Справа № 813/6832/14
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2014 року м.
Львів № 813/6832/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Сподарик Н.І., за участі секретаря
судового засідання Думич Х.М.,
представника позивача Цімко П.О.,
представника відповідача Холявки І.Я.
розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Приватного підприємства
«Майстер груп плюс» до Державної
податкової інспекції у Франківському
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,-
На розгляд Львівського окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява Приватного підприємства
«Майстер груп плюс» (далі - ПП «Майстер
Груп Плюс») до Державної податкової
інспекції у Франківському районі м.
Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області (далі -
ДПІ у Франківському районі м. Львова)
про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення
рішення від 26.02.2014 року №, яким
визначено податкове зобов'язання за
платежем податок на додану вартість в
загальній сумі 245299,63 грн., з яких 196239,70
грн. за основним платежем та 49059,93 грн. -
за штрафними санкціями.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення від 26.02.2014 року №
ДПІ у Франківському районі м.
Львова є незаконними та прийнятими з
порушенням вимог чинного
законодавства, оскільки отримані ПП
«Майстер груп плюс» від ТзОВ «Люкс
Інстал-Сервіс», ТзОВ «Вайз Юніон ЛТД»
податкові накладні, які оформлені
відповідно до вимог ст. 201 ПК України, а
також інші наявні підтверджуючі
первинні документи (договори
субпідряду, акти приймання виконаних
підрядних робіт, виписки банку з
розрахункового рахунка позивача про
оплату прийнятих робіт, документи
бухгалтерського обліку та ін.) надавали
право ПП «Майстер груп плюс» віднести
до складу податкового кредиту 196239,70
грн., а наявні в матеріалах справи та
представлені податковому органу в
процесі перевірки первинні документи
по господарських взаємовідносинах з
цими контрагентами спростовують
висновки Акта перевірки. Крім цього
зазначає, що об'єкт, будівництво якого
проводилось за участю ТзОВ «Люкс
Інстал-Сервіс» було передано
замовнику та прийнято в експлуатацію.
Вважає, що у випадку якщо контрагент не
виконав свого зобов'язання зі сплати
податку до бюджету чи його
відображення у податковій звітності,
то це тягне відповідальність та інші
негативні наслідки саме щодо цього
платника податку, а зазначені
обставини не можуть бути підставою для
позбавлення платника податку права на
формування податкового кредиту з
податку на додану вартість та
відшкодування податку на додану
вартість, у випадку, якщо останній
виконав всі передбачені Податковим
кодексом України умови щодо отримання
такого відшкодування та має усі
необхідні документальні підтвердження
розміру свого податкового кредиту.
Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав, надав
пояснення аналогічні викладеним в
позовній заяві, просив позовні вимоги
задовольнити.

Представник відповідача позовні
вимоги заперечив з підстав наведених у
письмовому запереченні долученому до
матеріалів справи в судовому засіданні
05.11.2014 року в якому йдеться мова про те,
що відповідно до акта перевірки ДПІ у
Печерському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві №1796/22.10/37569727 від 25.04.2013 року
встановлено відсутність у ТзОВ «Вайз
Юніон ЛТД» трудових ресурсів,
складських приміщень та будь-яких
можливостей здійснювати діяльність, в
тому числі виконання для позивача
будівельних робіт, в результаті чого,
господарські операції між позивачем та
ТзОВ «Вайз Юніон ЛТД» не мали реального
товарного характеру. Щодо
господарських відносин з ТзОВ «Люкс
Інстал-Сервіс» зазначає, що відповідно
до акту державної податкової інспекцій
у Галицькому районі м. Львова ГУ
Міндоходів у Львівській області №
296/22-10/34768457 від 23.10.2013 року встановлено,
що підприємство провело транзитне
документальне оформлення
господарських операцій від сумнівних
суб'єктів господарювання до позивача
без реального їх виконання.

