Справа № 804/2594/14
Суддя: Чорна Валерія Вікторовна
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 р. справа № 804/2594/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Чорної В.В.

при секретарі
Пешехоновій О.В.

за участі представників сторін:

позивача
Авер’янової Є.В.

відповідача
Резнікова Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Приватного акціонерного
товариства «Ерлан» до Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників
податків у м. Дніпропетровську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів про визнання протиправними
та скасування податкових
повідомлень-рішень № , № , №
від 08.10.2013 року, -

в с т а н о в и в:

12 лютого 2014 року Приватне акціонерне
товариство «Ерлан» (далі - ПрАТ «Ерлан»)
звернулось до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду із
зазначеним адміністративним позовом, в
якому просить скасувати податкові
повідомлення-рішення Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників
податків у м. Дніпропетровську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів № від 08.10.2013
року про збільшення суми грошового
зобов'язання з ПДВ на 10 935,00 грн.; №
від 08.10.2013 року про зменшення
розміру від'ємного значення ПДВ у
розмірі 1 252 647,00 грн.; № від 08.10.2013
року про зменшення від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток у розмірі 13 899 384,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог,
позивач зазначив, що приймаючи
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення, відповідач діяв
не на підставі, не у межах повноважень
та не у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України,
відтак вони є протиправними і
підлягають скасуванню. Так, на думку
позивача, акт перевірки не містить
доказів порушення ПрАТ «Ерлан» вимог
п.1.32 ст.1, пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4, п. 5.1, пп.5.3.9 п.5.3
ст.5 Закону № 334; пп. 135.5.4 п. 135.5, 135.2 ст. 135,
п.137.10 ст.137, п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст.
139, п. 198.3, п.198.6 статті 198, ст. 44.1
Податкового кодексу України, оскільки
спірні взаємовідносини ПрАТ «Ерлан» з
ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5 та ТОВ «Солодка
країна-К» мали реальний характер, що
підтверджується наданими позивачем
для перевірки податковому органу
первинними документами
бухгалтерського обліку. Доказова база
відповідача, наведена в акті перевірки
щодо взаємовідносин з ФОП ОСОБА_4, ФОП
ОСОБА_5, ТОВ «Солодка країна-К»,
ґрунтується лише на висновках актів
документальних позапланових
перевірок, проведених стосовно
контрагентів ПРАТ «Ерлан», які в свою
чергу містять посилання на акти
перевірок їх контрагентів. При цьому, в
акті перевірки у витягах з актів
перевірок третіх осіб не зазначено, які
саме товари ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5 та
ТОВ «Солодка країна-К» придбали у своїх
контрагентів. Витяги з актів перевірок
контрагентів ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5 та
ТОВ «Солодка країна-К» не містять
обґрунтування щодо взаємозв'язку
операцій з придбання ФОП ОСОБА_4, ФОП
ОСОБА_5, ТОВ «Солодка країна-К» у таких
контрагентів товарів чи робіт (послуг)
з операціями реалізації ФОП ОСОБА_4, ФОП
ОСОБА_5 дерев'яних піддонів на ПрАТ
«Ерлан», та реалізації ТОВ «Солодка
країна» цукру на ПрАТ «Ерлан». На думку
відповідача, встановлення
нереальності господарських операцій є
підставою для кваліфікації таких дій
як злочину та у випадку виявлення
підозри у вчиненні таких дій
посадовими особами платника податків,
податковий орган повинен звернутися до
відповідних правоохоронних органів
для проведення ними розслідування в
межах кримінального провадження. І
тільки при наявності обвинувального
вироку суду щодо винних дій посадової
особи суб'єкта господарської
діяльності, що набрав чинності, можливо
стверджувати про факт фіктивності
господарської діяльності чи окремої
господарської операції. Проте, акт
перевірки не містить посилань на
обвинувальний вирок суду, що набрав
законної сили, відносно винних дій
посадових осіб ПрАТ «Ерлан» по
зафіксованим порушенням, а також не
містить посилань на судове рішення,
яким договори, що укладені ПрАТ «Ерлан»
з ФОП ОСОБА_6, ФОП ОСОБА_5 та ТОВ «Солодка
країна-К», визнані судом недійсними.
Висновки акту перевірки про порушення
податкового законодавства ПрАТ
«Ерлан» ґрунтуються лише на актах
перевірок контрагентів ПрАТ «Ерлан» та
їх контрагентів, які містять висновки
про порушення цими контрагентами
законодавства. Посилаючись на
викладені вище обставини, позивач
зазначає, що висновки акту перевірки,
на підставі якого прийняті оскаржувані
податкові повідомлення-рішення,
базуються лише на припущеннях, та
спростовуються первинними
документами, факт наявності яких не
заперечується відповідачем (т. 1 а.с. 3-10).

