Справа № 806/3125/14
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року
Житомир справа № 806/3125/14

категорія 6.3

Суддя Житомирського окружного
адміністративного суду Токарева М.С.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Радомишльської
міської ради, відділу Держкомзему у
Радомишльському районі Житомирської
області треті особи : ОСОБА_3, ОСОБА_4
про визнання незаконним рішення №36
від 25 березня 2009 року, визнання дій
незаконними, визнання незаконними та
скасування державних актів, скасування
держаної реєстрації державних актівна
право приватної власності,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у
якому, з врахуванням уточнених
позовних вимог, просила визнати
незаконним рішення Радомишльської
міської ради № 36 від 25 березня 2009 року у
частині затвердження технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення меж земельних ділянок та
виготовлення державних актів на право
власності на земельні ділянки за
адресою: АДРЕСА_1, визнати незаконними
дії відповідачів по складанню і видачі
державних актів на право приватної
власності на землю від 18 жовтня 2010 року
серії ЯЗ № 433676, серії ЯЗ № 433677, серії ЯИ
№ 161139, серії ЯИ №161140 від 25 жовтня 2010
року, визнати незаконними, а також
скасувати вказані державні акти і їх
державну реєстрацію. В обгрунтування
позову позивач зазначила, що
оскаржуване рішення та державні акти
призвели до вилучення у неї виділеної
частини земельної ділянки для
обслуговування житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1, що порушує її права.

Позивач направила на адресу суду заяву
в який просила розгляд справи повести
без її участі.

Представник відповідача
Радомишльської міської ради просив
справу розглянути у порядку письмового
провадження.

Відповідач відділ Держкомзему у
Радомишльському районі Житомирської
області направив на адресу суду
клопотання про розгляд справи за
відсутності його представника.

Третя особа ОСОБА_4 просив справу
розглядати за його відсутності.

Третя особа ОСОБА_3 просила справу
розглянути у порядку письмового
провадження.

У відповідності до ч.4 ст.122 КАС України,
суд вважає за можливе розглянути
справу у порядку письмового
провадження.

Дослідивши письмові докази наявні у
матеріалах справи, суд дійшов висновку,
що позов задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи рішенням
Радомишльської міської ради № 36 від 25
березня 2009 року було затверджено
технічну документацію із землеустрою
щодо встановлення меж земельних
ділянок та виготовлення державних
актів на право власності на земельні
ділянки за адресою: АДРЕСА_1 на ім'я
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 На підставі вказаного
рішення було видано державні акти на
право приватної власності на землю від
18 жовтня 2010 року серії ЯЗ № 433676, серії
ЯЗ № 433677, серії ЯИ № 161139, серії ЯИ №161140
від 25 жовтня 2010 року.

Пунктом "б" ч. 1 ст. 81 ЗК України (чинної
на момент виникнення спірних
правовідносин) передбачалось, що
громадяни України набувають право
власності на земельні ділянки на
підставі безоплатної передачі із
земель державної та комунальної
власності.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 116 ЗК України
(чинної на момент виникнення спірних
правовідносин) набуття права на землю
громадянами та юридичними особами
здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок
у власність громадян провадиться у
разі:

а) приватизації земельних ділянок, які
перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок
внаслідок приватизації державних і
комунальних сільськогосподарських
підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із
земель державної і комунальної
власності в межах норм безоплатної
приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 6 - 10 ст. 118 цього
Кодексу (чинної на момент виникнення
спірних правовідносин), громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для ведення фермерського господарства,
ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва,
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка),
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів у
межах норм безоплатної приватизації,
подають заяву до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки. У
заяві зазначаються бажані розміри та
мета її використання.

Відповідна місцева державна
адміністрація або сільська, селищна,
міська рада розглядає заяву, а при
передачі земельної ділянки
фермерському господарству - також
висновки конкурсної комісії, і в разі
згоди на передачу земельної ділянки у
власність надає дозвіл на розробку
проекту її відведення.

Проект відведення земельної ділянки
розробляється за замовленням громадян
організаціями, які мають відповідні
дозволи (ліцензії) на виконання цих
видів робіт, у строки, що обумовлюються
угодою сторін.

Проект відведення земельної ділянки
погоджується з органом по земельних
ресурсах, природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами,
органами архітектури і охорони
культурної спадщини та подається на
розгляд відповідних місцевої
державної адміністрації або органу
місцевого самоврядування.