На основі висновків акту ДПІ у
Печерському районі м. Києва від 25.04.2013
року, відповідач взяв за основу той
факт, що оскільки господарських
операцій насправді не було, то й
правових наслідків такі
взаємовідносини позивача з ТзОВ «Люкс
Інстал-Сервіс», ТзОВ «Вайз Юніон ЛТД»
не спричинили. На підставі чого,
первинні документи, про які зазначив
позивач, не мають доказового значення і
не можуть бути підставою для
формування податкового кредиту
сплачених на користь цих платників
податку, а тому в порушення вимог п. 198.2.,
198.3., 198.6 ст. 198 ПК України ПП «Майстер
груп плюс» завищило податковий кредит
на загальну суму 196239,70 грн., сформований
на підставі податкових накладних
отриманих від ТзОВ «Люкс
Інстал-Сервіс», ТзОВ «Вайз Юніон ЛТД».
Зазначає, що позивачем не надано
жодного доказу чи пояснень стосовно
того, які заходи він вживав для
отримання інформації щодо
господарської діяльності його
контрагента. Зважаючи на наведені
обставини відповідач вважає, що позов
безпідставний.

Суд, розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача,
дослідивши долучені до матеріалів
справи докази, оцінивши їх в сукупності
встановив наступні фактичні
обставини справи:

ПП «Майстер груп плюс» зареєстровано
23.04.2008 року Виконавчим комітетом
Львівської міської ради та взято на
податковий облік ДПІ у Франківському
районі м. Львова 25.05.2008 року за
реєстраційним № 1340 та станом на час
проведення перевірки перебував на
обліку в ДПІ у Франківському районі м.
Львова, є платником ПДВ згідно
свідоцтва від 20.05.2009 року. Як вбачається
із Ліцензії виданої Інспекцією ДАБК у
Львівській області з додатком ПП
«Майстер Груп Плюс» та статуту
основними видами діяльності ПП
«Майстер груп плюс» є будівництво
житлових та нежитлових будівель, інші
будівельно-монтажні роботи,
покрівельні роботи, інші
спеціалізовані будівельні роботи і
оптова торгівля будівельними
матеріалами та сантехнічним
обладнанням.

З 06.02.2014 року по 11.02.2014 року ДПІ у
Франківському районі м. Львова на
підставі наказу № 135 від 06.02.2014 року та
направлень №№ 175, 176 від 06.02.20014 року
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку ПП «Майстер груп
плюс» з питань господарських відносин
ТзОВ «Вайз Юніон ЛТД» за період з 01.01.2012
року по 30.04.2013 року, з ТзОВ «Люкс
Інстал-Сервіс» за період з 2012 по 2013
роки. За результатами проведеної
перевірки ДПІ у Франківському районі м.
Львова складено акт №228/22-40/35897957 від
13.02.2014 року, яким встановлено порушення
ПП «Майстер груп плюс» вимог п. 138.1, п.
138.2, п. 138.4 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК
України, а саме безпідставно віднесено
до складу витрат, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування за 2012
року - 19416,7 грн. - придбання товарів
(робіт, послуг) у ТзОВ «Вайз Юніон ЛТД»,
що призвело до заниження податку на
прибуток в сумі 4077,51 грн.; порушення п.
198.1, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України внаслідок
чого завищення ПП «Майстер груп плюс»
податкового кредиту всього на суму
199120,26 грн. в т.ч. за листопад 2012 року в
сумі 3883,34 грн., зa грудень 2012 року в сумі
12236,92 грн., за січень 2013 року в сумі 15000
грн., за лютий 2013 року в сумі 60000,00 грн.,
за травень 2013 року в сумі 108000 грн. за
рахунок проведення взаєморозрахунків
з ТзОВ «Люкс Інстал-Сервіс», ТзОВ «Вайз
Юніон ЛТД», що призвело до заниження
податку на додану вартість на 199120,26 грн.
в т.ч. за листопад 2012 року в сумі 3883,34
грн., за грудень 2012 року в сумі 12236,92 грн.,
за січень 2013 року в сумі 15000 грн., за
лютий 2013 року в сумі 60000 грн., за травень
2013 року в сумі 108000 грн.