В судовому засіданні 05.06.2014 року
представник позивача за довіреністю
Авер’янова Є.В. позовні вимоги
підтримала, просила позов задовольнити
в повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача за
довіреністю Резніков Ю.М. проти
задоволення позовних вимог заперечив,
посилаючись на те, що висновки акту
перевірки позивача щодо порушення
вимог податкового законодавства
України, а саме п.1.32 ст.1, пп. 4.1.6 п. 4.1 ст.
4, п. 5.1, пп. 5.3.9 п.5.3 ст. 5 Закону № 334; пп.
135.5.4 п. 135.5, 135.2 ст. 135, п.137.10 ст.137, п. 138.2 ст.
138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового
кодексу України, п. 198.3, п.198.6 статті 198
Податкового кодексу України, п. 198.3,
п.198.6 статті 198, ст. 44.1 Податкового
кодексу України по взаємовідносинам з
ФОП ОСОБА_4 за період з 01.01.2011 р. по 30.06.2011
р., з ФОП ОСОБА_5 за період з 01.01.2011 р. по
30.06.2011 р., з ТОВ «Солодка країна-К» за
червень 2011 р., зроблено податковим
органом на підставі інформації від
інших органів Державної податкової
служби України, що містить
підтвердження нереальності здійснення
господарських операцій з урахуванням
ненадання суб'єктами господарської
діяльності-контрагентами позивача
первинних бухгалтерських документів,
підтверджуючих факт здійснення
відповідної фінансово-господарської
діяльності, даних стосовно наявності
технічного персоналу, основних фондів,
виробничих активів, складських
приміщень і транспортних засобів, що
свідчить про відсутність необхідних
умов для результатів відповідної
господарської, економічної діяльності.
На думку відповідача, зазначені
обставини свідчать про те, що
діяльність ПрАТ «Ерлан» із вказаними
контрагентами у даний період має
ознаки нереальності, у зв'язку з чим,
податковим органом зроблено висновки
про відсутність настання реальних
наслідків від такої господарської
діяльності. Посилаючись на викладене,
відповідач просить суд відмовити у
задоволенні позовних вимог ПрАТ
«Ерлан» у повному обсязі (т. 3 а.с. 151-157).

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
судом встановлено наступні обставини.

ПрАТ «Ерлан» є юридичною особою,
перебуває на податковому обліку в
Спеціалізованій державній податковій
інспекції з обслуговування великих
платників податків у м.
Дніпропетровську Міжрегіонального
головного управління Міндоходів, та є
платником податку на додану вартість
(т. 1 а.с. 11-16, 19).

Посадовими особами Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників
податків у м. Дніпропетровську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів на підставі наказу від
03.09.2013 р. № 164 та направлень № 81/24.3, 82/24.3
від 04.09.2013 р., згідно пункту 75.1 статті 75,
підпункту 78.1.1 пункту 78.1 стати 78
Податкового кодексу України, проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку ПрАТ «Ерлан» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства України по
взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_4 за
період з 01.01.2011 р. по 30.06.2011 р., з ФОП
ОСОБА_5 за період з 01.01.2011 р. по 30.06.2011 р., з
ТОВ «Солодка країна-К» за червень 2011
року, за результатами якої складено акт
№ 216/24.3-24616119 від 24.09.2013 р. (т. 1
а.с.23-123).

Під час перевірки встановлено
відображення у бухгалтерському та
податковому обліку і звітності ПрАТ
«Ерлан» витрат по взаємовідносинам за
угодами з ФОП ОСОБА_4 за період з 01.01.2011
р. по 30.06.2011 р., з ФОП ОСОБА_5 за період з
01.01.2011 р. по 30.06.2011 р., з ТОВ «Солодка
Країна-К» за червень 2011 року, стосовно
яких отримано податкову інформацію від
інших органів Державної податкової
служби України, яка містить
підтвердження нереальності здійснення
господарських операцій із врахуванням
реального часу здійснення операцій,
місцезнаходження майна, наявності
трудових ресурсів,
виробничо-складських приміщень та
іншого майна, які економічно необхідні
для виконання такого постачання або
здійснення діяльності, що свідчить про
відсутність необхідних умов для
результатів відповідної
господарської, економічної діяльності,
технічного персоналу, основних фондів,
виробничих активів, складських
приміщень і транспортних засобів, тощо.

Відповідні висновки зроблені за
результатами дослідження обставин
реальності здійснення господарських
операцій за укладеними договорами ПрАТ
«Ерлан» з ФОП ОСОБА_4 за період з 01.01.2011
р. по 30.06.2011 р., ФОП ОСОБА_7 за період з
01.01.2011 р. по 30.06.2011 р., з ТОВ «Солодка
Країна-К» за червень 2011 року згідно
отриманих податковим органом
результатів перевірок їх контрагентів.

Так, СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську
МГУМ отримано акт ДПІ у м. Чернігові від
11.04.2012 р. № 375/17/ «Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 з питань достовірності, повноти
нарахування податку на додану вартість
по податковій декларації з податку на
додану вартість за січень-лютий 2011 року
при проведенні господарських
взаємовідносин з ПП «Ікспіріенс»,
згідно якого, податкові зобов'язання
підприємця ФОП ОСОБА_4 у січні-лютому 2011
року сформовано на загальну суму 27 335,00
грн. за рахунок ПП «Ікспіріенс»
(контрагента-покупця). В ході
проведення перевірки матеріалів
податкової звітності, реєстраційних
документів, звітів та інших документів
встановлено, що за юридичною адресою ПП
«Ікспіріенс» (49051, м. Дніпропетровськ,
вул. Героїв Сталінграду, 227) не
знаходиться, первинних та
бухгалтерських документів, зокрема,
договорів, накладних,
товарно-транспортних накладних,
податкових накладних, реєстрів
отриманих та виданих податкових
накладних, банківських виписок та будь
яких інших первинних бухгалтерських
документів, регістрів бухгалтерського
обліку, що засвідчують здійснення
господарської діяльності, під час
перевірки не виявлено.