Районна, Київська чи Севастопольська
міська державна адміністрація або
сільська, селищна, міська рада у
місячний строк розглядає проект
відведення та приймає рішення про
передачу земельної ділянки у
власність.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечується сторонами, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 звернулися до Радомишльської
міської ради із заявами про передачу їм
у приватну власність земельних ділянок
для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд за адресою АДРЕСА_1. Їм було
надано дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки.

Проекти землеустрою щодо відведення
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд на
АДРЕСА_1 містить всі необхідні висновки
органів, визначених у ст. 118 ЗК України,
що свідчить про те, що він погоджений у
встановленому законом порядку.

Крім того, на законність прийнятого
відповідачем рішення не впливає
відсутність підпису позивача у
протоколі погодження меж земельної
ділянки, оскільки до повноважень
органу місцевого самоврядування
відноситься лише затвердження
розробленого проекту землеустрою, а
сам проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки розробляється за
замовленням громадян суб'єктами
господарювання, що є виконавцями робіт
із землеустрою згідно із законом.

Водночас, суд вважає за необхідне
зазначити, що у відповідності до ч. 3 ст.
103 ЗК України власники та
землекористувачі земельних ділянок
зобов'язані співпрацювати при вчиненні
дій, спрямованих на забезпечення прав
на землю кожного з них та використання
цих ділянок із запровадженням і
додержанням прогресивних технологій
вирощування сільськогосподарських
культур та охорони земель (обмін
земельних ділянок, раціональна
організація територій, дотримання
сівозмін, встановлення, зберігання
межових знаків тощо).

Згідно приписів ст. 106 ЗК України
власник земельної ділянки має право
вимагати від власника сусідньої
земельної ділянки сприяння
встановленню твердих меж, а також
відновленню межових знаків у випадках,
коли вони зникли, перемістились або
стали невиразними.

Види межових знаків і порядок
відновлення меж визначаються
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики у сфері земельних відносин.

З огляду на викладені положення
законодавства вбачається, що у випадку
наявності між співвласниками суміжних
земельних ділянок спору щодо
встановлення меж земельних ділянок
вказаний спір є приватноправовим за
своїм характером та у відповідності до
положень ч. ч. 1, 2 ст. 2 та ст. 17 КАС
України не належить розглядати у
порядку адміністративного
судочинства, проте, у даному випадку
позивач за захистом своїх прав та
охоронюваних законом інтересів не
позбавлений права на звернення до суду
цивільної юрисдикції.

Таким чином, порядок щодо передачі у
приватну власність земельних ділянок
для будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель і споруд відповідачем
Радомишльською міською радою було
дотримано.

Вважаючи, що оскаржуване рішення
прийняте відповідачем в межах
повноважень, встановлених чинним
законодавством, без порушення
процедури його прийняття і ним не
порушено прав чи інтересів позивача,
суд приходить до висновку про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог.

З урахуванням викладеного вище,
враховуючи заявлений предмет та
підставу позову, суд дійшов висновку
про відсутність підстав для скасування
рішення Радомишльської міської ради №
36 від 25 березня 2009 року у частині
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо встановлення меж
земельних ділянок та виготовлення
державних актів на право власності на
земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_1
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а враховуючи похідний
від розглянутої вище характер решти
позовних вимог, які полягають у
скасуванні державних актів від 18
жовтня 2010 року серії ЯЗ № 433676, серії ЯЗ
№ 433677, серії ЯИ № 161139, серії ЯИ №161140 від
25 жовтня 2010 року і їх державної
реєстрації, суд також зазначає про
відсутність підстав для задоволення
даної вимоги.

Крім того, зважаючи, що у ході судового
розгляду не знайшлося підстав для
скасування рішення Радомишльської
міської ради № 36 від 25 березня 2009 року у
частині затвердження технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення меж земельних ділянок та
виготовлення державних актів на право
власності на земельні ділянки за
адресою: АДРЕСА_1, то слід відмітити, що
при складанні і видачі державних актів
на право приватної власності на землю
відповідачі діяли у спосіб та у межах
повноважень наданих їм законом, без
порушення процедури, а тому відсутні
підстави і для задоволення позову у
частині визнати незаконними дії
відповідачів по складанню і видачі
державних актів на право приватної
власності на землю.

Керуючись статтями 122, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

постановив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити
повністю.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Житомирський окружний
адміністративний суд, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
М.С. Токарева