Справа № 806/4390/14
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Бучик А.Ю.
УХВАЛА

іменем України

"22" грудня 2014 р.
Справа № 806/4390/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Бучик А.Ю.

суддів:
Одемчука Є.В.

Шевчук С.М.,

при секретарі
Витрикузі В.П. ,

за участю

представника позивача Полохіної Т.М.

представника відповідача Бистрицької
Д.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"27" жовтня 2014 р. у справі за позовом
приватного підприємства "Кемілайн
Агро" до Житомирської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 27 жовтня 2014
року визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області від 17.09.2014 року № .

В апеляційній скарзі Житомирська ОДПІ
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області посилається на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи та
просить скасувати рішення суду першої
інстанції із ухваленням нового про
відмову в позові.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Судом встановлено, що Житомирською
ОДПІ проведено виїзну позапланову
документальну перевірку Приватного
підприємства "Кемілайн Агро" з питань
правомірності формування податкового
кредиту та податкових зобов'язань за
період з 01.01.2013 року по 30.06.2014 року, про
що складено акт від 09.09.2014 року №
5499/06-25-22-01/31052661, яким встановлено
порушення:

- п. 198.1, п. 198.3, п.198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 200
Податкового кодексу України, в
результаті чого підприємством
занижено податок на додану вартість на
загальну суму 110554,00 грн. в тому числі: -
за березень 2014 року в сумі 21168,00 грн.; - за
квітень 2014 року в сумі 89386,00 грн.

Акт перевірки містить висновок
податкового органу про заниження
позивачем податку на додану вартість
на загальну суму 110554,00 грн., оскільки
відповідно до системи співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів
рахуються розбіжності по податковим
зобов'язанням. Так, в ході перевірки до
Житомирської ОДПІ надійшов акт №
873/04-62-22-3/38959446 від 28.07.2014 року ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська, матеріалами якого
встановлено, що ТОВ "Євро Трейд 2013" за
вказаною адресою не знаходиться,
станом на дату написання звірки ТОВ
"Євро Трейд 2013" має стан "28" - триває
процедура припинення. Тому, операції з
продажу товарів по ланцюгу
постачальники - ТОВ "Євро Трейд 2013" (код
38959446) - покупці за лютий - березень 2014
року, у тому числі, в частині
реалізації товару за нульовою ставкою
ПДВ, не мали та не могли мати ніякого
юридичного змісту, не спрямовані на
реальне настання наслідків. (а.с.34).

Податковим органом прийняте податкове
повідомлення - рішення форми "Р" від
17.09.2014 року № , яким ПП "Кемілайн
Агро" збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на 110554,00 грн. та нараховано
штрафну (фінансову) санкцію в розмірі
55277,00 грн.

Встановлено, що ПП "Кемілайн Агро"
укладено договори поставки товарів з
ТОВ "Євро - Трейд 2013", зокрема: № 11/03 від
11.03.2014 року, № 12/03 від 12.03.2014 року та № 17/03
від 17.03.2014 року (а.с. 79-86).

Згідно п.п. 2.2.2. п.2 та п.п. 4.1. п. 4
зазначених договорів, кожна партія
товару визначається специфікацією, в
якій зазначається: найменування
товару, кількість товару, що повинна
постачатись в конкретній партії,
часткове співвідношення за сортами,
марками, розмірами та додаткові до
комплекту вироби. Вартість кожної
партії товару, що поставляється згідно
з договором, визначається в
специфікації (додаток №1 до договору).
Відповідно до п.п. 3.3. п. 3 договору,
перехід права власності відбувається в
момент поставки відповідної партії
товару, що оформляється видатковою
накладною, товаро - транспортною
накладною. На виконання умов
зазначених вище договорів
контрагентом передано позивачу
узгоджені Специфікації № 1 щодо
кількості та загальної вартості
товарів, у тому числі ПДВ 20% (а.с.81, 84, 87).

Крім того, фінансово - господарські
взаємовідносини позивача та ТОВ "Євро -
Трейд 2013" підтверджуються наявними в
матеріалах справи доказами, а саме:
картками рахунку: 202 за 2014 рік (а.с. 58-66),
карткою рахунку: 631 за 9 місяців 2014 року
(а.с.67), витягом з реєстру довіреностей
за 17.03.2014 року по 18.03.2014 року (а.с.68),
податковими накладними на
підтвердження виконання умов
зазначених вище договорів (а.с. 69-72),
видатковими накладними (а.с. 73-,75-76),
товарно - транспортними накладними (а.с.
74, 77) та платіжні доручення (а.с. 88-90).