Також, СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську
МГУМ отримано акт ДПІ у м. Чернігові від
09.10.2012 р. № 1992/17/ «Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 з питань достовірності, повноти
нарахування податку на додану вартість
по податковим деклараціям з податку на
додану вартість за червень-липень 2011
року при проведенні господарських
взаємовідносин з ПП «Крузо», згідно
якого, проведеною перевіркою
встановлено, що на ПП «Крузо» відсутні
необхідні трудові ресурси, складські
приміщення, виробничі потужності для
здійснення будь-якого виду діяльності,
вбачається проведення транзитних
фінансових потоків, спрямованих на
здійснення операцій надання
податкової вигоди переважно з
контрагентами, які не виконують свої
податкові зобов'язання, зокрема, у
випадках, коли операції здійснюються
через посередників з метою штучного
формування валових витрат та
податкового кредиту, не мають
реального товарного характеру.

Крім того, СДПІ з ОВП у м.
Дніпропетровську МГУМ отримано акт ДПІ
у м. Черкаси від 08.11.2011 р. №
1406/17-2107/ «Про результати
позапланової документальної перевірки
з питань дотримання вимог податкового
законодавства щодо формування
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з податку на додану вартість
ФОП ОСОБА_5 за червень, липень та
серпень 2011 року», згідно якого,
встановлено факт невідповідності
наданих первинних документів обліку
господарських операцій по придбанню
ТМЦ та робіт (послуг) у ТОВ «ТД «Експо»
та ТОВ «Юмосбуд» в червні 2011 року,
їх реальному здійсненню, що полягає у
невідповідності оформлення первинних
господарських документів.

Крім того, СДПІ з ОВП у м.
Дніпропетровську МГУМ отримано акт ДПІ
у Рогатинському районі
Івано-Франківській області від 01.10.2012 р.
№553/220/37322549 «Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки товариства з обмеженою
відповідальністю «Солодка країна-К» з
питань дотримання податкового
законодавства щодо правомірності
нарахування податкових зобов'язань та
податкового кредиту з податку на
додану вартість за травень, червень 2011
року», згідно якого, в ході проведення
аналізу матеріалів податкової
звітності, реєстраційних документів,
звітів та інших документів,
встановлено відсутність необхідних
умов для досягнення результатів
відповідної фінансово-господарської
діяльності, в силу відсутності
технічного персоналу, основних
засобів, виробничих активів,
складських приміщень, транспортних
засобів, при значних обсягах
реалізації товарів (робіт, послуг), що
дає змогу ставити під сумнів факт
здійснення ТОВ «Солодка Країна-К»
задекларованого основного виду
діяльності.

Узагальнюючи наведені в акті перевірки
обставини, відповідач стверджує, що
договори між ПрАТ «Ерлан» та ФОП
ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5, ТОВ «Солодка
Країна-К» укладені без мети настання
реальних наслідків та спрямовані на
заниження об'єктів оподаткування з
метою несплати податків згідно вимог
чинного податкового законодавства
України.

За результатами проведеної перевірки,
відповідачем зроблено висновок про
наступні порушення з боку ПрАТ «Ерлан»,
а саме: порушення ст. 44.1 ст.44
Податкового кодексу України щодо
проведення господарських операцій з
ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5, ТОВ «Солодка
країна-К» за січень 2011 року - червень 2011
року та юридичну дефектність первинних
документів, в результаті чого, згідно з
п.1.32 ст.1, пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4, п. 5.1, пп.5.3.9 п.5.3
ст.5 Закону № 334 завищено від'ємне
значення об'єкта оподаткування з
податку на прибуток за 1 квартал 2011 року
на суму 1 485 895,00 грн.; порушення пп.135.5.4 п.
135.5, 135.2 ст. 135, п.137.10 ст.137, п. 138.2 ст. 138, пп.
139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу
України, внаслідок чого завищено
від'ємне значення об'єкта
оподаткування з податку на прибуток за
II квартал 2011 року на суму 13 899 384,00 грн.;
порушення п. 198.3, п. 198.6 статті 198
Податкового кодексу України, внаслідок
чого занижено податок на додану
вартість, що підлягає сплаті до
бюджету, на загальну суму 10934,0 грн., у
тому числі по періодах січень 2011 року
-10934,0 грн.; п. 198.3, п.198.6 статті 198
Податкового кодексу У країни,
внаслідок чого завищено від'ємне
значення з ПДВ на 1252646,4 грн., у тому
числі по періодах: лютий 2011 року - 96 758,50
грн., березень 2011 року - 27 388,90 грн.,
квітень 2011 року - 27 673,80 грн., травень 2011
року - 11 396,00 грн., червень 2011 року - 1 089
429,20 грн.

