Справа № 804/3446/13-а
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

02 грудня 2014 рокусправа № 804/3446/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Олефіренко Н.А.

суддів:
Суховарова А.В. Ясенової Т.І.

за участю секретаря судового
засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Західно-Донбаської об"єднаної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 29
березня 2013 року

по справі №804/3446/13-а за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Фабрика
будівельних сумішей "БудМайстер"

до Західно-Донбаської об"єднаної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю "Фабрика
будівельних сумішей "БудМайстер"
звернулось до суду з позовом до
Західно-Донбаської об'єднаної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби, в якому просило
визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення №
та № від 29 січня 2013 року.

В обґрунтування позовних вимог
зазначалось, що оскаржувані податкові
повідомлення-рішення винесені
податковим органом не на підставі
висновків викладених в акті перевірки
від 14 січня 2013 року №14-22/2-36150985, а на
підставі невідомого акту перевірки
№14-22/2-33892784 від 14 січня 2013 року. Також
позивач зазначає, що Західно -
Донбаської об"єднаної державної
податкової інспекцією
Дніпропетровської області Державної
податкової служби застосовані норми не
чинного законодавства, а тому позивач
вважає дії відповідача протиправними,
а спірні податкові повідомлення -
рішення незаконними.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 29
березня 2013 року даний позов задоволено.

Не погодившись з даним рішенням суду
Західно-Донбаська об"єднана державна
податкова інспекція Дніпропетровської
області Державної податкової служби
подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким у задоволені
адміністративного позову відмовити.
Апелянт зазначає, що судом першої
інстанції не повно з'ясовано обставини,
що мають значення для справи, постанову
прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

В судове засідання представник
відповідача не з'явився, про час, місце
та дату розгляду справи повідомлений
належним чином.

В судовому засіданні представник
позивача проти апеляційної скарги
заперечив, вважає рішення суду першої
інстанції законним та обґрунтованим, а
апеляційну скаргу безпідставною.
Просить в задоволенні апеляційної
скарги відмовити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
у період з 28 грудня 2012 року по 04 січня 2013
року службовими особами
Західно-Донбаською об'єднаної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби проведена
позапланова документальна невиїзна
перевірка ТОВ "Фабрика будівельних
сумішей "БудМайстер".

За результатами перевірки
складено акт від 14 січня 2013 року №
14-22/2-36150985, яким встановлено ряд
порушень, а саме: пп.7.4.1 пп.7.4.4 пп.7.4.5 п.7.4
ст.7 Закону України "Про податок на
додану вартість"; п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198
ПКУ; пп.4.1.6 п.4.1 ст.4, п.5.1 пп.5.2.1 п.5.2 пп.5.3.9
п.5.3 ст.5 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств".

Ні підставі даного акту, 29 січня 2013 року
Західно-Донбаською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Дніпропетровської області Державної
податкової служби винесено податкові
повідомлення-рішення: № 000007220, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість всього в
розмірі 4320,00 грн., у тому числі за
основним платежем - 2 880,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 1
440,00 грн.; № , яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток всього в розмірі 11 880,00 грн., у
тому числі за основним платежем - 7 920,00
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - 3 960,00 грн.

Вирішуючи спірні правовідносини та
задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що первинними
документами підтверджено фактичне
здійснення господарських операцій з ПП
«Агростальпром», за результатами яких
позивачем правомірно включено до
складу валових витрат суми
вартості товарно-матеріальних
цінностей придбаних у даного
контрагента, у зв'язку з чим суд дійшов
висновку про протиправність винесених
спірних податкових - повідомлень
рішень.

Колегія суддів, виходячи з фактичних
обставин справи, норм діючого
законодавства, що регулюють спірні
правовідносини, погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
зважаючи на наступне.

Так, перевіркою встановлено, що у
перевіряємому періоді Товариство з
обмеженою відповідальністю «Фабрика
будівельних сумішей «БудМайстер»»
мало взаємовідносини з ПП
«Агростальпром».

З акту перевірки вбачається, що при
проведенні перевірки позивача був
використаний акт перевірки ДПІ у
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська щодо проведення
перевірки контрагента - ПП ТД «Тіара» з
питань дотримання податкового
законодавства за період з 01 січня 2011
року по 31 січня 2011 року, відповідно до
якого встановлено відсутність
матеріальних ресурсів, виробничої
бази, складських приміщень ПП ТД
"Тіара", в результаті чого зроблено
висновок, що єдиною метою укладених
угод між переліком постачальників та
ПП ТД "Тіара", є штучне створення
податкового кредиту з ПДВ покупців
товарів (робіт, послуг) серед яких є і ПП
"Агростальпром".

Враховуючи викладені обставини,
податковий орган дійшов висновку, що
господарські взаємовідносини по
ланцюгу постачання між Товариством з
обмеженою відповідальністю «Фабрика
будівельних сумішей «БудМайстер»» з ПП
«Агростальпром» є нереальними.