На підставі вказаного акта перевірки
ДПІ у Франківському районі м. Львова
прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 26.02.2014
р., яким визначено податкове
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість за основним платежем в
сумі 196239,70 грн. та 49059,93 грн. за штрафними
санкціями, яке позивач вважає
протиправним та просить скасувати.

Оцінюючи встановлені обставини та
доводи сторін, суд керувася наступними
положеннями чинного законодавства:

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Пунктом 198.1. ст. 198 ПК України
встановлено, що право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій, в тому
числі, з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.
Як передбачено п. 198.2. ст. 198 ПК України
датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно п 198.3. ст. 198 ПК України ,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до ст. 39 цього
Кодексу, та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1. статті 193 цього
Кодексу, протягом такого звітного
періоду у зв'язку з: - придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; - придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

У відповідності до п. 198.6. ст. 198 ПК
України, не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими пунктом
201.11. статті 201 цього Кодексу. У разі коли
на момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, попередньо включені до
складу податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

Податкова накладна, згідно з п. 201.6. ст.
206 ПК України, є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Органи державної
податкової служби за даними реєстрів
виданих та отриманих податкових
накладних, наданих в електронному
вигляді, повідомляють платника податку
про наявність у такому реєстрі
розбіжностей з даними контрагентів.
При цьому платник податку протягом 10
днів після отримання такого
повідомлення має право уточнити
податкові зобов'язання без
застосування штрафних санкцій,
передбачених розділом ІІ цього
Кодексу. Відповідно до п. 201.7. та п. 201.10.
ст. 201 ПК України податкова накладна
складається на кожне повне або
часткове постачання товарів/послуг, а
також на суму коштів, що надійшли на
поточний рахунок як попередня оплата
(аванс). Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Відтак, згідно вимог ПК україни, який
регулює, зокрема, відносини, що
виникають у сфері справляння податків
і зборів, підставою, що позбавляє
платника податків права на включення
сум податку на додану вартість до
податкового кредиту, є не
підтвердження його податковими
накладними, або підтвердження
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог ст. 201 ПК України,
проте, як в ході проведення перевірки,
так і в ході судового розгляду справи,
відповідачем не надано суду доказів на
підтвердження наявності таких
обставин, так само як і не надано
доказів на порушення позивачем вимог п.
198.6. ст. 198.6 ПК України.

Беручи до уваги наведені вище норми
закону, необхідною умовою для
віднесення платником ПДВ до
податкового кредиту звітного періоду
сум ПДВ, включених в ціну придбаних
товарів (послуг), є факт придбання таких
товарів (послуг) з метою їх
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності такої особи - платника.
Закон не ставить у залежність
необхідність попередньої сплати ПДВ до
бюджету кінцевим споживачем чи
первісним постачальником як умову для
формування податкового кредиту
платника податку. Аналіз господарської
діяльності платника податку повинен
здійснюватися на підставі даних його
податкового, бухгалтерського обліку та
відповідності їх дійсному
економічному змісту операцій.

Вищий адміністративний суд України в
листі №1112/11/13-10 від 20.07.2010 року
"Проблемні питання застосування
законодавства у справах за участю
органів державної податкової служби"
роз'яснив, що не є підставою для відмови
у праві на податковий кредит з податку
на додану вартість порушення
податкової дисципліни, вчинені
контрагентом платника податку. З
огляду на це, і відповідно до ст. 61
Конституції України, виконання одним
платником податків своїх зобов'язань
перед бюджетом не ставиться у
залежність від виконання зазначених
зобов'язань будь-яким іншим платником
податків.