На підставі зазначених висновків акту
перевірки, СДПІ з ОВП у
м. Дніпропетровську МГУМ
винесено податкові
повідомлення-рішення:

- № від 08.10.2013 р. про збільшення
грошового зобов'язання з ПДВ на суму 10
935,00 грн.;

- № від 08.10.2013 р. про зменшення
розміру від'ємного значення ПДВ у
розмірі 1 252 647,00 грн.;

- № від 08.10.2013 р. про зменшення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток у
розмірі 13 899 384,00 грн.(т. 1 а.с. 20-22).

З такими рішеннями податкового органу
позивач не погодився, та оскаржив їх в
адміністративному порядку.

Так, 15.10.2013 року ПрАТ «Ерлан» подало до
Міжрегіонального Головного Управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників
скаргу від 15.10.2013 р. № 635 на оскаржувані
податкові повідомлення-рішення (т. 1
а.с.136-142).

26.11.2013 року ПрАТ «Ерлан» отримано по
пошті від Межрегіонального Головного
Управління Міндоходів - Центрального
офісу з обслуговування великих
платників рішення про результати
розгляду скарги за № 11763/10/10-233 від 19.11.2013
р., яким первинну скаргу ПрАТ «Ерлан»
залишено без задоволення, а
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення - без змін (т. 1
а.с.144-151).

03.12.2013 року ПрАТ «Ерлан» подано
повторну скаргу до Міністерства
доходів і

зборів України за вихідним №743 (т. 1
а.с.152-159).

Рішенням Міністерства доходів і зборів
України від 31.01.2014 р. №
1-01-15 скаргу ПрАТ «Ерлан»
залишено без задоволення, а
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення - без змін (т. 1 а.с.
160-164).

Не погодившись із зазначеним рішенням
податкового органу, ПрАТ «Ерлан»
звернулося до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду із
зазначеним адміністративним позовом.

Встановивши обставини справи,
проаналізувавши норми чинного
законодавства, що регулюють спірні
правовідносини, суд дійшов висновку
про наявність підстав для задоволення
позовних вимог, з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що
основним видом діяльності ПрАТ «Ерлан»
є виробництво безалкогольних напоїв,
виробництво мінеральних вод та інших
вод, розлитих у пляшки (т. 1 а.с. 13).

З метою здійснення своєї господарської
діяльності, між ПрАТ «Ерлан» та ФОП
ОСОБА_4 укладено договори № 106 від 01.04.2008
р., № 69 від 01.03.2011 р. на придбання
дерев'яних піддонів для пакування
товарів власного виробництва з метою
їх поставки. Згідно вказаних договорів,
товар поставляється партіями.
Найменування, кількість, ціна,
характеристики, строк поставки
визначаються в специфікаціях, які є
невід'ємною частиною вказаних
договорів. Товар поставляється
автомобільним транспортом. Якість
товару підтверджується сертифікатом
якості заводу-виробника та висновком
санітарно-гігієнічної експертизи (т. 1
а.с. 171-174, 184-186).

Крім того, між ПрАТ «Ерлан» та ФОП
ОСОБА_5 укладено договір № 100 від 12.04.2010
р. на придбання дерев'яних піддонів
євро для пакування товарів власного
виробництва з метою їх поставки. За
умовами вказаного договору, товар
поставляється партіями. Найменування,
кількість, ціна, характеристики, строк
поставки визначаються в специфікаціях,
які є невід'ємною частиною вказаного
договору. Якість товару
підтверджується сертифікатом якості
заводу-виробника та/або сертифікатом
відповідності та /або гігієнічним
висновком (т. 1 а.с. 199-202).

Також, між ПрАТ «Ерлан» та ТОВ «Солодка
країна-К» укладено договір № 148 від
20.05.2011 р. на придбання білого цукру в
мішках. Згідно вказаного договору,
товар поставляється партіями.
Найменування, кількість, ціна,
характеристики, строк поставки
визначаються в специфікаціях, які є
невід'ємною частиною вказаного
договору. Товар поставляється
залізничним або автомобільним
транспортом. Місце поставки конкретної
партії товару та вид транспорту, яким
товар буде поставлений покупцю,
зазначається у відповідній
специфікації. Датою поставки
вважається дата отримання товару
покупцем від перевізника, зазначена в
товарно-транспортному документі: в
залізничній накладній або у видатковій
накладній разом з товарно-транспортною
накладною. Якість товару
підтверджується сертифікатом якості
заводу-виробника та висновком
санітарно-гігієнічної експертизи (т. 1
а.с. 165-168).