Суд апеляційної інстанції не
погоджується з такою позицією
податкового органу з огляду на
наступне.

Згідно із п. 198.1. ст.198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; б)
придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності); в)
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України; г) в
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного
фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового
кодексу України, податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Згідно з п.198.2 ст.198 ПК України, датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

У відповідності ж з п.198.6 ст.198 ПК
України, не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, наведеними нормами
матеріального права, визначено
підстави для формування платником
податків податкового кредиту з податку
на додану вартість і до таких підстав
віднесено: наявність господарської
операції, сплата податку на додану
вартість у вартості товарів (робіт,
послуг), факт сплати податку на додану
вартість має підтверджуватися
відповідними податковими накладними,
використання придбаних товарів (робіт,
послуг) в оподатковуваних операціях у
межах господарської діяльності
платника податку.

Встановлені обставини справи свідчать
про те, що 10 січня 2011 року між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Фабрика будівельних
сумішей «БудМайстер»» (покупець) та ПП
«Агростальпром» (постачальник)
укладено договір поставки № 52,
відповідно до умов якого, постачальник
зобов'язується забезпечити поставку
товару та передати його у власність
покупця, а покупець зобов'язується
прийняти товар та оплатити його на
умовах данного договору.

На підтвердження здійснення вказаної
операції ПП "Агростальпром" було
складено та надано ТОВ "Фабрика
будівельних сумішей "БудМайстер"
наступні документи: видаткова
накладна, податкова накладна.
Розрахунки за придбані товари були
здійснені ТОВ "Фабрика будівельних
сумішей "БудМайстер" у безготівковій
формі, що підтверджується наданим до
суду платіжним дорученням № 1941 від 02
березня 2011 року, рахунком-фактурою №
СФ-0000001 від 17 січня 2011 року.

Зі змісту досліджених вище документів,
вбачається, що вони містять усі
обов'язкові реквізити, підписи
посадових осіб та печатки підприємств,
тобто складені відповідно до вимог
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність».

Отже, суд першої інстанції вірно
зазначив, що перелічені вище первинні
бухгалтерські документи свідчать про
реальність здійснення господарських
операцій по зазначеному договору, а
тому висновки податкового органу,
викладені в акті перевірки від 14 січня
2013 року №14-22/2-36150985 є безпідставними.

Крім того, суд апеляційної інстанції
вважає за необхідне зазначити й те, що
формування підприємством податкового
кредиту не може ставитись у пряму
залежність від додержання податкової
дисципліни третіми особами.

Якщо контрагент не виконав свого
зобов'язання щодо сплати податку до
бюджету, це тягне відповідальність та
негативні наслідки саме щодо цієї
особи. Зазначена обставина не є
підставою для позбавлення платника
податку права на формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість у разі, якщо останній
виконав усі передбачені законом умови
щодо включення сум податку, сплачених
ним в ціні придбаних товарів (робіт,
послуг), до складу податкового кредиту
та має всі документальні підтвердження
розміру свого податкового кредиту.

Вищенаведене узгоджується з практикою
Європейського суду з прав людини у
справі «Булвес» АД проти Болгарії»
(заява № 3991/03). Європейський суд з прав
людини у своєму рішенні від 22 січня 2009
року зазначив, що платник податку не
повинен нести наслідків невиконання
постачальником його зобов'язань зі
сплати податку і в результаті
сплачувати податок на додану вартість
вдруге, а також сплачувати пеню. На
думку Суду, такі вимоги стали надмірним
тягарем для платника податку, що
порушило справедливий баланс, який
повинен підтримуватися між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності.

А згідно з ст. 17 Закону України "Про
виконання рішень і застосування
практики Європейського Суду з прав
людини" суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію і практику Суду як
джерело права.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо обґрунтованості
позовних вимог та вважає, що судом
вмотивовано визнано оскаржувані
податкові повідомлення-рішення
протиправними та такими, що підлягають
скасуванню.

Таким чином, суд першої інстанції під
час розгляду справи в повному обсязі
дослідив обставини, які мають значення
для справи, ухвалив законне та
обґрунтоване рішення про задоволення
позовних вимог, а тому, підстав,
передбачених статтею 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
для скасування постанови суду першої
інстанції та ухвалення нового судового
рішення не вбачається, у зв'язку з чим
колегія суддів вважає за необхідне
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Західно-Донбаської
об"єднаної державної податкової
інспекції Дніпропетровської області
Державної податкової служби - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 29
березня 2013 року по справі №804/3446/13-а -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та
ч.5 ст. 254 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено 02
грудня 2014 року.

Головуючий:
Н.А. Олефіренко

Суддя:
А.В. Суховаров

Суддя:
Т.І. Ясенова