Щодо господарських правовідносин ПП
«Майстер груп плюс» та ТзОВ «Люкс
Інстал-Сервіс» та визначення податку
на додану вартість за період який
перевірявся (з 2012 по 2013 роки) суд
зазначає наступне.

Як вбачається з наданої позивачем
копії Ліцензії серії АЕ № 261821, яка
видана Державною
архітектурно-будівельною Інспекцією
України ТзОВ «Люкс Інстал-Сервіс»
(ідентифікаційний код 34768457;
місцезнаходження: м. Львів, вул.
Галицька, 21/8) має право на здійснення
господарської діяльності, пов'язаної
із створенням об'єктів архітектури (за
переліком робіт згідно з додатком)
згідно переліку робіт наведених у
додатку на строк з 12 червня 2013 року по 12
червня 2018 року.

В ході розгляду справи судом
встановлено, що 03.12.2012 року між ПП
«Майстер Груп Плюс» (генеральний
підрядник) та ТзОВ «Люкс Інстал-Сервіс»
(субпідрядник) укладено договір
субпідряду № 03/12, згідно умов якого
субпідрядник зобов'язався виконати
роботи по постачанню і монтажу
підземних мереж і трубопроводів над
землею (в обсягах) цінах згідно
локального кошторису, що викладений у
Додатку №2 до цього Договору на Об'єкті
в установлений цим Договором строк, а
Генпідрядник зобов'язався надати
Субпідрядникові фронт робіт, а також
оплатити вартість робіт на Об'єкті.
Загальна вартість робіт за цим
договором відповідно до п. 4.1.
встановлюється договірною ціною,
локальним кошторисом та становить
441000,00 грн., в тому числі ПДВ - 73500,00 грн.

10.02.2013 року між ПП «Майстер Груп Плюс»
та ТзОВ «Люкс Інстал-Сервіс» укладено
договір субпідряду №10/02, відповідно до
умов якого Субпідрядник зобов'язався
придбати матеріали і виконати роботи
щодо реалізації механічних мереж, що
включає газові мережі; паливна та
системи безпеки; водоочисна станція
холодної води; розподіл системи
опалення; підлоги з підігрівом із
стяжками; система каналізації; система
розподілу холодної і гарячої води;
санітарної рециркуляції; витяжні
труби; вентиляційні труби; система
примусового видалення повітря з
туалетів без вікон; протипожежна
система; розподіл опалення і
санітарної води в церкву (сантехника
буде обрана на розсуд Замовника Cersanit
або Kolo згідно проекту або по пропозиції
Люкс Інстал Сервіс, і крани будуть
обрані на розсуд Замовника з товарів
марки Grohe. Зливна система - Geberit) (в
обсягах) цінах згідно локального
кошторису, що викладений у Додатку №1
до цього Договору на Об'єкті в
установлений цим Договором строк, а
Генпідрядник зобов'язався надати
Субпідрядникові фронт робіт, а також
оплатити вартість робіт на Об'єкті.
Загальна вартість робіт за цим
договором відповідно до п. 4.1.
встановлюється договірною ціною,
локальним кошторисом та становить
1800000,00 грн., в тому числі ПДВ - 300000,00 грн.

На замовлення ПП «Майстер Груп Плюс»
(як генерального підрядника)
субпідрядником ТзОВ «Люкс
Інстал-Сервіс» (субпідрядник) виконано
роботи відповідно до укладених
субпідрядних договорів по монтажу
комунікацій та мереж у
релігійно-просвітницькому центрі
згромадження (монастиря) Чину
Оріоністрів Української
Греко-Католицької Церкви на вул.
Лінкольна, 10-14 у м. Львові, які прийняті
генеральним підрядником, і в
подальшому передані ним замовнику цих
робіт. Замовником вказаних робіт
виступало Згромадження (монастиря)
Чину Оріоністрів Української
Греко-Католицької церкви (адреса: м.
Львів, вул. Пекарська, 11/2). Роботи, які
виконані згідно вказаних договорів
субпідряду завершені та передані
замовнику згідно актів
приймання-передачі, а об'єкт
нерухомості прийнято в експлуатацію,
що підтверджується зареєстрованою
Інспекцією ДАБК у Львівській області
09.07.2014 р. декларацією про готовність
об'єкта до експлуатації.
Приймання-передача вказаних робіт
субпідрядником генеральному
підряднику підтверджується актами
приймання-передачі наданих послуг.

