Справа № 2а-983/2010
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року
Справа № 16388/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова
О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького
В.В.

з участю секретаря судового засідання
Прокопенко О.В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційні
скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області від 23 грудня 2010 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до
Начальника відділу містобудування та
архітектури виконавчих органів
Дрогобицької міської ради Львівської
області - головного архітектора міста
Дрогобича Біди Петра Івановича, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору - ОСОБА_5, про визнання
відмови протиправною, зобов'язання
вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до
начальника відділу містобудування та
архітектури виконавчих органів
Дрогобицької міської ради Львівської
області - головного архітектора м.
Дрогобича Біди П.І., яким просила
визнати незаконною відмову
відповідача від 10.11.2010 року № 376 щодо
затвердження технічної документації
по відведенню земельної ділянки по
АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідача
погодити технічну документацію по
відведенню земельної ділянки площею 40
кв. м АДРЕСА_1 для обслуговування
магазину.

Постановою Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 23 грудня 2010 року позов
задоволено повністю.

Постанова мотивована тим, що
відповідач, будучи посадовою особою
органу місцевого самоврядування, не
виконав рішення сесії Дрогобицької
міської ради Львівської області, в
зв'язку з чим його відмова в погодженні
позивачу технічної документації по
відведенню земельної ділянки площею 40
кв. м АДРЕСА_1 для обслуговування
магазину прийнята всупереч вимогам
законодавства.

Постанову в апеляційному порядку
оскаржили особи, які не брали участі у
справі, але вважають, що оскаржуваною
постановою суд вирішив питання про їх
права, свободи і законні інтереси,
оскільки спір стосується земельної
ділянки в житловому будинку по АДРЕСА_1,
в якому вони проживають. ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 вважають постанову незаконною
та необґрунтованою, оскільки вона
прийнята з порушенням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, суд
неповно встановив обставини, що мають
значення для справи, а висновки суду не
відповідають обставинам справи.

ОСОБА_1 просить скасувати постанову і
направити справу до суду першої
інстанції на новий розгляд.

На обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, що суд безпідставно
всупереч вимогам ст. 53 Кодексу
адміністративного судочинства України
відмовив у задоволенні її клопотання
про залучення до участі у справі в
якості третьої особи, що позбавило її
можливості надати відповідні
документи, що свідчать про
безпідставність та необґрунтованість
позовних вимог. Зокрема, суд не взяв до
уваги, що документи, надані позивачем і
які покладено в основу рішення сесії
Дрогобицької міської ради Львівської
області від 26.10.2010 року № 1373, яким
затверджено матеріали проекту
землеустрою щодо відведення спірної
земельної ділянки та надано позивачу в
користування на умовах оренди на три
роки земельну ділянку, є суперечливими
та отримані в порушення норм чинного
законодавства, в зв'язку з чим вказане
рішення в частині затвердження проекту
та надання в оренду земельної ділянки
ОСОБА_3 оскаржене нею до суду. Крім того,
відповідно до документів, які є в
матеріалах справи, проектну пропозицію
позивач отримала від попереднього
власника квартири. Однак договір
купівлі-продажу є правовстановлюючим
документом на квартиру і жодним чином
не передбачає правонаступництва в
частині надання дозволу на проектну
пропозицію. Також вказана пропозиція
полягала у відведенні земельної
ділянки площею 20 кв. м для влаштування
благоустрою, однак суд не дослідив яким
чином на розгляд сесії міської ради
надані документи щодо надання ОСОБА_3
земельної ділянки площею 40 кв. м в
оренду для обслуговування магазину,
хоч відповідач покликався на цю
суперечливість і цим обґрунтовував
свою відмову у затвердженні технічної
документації із землеустрою.

ОСОБА_2 просить скасувати постанову і
прийняти нову, якою відмовити у
задоволенні позову.

На обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, що суд безпідставно
всупереч вимогам ст. 53 Кодексу
адміністративного судочинства України
відмовив у задоволенні її клопотання
про залучення до участі у справі в
якості третьої особи, що позбавило її
можливості надати відповідні
документи, що свідчать про
безпідставність та необґрунтованість
позовних вимог. Будинок АДРЕСА_1 є
пам'яткою архітектури місцевого
значення, однак погодження органів
охорони культурної спадщини у позивача
були відсутні, в зв'язку з чим
відповідач і відмовив позивачу в
погодженні технічної документації по
відведенню спірної земельної ділянки.

Фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється
відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
у зв'язку з неявкою у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційних скарг,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційні
скарги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Як встановив суд, п. 1.11 рішення
Дрогобицької міської ради Львівської
області від 20.05.2010 року № 1180 ОСОБА_3 і
ОСОБА_5 було надано дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею 40
кв. м на АДРЕСА_1 для обслуговування
магазину.

Рішенням Дрогобицької міської ради
Львівської області від 26.10.2010 року № 1373
ОСОБА_3 і ОСОБА_5 було затверджено
матеріали проекту землеустрою щодо
відведення зазначеної земельної
ділянки та надано в користування на
умовах оренди на три роки земельну
ділянку площею 40 кв. м на АДРЕСА_1 для
обслуговування магазину.

Після цього ОСОБА_3 звернулась до
начальника відділу містобудування та
архітектури виконавчих органів
Дрогобицької міської ради Львівської
області - головного архітектора м.
Дрогобича Біди П.І. з клопотанням
погодити технічну документацію по
відведенню земельної ділянки площею 40
кв. м АДРЕСА_1 для обслуговування
магазину.

Листом від 10.11.2010 року № 376 відповідач
відмовив ОСОБА_3 у затвердженні
технічної документації, мотивуючи
відмову тим, що дана земельна ділянка
знаходиться в межах охоронної зони
історичного ядра міста і примикає до
пам'ятника архітектури по АДРЕСА_1

Колегія суддів вважає помилковим і
необґрунтованим висновок суду першої
інстанції про протиправність
зазначеної відмови відповідача з таких
підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 32 Закону України
«Про охорону культурної спадщини» (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) на охоронюваних
археологічних територіях, у межах зон
охорони пам'яток, історичних ареалів
населених місць, занесених до Списку
історичних населених місць України,
заборонено містобудівні, архітектурні
чи ландшафтні перетворення,
будівельні, меліоративні, шляхові,
земляні роботи без дозволу
відповідного органу охорони
культурної спадщини.

Будинок АДРЕСА_1 є пам'яткою
архітектури місцевого значення,
занесений до реєстру під охоронним №
1859-м згідно з рішенням Виконавчого
комітету Львівської обласної ради
народних депутатів від 21.05.1992 року № 280,
що підтверджується довідкою Відділу
культури та мистецтв виконавчих
органів Дрогобицької міської ради
Львівської області від 23.11.2010 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Земельного
кодексу України (в редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин)
землі України за основним цільовим
призначенням поділяються на такі
категорії: сільськогосподарського
призначення; житлової та громадської
забудови; природно-заповідного й
іншого природоохоронного, а також
оздоровчого, рекреаційного,
історико-культурного,
лісогосподарського призначення;
водного фонду; промисловості,
транспорту, зв'язку, енергетики,
оборони та іншого призначення.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 20, ч. 1 ст. 123
цього Кодексу віднесення земель до
тієї чи іншої категорії здійснюється
на підставі рішень органів державної
влади та органів місцевого
самоврядування відповідно до їх
повноважень надання земельних ділянок
державної або комунальної власності у
користування - на підставі рішень
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування.

Згідно з ч. ч. 4, 7, 10 ст. 123 цього Кодексу
вибір місця розташування земельної
ділянки та надання дозволу і вимог на
розроблення проекту її відведення
здійснюються у порядку, встановленому
статтею 151 цього Кодексу, що передбачає
звернення зацікавленої особи із заявою
(клопотанням) до відповідного органу
державної влади чи місцевого
самоврядування, який згідно зі своїми
повноваженнями розглядає її та в
тижневий строк з дня реєстрації
направляє її копії на розгляд
територіальних органів виконавчої
влади з питань земельних ресурсів,
органів містобудування й архітектури
та охорони культурної спадщини,
природоохоронних і
санітарно-епідеміологічних органів, а
після отримання висновків зазначених
органів згідно зі своїми
повноваженнями приймає рішення про
затвердження матеріалів вибору
земельної ділянки та надає дозвіл і
вимоги на розроблення проекту її
відведення або мотивоване рішення про
відмову.