Перевіркою встановлено, що ПрАТ
«Ерлан» по взаємовідносинах з ФОП
ОСОБА_4 у період з 01.01.2011 р. по 30.06.2011 р. в
межах укладених договорів отримано
піддонів дерев'яних євро стандарт 1200*800
на загальну суму 668 098,2 грн., в т.ч. ПДВ -
111 349,7 грн., який включено до складу
податкового кредиту вказаного періоду
на підставі податкових накладних,
отриманих від ФОП ОСОБА_4 (№ 35 від 17.01.2011
р., № 36 від 19.01.2011 р., № 37 від 01.02.2011 р., № 38
від 05.02.2011 р., № 39 від 21.02.2011 р., № 40 від
01.03.2011 р., № 41 від 04.03.2011 р., № 42 від 09.03.2011
р., № 43 від 16.03.2011 р., № 44 від 26.03.2011 р., № 45
від 05.04.2011 р., № 46 від 13.04.2011 р., № 47 від
19.04.2011 р., № 48 від 25.04.2011 р., № 49 від 27.04.2011
р., № 50 від 04.05.2011 р., № 51 від 18.05.2011 р., № 52
від 02.06.2011 р., № 53 від 13.06.2011 р., № 54 від
27.06.2011 р.) (перелік зазначених накладних
наведений у акті перевірки, т. 1 а.с. 80-81).
До перевірки платником податків надані
товарно-транспортні накладні на
перевезення піддонів дерев'яних (№ 28
від 17.01.2011 р., № 29 від 19.01.2011 р., № 30 від
01.02.2011 р., № 31 від 05.02.2011 р., № 32 від 21.02.2011
р., № 33 від 01.03.2011 р., № 34 від 04.03.2011 р., № 35
від 09.03.2011 р., № 36 від 16.03.2011 р., № 37 від
26.03.2011 р., № 38 від 05.04.2011 р., № 39 від 13.04.2011
р., № 40 від 19.04.2011 р., № 41 від 25.04.2011 р., № 42
від 27.04.2011 р., № 43 від 04.05.2011 р., № 44 від
18.05.2011 р., № 45 від 02.06.2011 р., № 46 від 13.06.2011
р., № 54 від 27.06.2011 р.) (перелік зазначених
товарно-транспортних накладних
наведено у акті перевірки, т. 1 а.с. 81-82).
Також, до перевірки були надані
специфікації, які являються Додатком №
1 до Договору № 106 від 01.04.2008 року: від
17.01.2011 р., 19.01.2011 р., 01.02.2011 р., 05.02.2011 р.,
21.02.2011 р., 01.03.2011 р., 04.03.2011 р., 09.03.2011 р.,
16.03.2011 р., 26.03.2011 р., 05.04.2011 р., 13.04.2011 р.,
19.04.2011 р., 25.04.2011 р., 27.04.2011 р., 04.05.2011 р.,
18.05.2011 р., 02.06.2011 р., 13.06.2011 р., 27.06.2011 р.
(перелік яких наведено у акті
перевірки, т. 1 а.с. 82).

Дані операції відображені в
бухгалтерському обліку позивача, а
розрахунки проведені у повному обсязі,
що відображено у акті перевірки (т. 1 а.с.
82-83).

Щодо господарських взаємовідносин з
ФОП ОСОБА_5, перевіркою встановлено, що
у період з 01.01.2011 р. по 30.06.2011 р. в межах
укладеного договору позивачем
отримано піддони дерев'яні євро
стандарт 1200*800 на загальну суму
1 027 384,2 грн., в т.ч. ПДВ - 171 230,7 грн., який
включено до складу податкового кредиту
вказаного періоду на підставі
податкових накладних, отриманих від
ФОП ОСОБА_5 (перелік яких наведений у
акті перевірки, т. 1 а.с. 92-95). До
перевірки платником податків надано
товарно-транспортні накладні на
перевезення піддонів дерев'яних євро,
перелік яких наведено у акті перевірки
(т. 1 а.с. 94-95). Також, до перевірки надані
специфікації, які є Додатком № 1 до
Договору № 100 від 12.04.2010 р., а саме: від
04.02.2011 р., від 04.02.2011 р., від 05.02.2011 р., від
10.02.2011 р., від 10.02.2011 р., від 14.02.2011 р., від
14.02.2011 р., від 17.02.2011 р., від 17.02.2011 р., від
17.02.2011 р., від 17.02.2011 р., від 18.02.2011 р., від
24.02.2011 р., від 24.02.2011 р., від 26.02.2011 р., від
26.02.2011 р., від 03.06.2011 р., від 03.06.2011 р., від
04.06.2011 р., від 07.06.2011 р., від 07.06.2011 р., від
11.06.2011 р., від 13.06.2011 р., від 14.06.2011 р., від
17.06.2011 р., від 17.06.2011 р., від 17.06.2011 р., від
22.06.2011 р., від 22.06.2011 р., від 29.06.2011 р. (т. 1
а.с. 95).

Дані операції відображені в
бухгалтерському обліку позивача, а
розрахунки проведені у безготівковій
формі у повному обсязі, що відображено
у акті перевірки (т. 1 а.с. 95-96).