Згідно з абзацом 1 п. 44.1 ст. 44 ПК України,
для цілей оподаткування платники
податків зобов'язані вести облік
доходів, витрат та інших показників,
пов'язаних з визначенням об'єктів
оподаткування та/або податкових
зобов'язань, на підставі первинних
документів, регістрів бухгалтерського
обліку, фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в України",
первинні документи - це документи, які
містять відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

З матеріалів справи вбачається, що
первинні документи, надані позивачем
до матеріалів справи, відповідають
вимогам статті 9 закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" та підпункту 2.4
пункту 2 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом міністерства фінансів України
від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованого
міністерстві юстиції України 05.06.1995
року № 168/704.

Порядок та підстави формування
податкового кредиту регламентуються
приписами ст. 198 ПК України. У
відповідності до п. 198.1 ст. 198 ПК України,
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Згідно із п. 198.2. ст. 198 ПК України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги на основні фонди
почали використовуватись в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
періоду.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу (п. 198.6).

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК
України, платник податку зобов'язаний
надати покупцю (отримувачу) на його
вимогу підписану уповноваженою
платником особою та скріплену печаткою
податкову накладну, яка згідно з п. 201.6
ст. 201 ПК України є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту
(пункт 201.10 статті 201 ПК України).

З матеріалів справи вбачається, що факт
вчинення господарських операцій між ПП
"Кемілайн Агро" та ТОВ "Євро Трейд 2013"
підтверджується документально.

На час здійснення та відображення у
бухгалтерському та податковому обліку
господарських операцій безпосередній
постачальник позивача (ТОВ "Євро Треєд
2013") був зареєстрований уповноваженими
органами як суб'єкт господарювання, у
встановленому порядку цивільної
дієздатності не позбавлений та
перебував на обліку в податкових
органах як платник податку на додану
вартість.

Крім того, позивачем на підтвердження
здійснення господарських операцій з
контрагентом надано договір
транспортної експедиції №1/02 від 27.02.2014
року та документи на підтвердження
його виконання: зокрема: рахунок № 130
від 18.03.2014 року, Акт № 130 прийому - здачі
робіт від 18.03.2014 року та платіжне
доручення № 1847 від 17.03.2014 року, картки
рахунків: 202 та 631, що підтверджують та
відображають наявність та рух товарів
на товаристві.

Посилання податкового органу на акт
ДПІ у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська від 28.07.2014 року №
873/04-62-22-3/3895944 "Про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ТОВ "Євро Трейд" щодо не
підтвердження господарських відносин
із платниками податків за лютий -
березень 2014 року", відповідно до якого
товариство не знаходиться за юридичною
адресою, відсутні матеріальні та
трудові ресурси, що необхідні для
здійснення фінансово-господарської
діяльності підприємства, є
безпідставними, оскільки проведення
зустрічних звірок є процедурним
заходом зі збору податковим органом
інформації щодо дотримання платником
податкового законодавства у рамках
податкового контролю.

Чинне податкове законодавство не
ставить в залежність виникнення у
платника податку на додану вартість
права на податковий кредит від
дотримання вимог податкового
законодавства іншим суб'єктом
господарювання, який був
постачальником товарів /послуг/ в
ланцюгу підприємств, на вартість яких
нарахований податок на додану
вартість, включений платником податку
до податкового кредиту. Обов'язок
позивача здійснювати контроль за
веденням господарської діяльності та
зобов'язаннями по сплаті податків до
бюджету контрагентами -
постачальниками законодавчо не
визначений. Чинне законодавство не
ставить в залежність право на
формування податкового кредиту від
податкового обліку (стану) інших осіб.

Відтак, колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції про
задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не впливають на
правильність прийнятого рішення, яке
постановлене із дотриманням судом норм
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "27" жовтня
2014 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
А.Ю.Бучик

судді:
Є.В.Одемчук

С.М. Шевчук

Повний текст cудового рішення
виготовлено "22" грудня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:

1- в справу:

2 - позивачу: Приватне підприємство
"Кемілайн Агро" вул.Гоголівська,4, офіс
317,м.Житомир,10014

3- відповідачу: Житомирська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області м-н
Перемоги,2,м.Житомир,10014

- ,