Відповідно до п. п. 4, 5 Порядку вибору
земельних ділянок для розміщення
об'єктів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 31.03.2004
року № 427, відповідне клопотання
зацікавленої особи місцева рада
надсилає до постійно діючої комісії з
питань вибору земельних ділянок для
розміщення об'єктів, яка погоджує
орієнтовний розмір земельної ділянки,
умови її вилучення або зміни цільового
призначення з урахуванням
містобудівної документації, місцевих
правил забудови та комплексного
розвитку території.

До складу комісії включаються
заступник голови сільської, селищної,
міської ради або заступник голови
місцевої держадміністрації (голова
комісії), а також представники
районного (міського) органу земельних
ресурсів, природоохоронного органу,
санітарно-епідеміологічної служби,
органів містобудування і архітектури
та охорони культурної спадщини.

Однак, як встановив суд, до клопотання
про погодження відповідачем технічної
документації з відведення земельної
ділянки площею 40 кв. м АДРЕСА_1 позивач
не надала погодження органу охорони
культурної спадщини, що, як зазначено
вище, і стало підставою для відмови в
погодженні відповідачем технічної
документації.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідач, будучи посадовою особою
органу місцевого самоврядування,
всупереч вимогам ст. 73 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
не виконав рішень сесії Дрогобицької
міської ради Львівської області від
20.05.2010 року № 1180, яким ОСОБА_3 і ОСОБА_5
було надано дозвіл на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки площею 40 кв. м на
АДРЕСА_1 для обслуговування магазину,
та від 26.10.2010 року № 1373, яким було
затверджено ці матеріали і надано в
користування на умовах оренди на три
роки земельну ділянку площею 40 кв. м на
АДРЕСА_1 для обслуговування магазину.

Однак вказані рішення не містять
імперативної вказівки щодо
обов'язкового погодження Відділом
містобудування та архітектури
виконавчих органів Дрогобицької
міської ради Львівської області чи
його посадовими особами зазначеної
технічної документації, а таке
погодження може бути здійснене лише
після вивчення цієї документації та
встановлення відсутності законодавчо
передбачених перешкод для такого
погодження.

Таким чином, встановивши наявність
підстав, які не дозволяють погодження
ОСОБА_3 технічної документації по
відведенню земельної ділянки площею 40
кв. м АДРЕСА_1 для обслуговування
магазину, відповідач правомірно та
обґрунтовано відмовив в погодженні
цієї документації.

Крім того, колегія суддів враховує, що
постановою Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 02.09.2011 року та додатковою
постановою Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 04.10.2011 року у справі за
позовом ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до
Дрогобицької міської ради Львівської
області, залишеними без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 03.10.2012 року,
які набрали законної сили, було визнано
протиправним та скасовано п. 1.11 рішення
сесії Дрогобицької міської ради
Львівської області від 20.05.2010 року № 1180
«Про надання дозволу на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельних ділянок» в частині надання
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 40 кв. м. по АДРЕСА_1
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 для обслуговування
магазину та п. 1.1. рішення сесії
Дрогобицької міської ради від 26.10.2010
року № 1373 «Про затвердження матеріалів
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки» в частині
затвердження матеріалів проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 40 кв. м по АДРЕСА_1 та
надання її в користування на умовах
оренди під існуючими об'єктами
нерухомості ОСОБА_3 та ОСОБА_5 для
обслуговування магазину.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

За наведених обставин колегія суддів
дійшла висновку, що оскаржувана
постанова підлягає скасуванню,
оскільки прийнята з порушенням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, суд
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи, висновки суду не
відповідають обставинам справи, а
також суд вважав встановленими
обставин, що мають значення для справи,
які були недоведеними.

Разом з тим, не підлягає задоволенню
вимога апеляційної скарги ОСОБА_1 про
направлення справи до суду першої
інстанції на новий розгляд, оскільки
ст. 198 Кодексу адміністративного
судочинства України не передбачено
таких повноважень апеляційного суду за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198,
ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України,
суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 23 грудня 2010 року у справі №
2а-983/10/1306 за позовом ОСОБА_3 до
Начальника відділу містобудування та
архітектури виконавчих органів
Дрогобицької міської ради Львівської
області - головного архітектора міста
Дрогобича Біди Петра Івановича, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору - ОСОБА_5, про визнання
відмови протиправною, зобов'язання
вчинити дії - скасувати та прийняти
нову постанову, якою у задоволенні
позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий
О.М. Довгополов

Судді
Л.Я. Гудим

В.В. Святецький