Щодо господарських взаємовідносин з
ТОВ «Солодка країна-К», перевіркою
встановлено, що у червні 2011 року в межах
укладеного договору позивачем
отримано цукор білий в мішках на
загальну суму 5 886 000,0 грн., в тому числі
ПДВ - 981 000 грн., який включено до складу
податкового кредиту вказаного періоду
на підставі податкових накладних,
отриманих від ТОВ «Солодка країна-К»
(перелік яких наведено в акті
перевірки, т. 1 а.с. 97). До перевірки також
надано специфікації, які є Додатком
№ 1 до Договору № 148 від 20.05.2011 р.: від
20.05.2011 р., від 06.06.2011 р., від 16.06.2011 р. (т. 1
а.с. 98), залізничні накладні № 35883016 від
08.06.2011 р., № 35889625 від 09.06.2011 р., № 35902170 від
11.06.2011 р., № 35905751 від 12.06.2011 р., № 35924273 від
15.06.2011 р., № 35915990 від 14.06.2011 р., № 35931740 від
16.06.2011 р., № 35938893 від 17.06.2011 р., № 35943513 від
17.06.2011 р. (т. 1 а.с. 98).

Дані операції відображені в
бухгалтерському обліку позивача, а
розрахунки проведені у безготівковій
формі у повному обсязі, що відображено
у акті перевірки (т. 1 а.с. 97).

Всі зазначені вище первинні документи
бухгалтерського обліку, які надавалися
до перевірки, долучені до матеріалів
справи (т.1 а.с. 165-250, т. 2 а.с.1-250, т. 3 а.с.
1-146).

Слід зазначити, що вказані документи
підтверджують реальність здійснення
позивачем господарських операцій з
контрагентами ФОП ОСОБА_4, ФОП
ОСОБА_5, та ТОВ «Солодка країна-К», а
саме, придбання дерев'яних піддонів та
цукру у зазначений період. Всі вони
надавалися позивачем на вимогу
відповідача під час проведення
перевірки, відображені у акті
перевірки та їх наявність не
заперечується відповідачем, у зв'язку з
чим суд не вдається до їх оцінки з точці
зору повноти відображення даних.

Разом з тим, суд зазначає, що аналіз
зазначених первинних документів, з
точки зору їх відповідності вимогам
Закону України «Про бухгалтерський
облік та бухгалтерську звітність в
Україні», у акті перевірки відсутній,
так само, як і аналіз спірних
господарських операцій з точки зору їх
економічної обґрунтованості та
доцільності.

Натомість, висновок про нереальність
угод, укладених ПрАТ «Ерлан» по
взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_4 за
період з 01.01.2011 р. по 30.06.2011 р., з ФОП
ОСОБА_5 за період з 01.01.2011 р. по 30.06.2011 р., з
ТОВ «Солодка країна-К» за червень 2011 р.,
зроблено відповідачем виключно на
підставі висновків актів перевірки
контрагентів за матеріалами
зустрічних звірок, а саме:

- акту ДПІ у м. Чернігові від 11.04.2012 року
№375/17/ «Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 з питань достовірності, повноти
нарахування податку на додану вартість
по податкової декларації з подачку на
додану вартість за січень-лютий 2011
року при проведенні господарських
взаємовідносин з ПП «Ікспіріенс»;

- акту ДПІ у м. Чернігові від 09.10.2012 р.
№1992/17/ «Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 з питань достовірності, повноти
нарахування податку на додану вартість
по податковим деклараціям з податку на
додану вартість за червень-липень
2011 року при проведенні господарських
взаємовідносин з ПП «Крузо»;

- акту ДПІ у м. Чернігові від 07.12.2012 р.
№2649/17/ «Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2011 р. по
31.12.2011 р. при проведенні господарських
взаємовідносин з ПП «Крузо»;

- акту ДПІ у м. Черкаси від 08.11.2011 р. №
1406/17-2107/ «Про результати
позапланової документальної перевірки
з питань дотримання вимог податкового
законодавства щодо формування
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з податку на додану вартість
ФОП ОСОБА_5 за червень, липень та
серпень 2011 року»;

- акту ДПІ у м. Черкаси від 14.09.2012 р. №
227/17-317/ «Про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання - фізичної особи ОСОБА_5
щодо підтвердження господарських
операцій за січень, лютий, березень,
квітень, травень та вересень 2011 року»;

- акту ДПІ у Рогатинському районі
Івано-Франківській області від 01.10.2012 р.
№553/220/37322549 «Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «Солодка країна-К» з
питань дотримання податкового
законодавства щодо правомірності
нарахування податкових зобов'язань та
податкового кредиту з податку на
додану вартість за травень, червень 2011
року».

Зазначеними актами встановлено, що
господарські операції з придбання
товарів між вказаними контрагентами не
містять у своїй суті розумних
економічних або інших причин (ділової
мети) та не спричиняють реального
настання правових наслідків із
врахуванням реального часу здійснення
операцій, місцезнаходження майна,
наявності трудових ресурсів,
виробничо-складських приміщень та
іншого майна, які економічно необхідні
для виконання такого постачання або
здійснення діяльності, що свідчить про
відсутність необхідних умов для
результатів відповідної
господарської, економічної діяльності,
технічного персоналу, основних фондів,
виробничих активів, складських
приміщень і транспортних засобів та ін.