Позивачем надано суду первинні
документи по здійснюваних
господарських операціях з ТзОВ «Люкс
Інстал Сервіс» за грудень 2012 року (в
частині), січень, лютий, травень 2013 року,
а саме субпідрядні договори № 03/12 від
03.12.2012 року та № 10/02 від 10.02.2013 року з
додатками, податкові накладні виписані
ТзОВ «Люкс Інстал-Сервіс» за цими
договорами, зокрема № 5 від 10.12.2012 року;
№ 5 від 28.01.2013 року, №3 від 12.02.2013 року, № 1
від 07.05.2013 року, № 2 від 07.05.2013 року, № 3
від 07.05.2013 року № 4 від 07.05.2013 року № 5 від
07.05.2013 року; виписки з рахунка ПП
«Майстер Груп Плюс» за 10.12.2012 року; за
11.02.2013 року та за 12.05.2013 року, акти
наданих послуг і реєстр актів
виконаних робіт.

Із Акту перевірки і прояснень
представника відповідача вбачається,
що податковим органом досліджувались
господарські взаємовідносини між ПП
«Майстер Груп Плюс» та ТзОВ «Люкс
Інстал-Сервіс» згідно субпідрядного
договору №03/12 від 03.12.2012 року та
наведено перелік податкових накладних
формування податкового кредиту за
якими було предметом перевірки, а саме,
ПН № 5 від 10.12.2012 року; ПН № 5 від 28.01.2013
року; ПН № 3 від 12.02.2013 року; ПН № 1 від
07.05.2013 року; ПН № 2 від 07.05.2013 року; ПН № 3
від 07.05.2013 року; ПН № 4 від 07.05.2013 року; ПН
№ 5 від 07.05.2013 року.

Вказані суми ПДВ віднесено до складу
податкового кредиту всього на суму
195236,92 грн. в т.ч. за грудень 2012р. в сумі
12236,92 грн., за січень 2013р. в сумі 15000 грн.,
за лютий 2013 року в сумі 60000 грн., за
травень 2013 року в сумі 108000 грн.,
відображено в декларації з ПДВ за
грудень 2012 року, січень, лютий, травень
2013 року.

Як вбачається зі змісту податкових
накладних № 5 від 10.12.2012 року та № 5 від
28.01.2013 року вони виписані за договором
субпідряду №03/12 від 03.12.2012 року. Разом з
тим, інші податкові накладні наведені в
акті перевірки, а саме, № 3 від 12.02.2013
року, № 1 від 07.05.2013 року, № 2 від 07.05.2013
року, № 3 від 07.05.2013 року, №4 від 07.05.2013
року та № 5 від 07.05.2013 року виписані за
договором субпідряду № 10/02 від 10.02.2013
року, господарські операції за якими
податковим органом в межах перевірки
не досліджувались, що підтверджується
і змістом акта перевірки.

Як вбачається із поданих позивачем
податкових накладних згідно договору
№ 03/12 від 03.12.2012 року було виписано три
податкові накладні: № 5 від 28.01.2012 року,
№ 5 від 10.12.2012 року та № 3 від 05.11.2012 року
(не відображена в акті перевірки) на
загальну суму 441000,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 73500,00
грн.), яка співпадає із вартістю робіт
визначеною у п. 4.1. договору. Інші
податкові накладні наявні в матеріалах
справи виписані згідно договору
субпідряду № 10/02 від 10.02.2013 року.

