 15 Закону № 2811-ХІІ.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня
2008 № 835-УІ "Про Державний бюджет України
на 2009 рік" та статтею 45 Закону України
від 27 квітня 2010 року № 2154-УІ "Про
Державний бюджет України на 2010 рік"
передбачено, що у 2009, 2010 роках допомога
при народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до Закону № 2240-111
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України. Порядок
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
27 грудня 2001 року № 1751 саме на виконання
Закону № 2811-ХІІ. Новий акт уряду на
виконання статті 45 Закону № 2154-УІ не
приймався. Розміри і порядок виплати
допомоги відповідно до Закону № 2240-111
на виконання статті 45 Закону № 2154-УІ
Кабінетом Міністрів України не
визначалися.

Оскільки ані Законом України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік", ані
Законом України "Про Державний бюджет
України на 2012 рік", не встановлювалось
на 2011р. та на 2012 р. іншій, ніж у Законі №
2240-ІІІ розмір допомоги, а положення
Постанови КМУ № 1751 Про порядок
призначення та виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми" віл 27.12,2001р.
було затверджене саме на виконання
Закону № 2811-ХІІ "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми", то застосовувати
зазначену постанову Кабінету
Міністрів України до особи, яка
застрахована в системі
загальнообов'язкового страхування не
можливо, оскільки на відносини щодо
виплати допомоги такій особі у
зазначеному періоді поширюються норми
спеціального Закону, відповідно до
статті 43 якого допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Аналогічна позиція висловлена
Верховним судом України в постанові
від 25 грудня 2012 року, Законом України
"Про Державний бюджет України на 2013 рік"
також не встановлювався іншій розмір
вказаного виду допомоги ніж у Законі
України "Про загальнообов'язкове
державне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням або
похованням".

Таким чином, оскільки спір виник щодо
виплати допомоги особі, яка
застрахована у системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то на
відносини щодо виплати допомоги такій
особі у зазначеному періоді
поширюються норми спеціального Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням або
похованням", відповідно до статті 43
якого допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, постанову
суду - без змін.

Керуючись ст.197, п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206
КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
соціального захисту населення
Павлоградської районної державної
адміністрації - залишити без
задоволення.

Постанову Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 11 червня 2014 року по справі
№185/5438/14-а(2а/185/143/14)- залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
постановлення та відповідно до ч. 10 ст.
183-2 КАС України є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
С.В. Чабаненко

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
А.В. Шлай