Посилань на будь-які інші докази, на
яких ґрунтуються висновки акту
перевірки про відсутність реальності
здійснення правочинів, укладених
позивачем ПРаТ «Ерлан» з його
контрагентами, акт перевірки №
216/24.3-24616119 від 24.09.2013 р. не містить. Отже,
без проведення жодного аналізу
первинної документації платника
податків, та відображаючи в акті
перевірки наявність вказаної
документації та факт оплати товару, а
також відображення вказаних
господарських операцій у
бухгалтерському обліку, податковий
орган робить висновок про те, що
договори ПрАТ «Ерлан» з його
постачальниками укладені без мети
настання реальних наслідків,
спрямовані на заниження об'єктів
оподаткування та несплату податків, а
тому документи, якими вони оформлені,
не мають юридичної сили та доказовості,
та є паперовими носіями (т. 1 а.с. 109).
Посилаючись на вказані вище доводи,
податковий орган дійшов висновку про
порушення позивачем вимог податкового
законодавства України, а саме п.1.32 ст.1,
пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4, п. 5.1, пп. 5.3.9 п.5.3 ст. 5
Закону № 334, внаслідок чого завищено
від'ємне значення об'єкту
оподаткування з податку на прибуток за
1 квартал 2011 року на суму 1 485 895,00 грн.; пп.
135.5.4 п. 135.5, 135.2 ст. 135, п.137.10 ст.137, п.
138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
Податкового кодексу України, внаслідок
чого завищено від'ємне значення об'єкту
оподаткування з податку на прибуток за
2 квартал 2011 р. на суму 13 899 384,00 грн.; п.
198.3, п.198.6 статті 198 Податкового кодексу
України, внаслідок чого занижено
податок на додану вартість, що підлягає
сплаті до бюджету, на суму 10 934,00 грн. за
січень 2011 року; п. 198.3, п.198.6 статті 198
Податкового кодексу України, внаслідок
чого завищено від'ємне значення з ПДВ
за лютий - червень 2011 року на 1 252 646,4 грн.
(т. 1 а.с. 121-122).

Проаналізувавши надані позивачем
первинні документи в межах доводів,
викладених в акті перевірки, суд не
погоджується з висновками податкового
органу про нікчемність укладених угод,
з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 та 5 ст. 203 ЦК України,
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 2 ст. 207 ГК України визначено,
що господарське зобов'язання, що не
відповідає вимогам закону, або вчинено
з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, або
укладено учасниками господарських
відносин з порушенням хоча б одним з
них господарської компетенції
(спеціальної правосуб'єктності), може
бути на вимогу однієї із сторін, або
відповідного органу державної влади
визнано судом недійсним повністю або в
частині.

Згідно частин 1 та 2 ст. 215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу. Недійсним є правочин,
якщо його недійсність встановлена
законом (нікчемний правочин). У цьому
разі визнання такого правочину
недійсним судом не вимагається. У
випадках, встановлених цим Кодексом,
нікчемний правочин може бути визнаний
судом дійсним.

Відповідно до ст. 228 ЦК України,
правочин вважається таким, що порушує
публічний порядок, якщо він був
спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним; правочин, який порушує
публічний порядок, є нікчемним.

Пленум Верховного Суду України в
постанові «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 р.,
зокрема, визначив перелік правочинів,
які є нікчемними як такі, що порушують
публічний порядок, визначений статтею:
правочини, спрямовані на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина; правочини, спрямовані на
знищення, пошкодження майна фізичної
або юридичної особи, держави,
Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним.

Такими є правочини, що посягають на
суспільні, економічні та соціальні
основи держави, зокрема: правочини,
спрямовані на використання всупереч
закону комунальної, державної або
приватної власності; правочини,
спрямовані на незаконне відчуження або
незаконне володіння, користування,
розпорядження об'єктами права
власності українського народу - землею
як основним національним багатством,
що перебуває під особливою охороною
держави, її надрами, іншими природними
ресурсами (стаття 14 Конституції
України); правочини щодо відчуження
викраденого майна; правочини, що
порушують правовий режим вилучених з
обігу або обмежених в обігу об'єктів
цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на
порушення інших об'єктів права,
передбачені іншими нормами публічного
права, не є такими, що порушують
публічний порядок.

При кваліфікації правочину за ст. 228 ЦК,
має враховуватися вина, яка
виражається в намірі порушити
публічний порядок сторонами правочину
або однією зі сторін. Доказом вини може
бути вирок суду, постановлений у
кримінальній справі, щодо знищення,
пошкодження майна чи незаконного
заволодіння ним тощо.

Згідно зі ст. 204 ЦК України, правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Необхідними умовами для висновку про
нікчемність угоди згідно до ст. 207 ГК
України та ст. 228 ЦК України є доведення
факту наявності завідомо суперечної
інтересам держави та суспільства мети
укладення угоди сторонами, а також
наявність вини у формі умислу хоча б у
однієї із сторін щодо настання
відповідних наслідків. Інтерес держави
і суспільства у сплаті суб'єктами
оподаткування податків випливає з
обов'язку кожного сплачувати податки і
збори, закріпленому в ст. 67 Конституції
України та законах України про
оподаткування.

Отже, суб'єктний склад правопорушення
повинен бути встановлений
компетентним державним органом і
підтверджений законодавчо визначеними
належними засобами доказування.