Крім цього позивачем також надано
договір будівельного підряду № 10/08/12
від 10.08.2012 року, який укладений між ПП
«Майстер Груп Плюс» (генпідрядник) та
Згромадженням (монастиря) Чину
Оріоністрів Української
греко-католицької церкви (замовник) з
додатками, акт приймання-передачі від
10.08.2012 року, згідно якого замовник
передав генпідряднику земельну
ділянку за адресою м. Львів, вул.
Лінкольна, 12-14 для будівництва, акти
виконаних робіт, виписки з
розрахункового рахунка ПП «Майстер
Груп Плюс», журнал виконання сумісних
будівельно-монтажних робіт ПП «Майстер
Груп Плюс» на об'єкті «Будівництво
релігійно-просвітницького центру.
Будинок спільноти м. Львів, вул.
Лінкольна, 10-14», журнали реєстрації
інструктажів з питань охорони праці на
робочому місці, на об'єкті «Будівництво
релігійно-просвітницького центру -
Будинок спільноти м. Львів, вул.
Лінкольна, 10-14», сертифікати
відповідності, акти на закриття
прихованих робіт виконаних ТзОВ «Люкс
Інстпл-Сервіс» підписані
уповноваженими представниками
замовника, генпідрядника та
субпідрядника, фотографії будівлі
релігійно-просвітницького центру -
будинок спільноти на вул. Лінкольна, 10-14
у м. Львові, експлікацію з проектної
документації будівництва
релігійно-просвітницького центру
Згромадження (Монастиря) Чину
Оріоністрів Української
Греко-Католицької церкви на вул.
Лінкольна, 12-14 у м. Львові і декларацію
про готовність об'єкта до експлуатації,
яка зареєстрована Інспекцією ДАБК у
Львівській області 09.07.2014 року за №
ЛВ06.

Щодо господарських правовідносин ПП
«Майстер груп плюс» та ТзОВ «Вайз Юніон
ЛТД» та визначення податку на додану
вартість за період який перевірявся (з
01.01.2012 року по 30.04.2013 року) суд зазначає
наступне.

20.09.2012 року між ПП «Майстер груп плюс»
та ТзОВ «Вайз Юніон ЛТД» укладено
договір субпідряду № 24/09-12, згідно умов
якого, субпідрядник зобов'язується
виконати роботи по встановленню
зовнішнього освітлення та
електрифікації будівельного
майданчика (в обсягах) цінах згідно
локального кошторису, що викладений у
Додатку №1 до цього договору, на об'єкті
в установлений цим договором строк, а
генпідрядник зобов'язується надати
субпідрядникові фронт робіт, а також
оплатити вартість робіт на об'єкті.
Відповідно до п. 4.1. вартість робіт
встановлюється договірною ціною,
локальним кошторисом, та становить
23300,00 грн. в тому числі ПДВ 3883,33 грн., з
яких 13 000,00 грн. аванс. Додатком до цього
договору є специфікація, у якій
наведено перелік електричного
обладнання, їх характеристики,
кількість та ціна. Відповідно до цього
додатку загальна вартість
електричного обладнання для
встановленню зовнішнього освітлення
та електрифікації будівельного
майданчика склала 23000,01 грн., з яких 16150,01
грн. - вартість електричного обладнання
та 7150,00 грн. - вартість монтажних робіт
(а.с. 90). За фактом
виконання вказаного договору ТзОВ
«Вайз Юніон ЛТД» було видано податкові
накладні № 363 від 20.09.2012 року на
загальну суму 13300,00 грн., в т.ч. ПДВ - 2216,67
грн. та № 627 від 26.10.2012 року на загальну
суму 10000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 1666,67 грн.,
виписки з рахунка ПП «Майстер Груп
Плюс» за 20.09.2012 року та за 26.10.2012 року,
якими підтверджується оплата. На
підставі вказаних податкових
накладних ПП «Майстер Груп Плюс» було
віднесено до податкового кредиту за
листопад 2012 року 3883,34 грн (а.с. 91-93).

Як вбачається із поданої суду копії
договору купівлі-продажу № 06/12 від
11.09.2012 року укладеного між ТзОВ «У-Кан
Інтерсервіс» та ПП «Майстер Груп Плюс»,
додатку № 1 та видаткової накладної № 8
від 25.09.2012 року вказаним підприємством
було виготовлено та поставлено на
будівельний майданчик освітлювальні
стовпи.

Розміщення та характеристики
будівельного майданчика відображені у
поданій позивачем експлікації з
проектної документації будівництва
релігійно-просвітницького центру
Згромадження (Монастиря) Чину
Оріоністрів Української
Греко-Католицької церкви на вул.
Лінкольна, 12-14 у м. Львові.

У ході розгляду справи судом за
клопотанням позивача було допитано в
якості свідка виконроба будівельної
бригади ПП «Майстер Груп Плюс» - ОСОБА_6,
який був прийнятий на роботу 01.10.2012
року. Зокрема у своїх свідченнях він
зазначив, що працював на посаді
виконроба ПП «Майстер Груп Плюс» з
01.10.2012 року на об'єкті
релігійно-просвітницький центр
Згромадження (монастир) Чину
Оріоністрів Української
Греко-Католицької Церкви на вул.
Лінкольна, 10-14 у м. Львові, на якому
виконувались роботи із залучення
субпідрядних організацій, зокрема
працівники ТзОВ «Люкс Інстал-Сервіс»
виконували роботи по монтажу
комунікацій та мереж у вказаний об'єкт.
Зазначив, що він особисто брав учать у
контролі за виконанням вказаних робіт,
допускав та інформував працівників
субпідрядника про техніку безпеки на
об'єкті та ін. Крім цього своїми
поясненнями свідок підтвердив
наявність на вул. Лінкольна, 10-14 у м.
Львові будівельного майданчика та його
освітлення станом на жовтень 2012 року.

Статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні"визначено, що
господарська операція - це дія або
подія, що викликає зміни у структурі
активів і зобов'язань, власному
капіталі підприємства. Із положень ч. 1,
3 ст. 9 вказаного Закону вбачається, що
бухгалтерський облік полягає, зокрема,
у складанні та прийнятті до обліку
первинних документів, які фіксують
факти здійснення господарських
операцій, складенні на їх підставі
зведених облікових документів,
систематизація інформації первинних
документів на рахунках
бухгалтерського обліку в регістрах
синтетичного та аналітичного обліку
шляхом подвійного запису їх на
взаємопов'язаних рахунках
бухгалтерського обліку. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Стосовно твердження відповідача про
те, що діяльність контрагента позивача
- «Люкс Інстал-Сервіс» спрямована на
здійснення операцій, пов'язаних з
отриманням податкової вигоди і
відповідно це призводить до висновку
про те що взаємовідносини позивача та
контрагента не спричинили реального
настання правових наслідків, суд
зазначає наступне.

У п. 6 розділу І Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства
затверджено наказом Державної
податкової адміністрації України від
22.12.2010 року №984 передбачено, що у
висновку акта документальної
перевірки зазначається опис виявлених
перевіркою порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, з посиланням на
підпункти, пункти, статті законодавчих
актів або загальний висновок щодо
відсутності таких порушень. Відповідно
до п. 6 розділу ІІ цього Порядку факти
виявлених порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, викладаються в акті
документальної перевірки чітко,
об'єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

Згідно до ст. 83 Податкового кодексу
України для посадових осіб органів
державної податкової служби під час
проведення перевірок підставами для
висновків є: документи, визначені цим
Кодексом; податкова інформація;.
експертні висновки; судові рішення;
інші матеріали, отримані в порядку та у
спосіб, передбачені цим Кодексом або
іншими законами, контроль за
дотриманням яких покладений на органи
державної податкової служби.