В даному випадку, договори з поставки
товарів, укладені ПрАТ «Ерлан» з
постачальниками ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5,
ТОВ «Солодка країна-К» оформлені
належним чином: їх підписано
уповноваженими особами, які на час
підписання договору та його виконання
мали необхідний обсяг
правосуб'єктності; спірні правочини не
визнані судом недійсними, і їх
недійсність прямо не встановлена
законом, у зв'язку з чим, діє презумпція
правомірності правочину; на
підтвердження реальності виконання
укладених угод, позивачем надано копії
договорів, податкових та видаткових
накладних, товарно-транспортних та
залізничних накладних, платіжних
доручень, тощо. При цьому, висновків
щодо невідповідності вимогам закону
вказаних первинних документів,
зроблених на підставі їх аналізу, що
давало б змогу вважати їх паперовими
носіями, акт перевірки не містить.

За викладених обставин, суд не
погоджується з висновками відповідача
про відсутність реального здійснення
фінансово-господарських операцій ПрАТ
«Ерлан» з постачальниками ФОП ОСОБА_4,
ФОП ОСОБА_5, ТОВ «Солодка країна-К» за
вказаний період.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Представником відповідача в судовому
засіданні не доведено, що правочини з
поставки товарів, укладені ПрАТ
«Ерлан» з
підприємствами-постачальниками ФОП
ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5, ТОВ «Солодка
країна-К», є нікчемними, порушують
публічний порядок та суперечать
інтересам держави і суспільства.

При цьому, посилання представника
відповідача на висновки актів
перевірок контрагентів від 01.10.2012 р. №
553/220/37322549, від 14.09.2012 р.
№ 227/17-317/, від 08.11.2011 р. №
1406/17-2107/, від 07.12.2012 р. №
2649/17/, від 09.10.2012 р. № 1992/17/, від
11.04.2012 р. № 375/17/ самі по
собі не спростовують дійсність
укладених договорів позивача з даними
контрагентами, та наслідків їх
виконання. Крім того, первинні
документи щодо продажу позивачу
вказаними контрагентами ТМЦ
податковим органом, який проводив ці
перевірки, не перевірялася, а тому
підстави стверджувати про відсутність
їх реального виконання у податкового
органу відсутні.

Суд також зазначає, що
недобросовісність контрагентів
позивача не може впливати на його
податкові зобов'язання. Так,
Європейський Суд з прав людини у своєму
рішенні від 22.01.2009 р. («Булвес «АД проти
Болгарії») зазначив, що платник податку
не повинен нести наслідків невиконання
постачальником його зобов'язань зі
сплати податку і в результаті
сплачувати ПДВ другий раз. На думку
Європейського Суду, такі вимоги стали
надмірним тягарем для платника
податку, що порушило справедливий
баланс, який повинен підтримуватися
між вимогами суспільного інтересу та
вимогами захисту права власності.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського Суду з прав
людини», практика Європейського Суду з
прав людини є джерелом права, яке
повинно застосовуватися судами під час
розгляду справ.

Згідно абз. "а" п. 198.1 ст.198 ПК України,
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з придбання та
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

У відповідності до п. 198.2 ст. 198 ПК
України, датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України
передбачено, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України визначено,
що податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 ПК України, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

Отже, правомірність формування
платником податку податкового кредиту
визначається фактичним проведенням
операцій платником податку зі своїми
безпосередніми контрагентами, які
оформлені належними первинними
документами.

Те ж стосується і формування валових
витрат з податку на прибуток.

Враховуючи, що позивач у перевіряємому
періоді формував свої витрати та
податковий кредит на підставі
первинних документів та податкових
накладних, які відповідають
встановленим для них вимогам,
своєчасно та в межах проведених
господарських операцій, у суду
відсутні підстави вважати, що його
податкова звітність з податку на
додану вартість та з податку на
прибуток складалася без відповідного
підтвердження первинними документами.
В судовому засіданні представником
відповідача також не спростовано факт
належного оформлення первинних
документів, на підставі яких позивачем
сформовано податковий кредит та валові
витрати по операціях з придбання
товарів у ФОП ОСОБА_4 за період з 01.01.2011
р. по 30.06.2011 р., у ФОП ОСОБА_5 за період з
01.01.2011 р. по 30.06.2011 р., у ТОВ «Солодка
країна-К» за червень 2011 р.

Відповідно, суд дійшов висновку про
правомірність віднесення позивачем до
складу податкового кредиту спірного
періоду сум ПДВ на підставі податкових
накладних, виписаних ФОП ОСОБА_4, ФОП
ОСОБА_5, ТОВ «Солодка Країна-К», та
віднесення вказаних витрат до складу
валових, а тому позовні вимоги
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 122, 160-162, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов Приватного
акціонерного товариства «Ерлан» -
задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників податків у м.
Дніпропетровську Міжрегіонального
Головного управління Міндоходів
№ , № , № від 08.10.2013
року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Приватного акціонерного
товариства «Ерлан» ()
судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.
(чотириста вісімдесят сім гривень
двадцять копійок).

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня проголошення
постанови. Якщо судом у відповідності
до частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
було проголошено вступну та
резолютивну частину постанови, а також
в разі прийняття постанови у
письмовому провадженні, апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено
10 червня 2014 року.

Суддя
В.В. Чорна