Посилання відповідача в Акті перевірки
на безтоварність господарських
операцій між ПП «Майстер Груп Плюс» з
контрагентом ТзОВ «Вайз Юніон ЛТД»
фактично взято з Акта від 25.04.2013 року
№1796/22.10/37569727 складеного ДПІ у
Печерському районі м. Києва про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТзОВ «Вайз Юніон ЛТД» з питань
дотримання вимог податкового та Іншого
законодавства за період з 01.01.2012 року по
30.04.2013 року та акта від 04.04.2013 року
№1264/223/37634172 складеного ДПІ у
Печерському районі м. Києва про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТзОВ «Вайз Юніон ЛТД» () з питань дотримання вимог
податкового та іншого законодавства за
період з 01.01.2012 року по 30.04.2013 року про
неможливість проведення зустрічної
звірки від 03.04.2014 року ДПІ у Печерському
районі м. Києва без врахування обставин
його складання.

Окрім того, в ухвалі Вищого
адміністративного суду України від
19.11.2012 року №К/9991/49378/12
викладена позиція щодо зустрічної
звірки, яка є заходом
інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності органів
державної податкової служби, в той час,
як функція податкового органу щодо
контролю за дотриманням податкового та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби,
реалізується останніми шляхом
проведення перевірок у випадках та в
порядку, встановленому ПК України.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Проте
доказів правомірності, законності та
обґрунтованості відповідачем
прийнятого податкового
повідомлення-рішення суду не надано.

Суд констатує, що доводи відповідача на
обґрунтування висновків про заниження
податку на додану вартість в контексті
правовідносин позивача з ТзОВ «Вайз
Юніон ЛТД» та ТзОВ «Люкс Інстал-Сервіс»
зводяться до суб'єктивного твердження
про економічну недоцільність
укладення договору про надання послуг.
Будь-яких доказів, які б свідчили про
необґрунтованість формування
податкового кредиту за охоплений
перевіркою період по відносинах з цими
суб'єктами господарювання відповідач
не надав.

Висновки податкового органу прямо
суперечать не лише нормам Податкового
кодексу України, а й практиці
Європейського Суду з прав людини, яка
відповідно до вимог ст. 17 Закону
України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини" застосовується
національними судами як джерело права.
Так, Європейський Суд у рішенні від 22
січня 2009 року у справі «БУЛВЕС АД проти
Болгарії» (заява № 3991/03) зазначив, що
платник податку не повинен нести
наслідків невиконання постачальником
його зобов'язань зі сплати податку і в
результаті сплачувати податок на
додану вартість другий раз, а також
сплачувати пеню. На думку суду, такі
вимоги стали надмірним тягарем для
платника податку, що порушило
справедливий баланс, який повинен
підтримуватися між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності.

Зважаючи на викладене вище, податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Франківському районі м. Львова №
від 26.02.2014 року на суму 196239,70 грн. та 49059,93
грн. за штрафними санкціями, не
відповідає критеріям, визначеним ч. 3
ст. 2 КАС України, оскільки прийнято
необґрунтовано, без урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії). В той
же час, позивач довів обґрунтованість
позовних вимог належними та
допустимими доказами. Виходячи з
положень п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України, суд
приходить до висновку, що оскаржуване
податкове повідомлення-рішення з
врахуванням протиправності дій
податкового органу щодо його винесення
підлягає до скасування.

Відповідно до ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
підлягають відшкодуванню з
державного бюджету України понесені
позивачем судові витрати у виді
судового збору.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163,167 КАС
України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Державної податкової інспекції у
Франківському районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області від 26.02.2014 року
№.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Приватного підприємства
«Майстер Груп Плюс» (79053, м. Львів, вул.
Володимира Великого, 16; ) 487
(чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.
судового збору

Апеляційну скаргу на постанову суду
першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови, виготовленої в
повному обсязі. Апеляційна скарга
подається до адміністративного суду
апеляційної інстанції через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 23
грудня 2014 року.

Суддя
Сподарик Н.І.