Справа № 807/3288/14
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 грудня 2014 рокум. Ужгород№ 807/3288/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іванчулинець Д.В.

при секретарі Гелетей А.В.

за участю:

позивача: Управління Пенсійного фонду
України в м. Ужгороді Закарпатської
області, представник - Карпюк В.М.;

відповідача: Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Ужгороді
Закарпатської області, представник -
Василиндра М.М.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовною заявою Управління Пенсійного
фонду України в м. Ужгороді
Закарпатської області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Ужгороді
Закарпатської області про
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення витрат з виплати та доставки
пенсій, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Управління Пенсійного фонду
України в м. Ужгороді Закарпатської
області звернулося до Закарпатського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Ужгороді
Закарпатської області (далі -
відповідач), яким просить: зобов'язати
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Ужгороді
Закарпатської області вчинити дії по
підписанню актів щомісячних звірок
витрат по особовим справам потерпілих
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 за період з
грудня 2013 року по серпень 2014 року та в
подальшому до настання обставин з яким
Закон України "Про пенсійне
забезпечення" пов'язує виникнення,
зміну чи припинення спірних
правовідносин; стягнути з відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Ужгороді
Закарпатської області витрати
Пенсійного фонду з виплати та доставки
пенсій по інвалідності та по втраті
годувальника внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання зазначеним
у позові громадянам у розмірі 5410,35 грн.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позов та просив
задовольнити позовні вимоги з підстав,
наведених у позовній заяві, мотивуючи
наступним. Витрати, понесені позивачем
у зв'язку зі сплатою пенсій,
передбачених ст. 26 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" підлягають
відшкодуванню відповідачем. Відтак,
громадянам: ОСОБА_3 призначено пенсію
по інвалідності, ОСОБА_4 призначено
пенсію по інвалідності та ОСОБА_5
призначено пенсію у зв'язку з втратою
годувальника. Загальна сума понесених
позивачем витрат на виплату та до
ставку зазначеним громадянам пенсій за
період з грудня 2013 року по серпень 2014
року складає 5410,35 грн. Однак, позивач
відмовився вчиняти дії по підписанню
актів щомісячних звірок витрат по
особовим справам вище вказаних
громадян та відшкодувати позивачеві
витрати та доставку пенсій по
інвалідності та по втраті
годувальника.

В судовому засіданні представник
відповідача заперечив щодо
задоволення позову в повному обсязі, з
підстав викладених в наданих письмових
запереченнях та просив відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, всебічно
та повно з'ясувавши всі фактичні
обставини справи на яких ґрунтуються
позовні вимоги, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд приходить до висновку про те,
що позовна заява підлягає до
задоволення частково з наступних
підстав.

Судом встановлено, що відповідачем не
було прийнято до відшкодування пенсії,
що були виплачені наступним
громадянам: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за
період з грудня 2013 року по серпень 2014
року.

Зокрема, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканцю
АДРЕСА_1 заподіяно каліцтво, внаслідок
якого 23.05.1989 року його визнано
інвалідом І групи і відповідно до
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" призначено пенсію по
інвалідності 29.05.1989 року. Каліцтво,
згідно запису в Акті про нещасний
випадок на виробництві, сталося 01.08.1988
року внаслідок "порушення умов безпеки
робіт та недостатнього контролю за
забезпеченням безпечних умов праці" в
ремонтно-будівельному управлінні
Виробничого управління жит лового
господарства Узбек. РСР, під час
здійснення зварювальних робіт, що
спричинило тяжку травму очей, що
підтверджується Актом про нещасний
випадок (форма Н-1) від 02.08.1988 року та
витягом із Акту огляду МСЕК від 23.05.1989
року, сума виплаченої Пен сійним
фондом пенсії по інвалідності ОСОБА_3
за період з грудня 2013 року по серпень 2014
року становить 1350,00 грн.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканцю АДРЕСА_2,
заподіяно каліцтво, внаслідок якого
14.01.1977 року його визнано інвалідом ІІ
групи і відповідно до Закону України
"Про пенсійне забезпечення" призначено
пенсію по інвалідно сті 25.01.1977 року.
Каліцтво сталося на виробництві при
виконанні трудових обов'язків в
Камчатському ДСК Міністерства
буд-підприємств тяжкої індустрії 05.05.1976
року. Отримання каліцтва на
виробництві підтверджується Актом
(форма Н-1) від 05.05.1976 року. При цьому;
інвалідність засвідчується витягом із
Акту огляду МСЕК від 14.01.1977 року Сума
виплаченої позивачем пенсії по
інвалідності ОСОБА_4 за період з грудня
2013 року по серпень 2014 року становить
1350,00 грн. Разом з витратами позивача на
доставку відповідної суми пенсії за
вказаний період, розмір загальних
витрат по даному пенсіонеру складає
1360,35 грн.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканці АДРЕСА_3
призначено 22.02.2011 року пенсію, у зв'язку
з втратою годувальника - ОСОБА_7, який
помер внаслідок отриманих травм на
виробництві в організації ВАТ
"КоміКестІнтернешнл", Республіка Комі
Російської Федерації. Згідно Акту
(форма Н-1) № 3 від 23.05.2010 року. Сума
виплаченої позивачем пенсії по
інвалідності ОСОБА_5 за період з грудня
2013 року по серпень 2014 року стано вить
2700,00 грн.

Згідно ч. 1 с. т. 1 Закону України "Про
пенсійне забезпечення "громадяни
України ма ють право на державне
пенсійне забезпечення за віком, по
інвалідності, у зв'язку із втратою
годувальника та в інших випадках,
передбачених цим Законом. Стаття 81
вказаного Закону передбачає, що
призначення та виплата пенсій, у тому
числі пенсій по інвалідності внаслідок
трудового каліцтва або професійного
захворювання здійснюється органами
Пенсійного, фон ду.

З набранням чинності Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 23.09.99 р. № 1105-ХІУ,
обов'язок відшкодування шкоди,
заподіяної працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті при настанні стра хового
випадку, зокрема, виплати йому або
особам, які перебували на його
утриманні пенсії по. інвалідності в
зв'язку із втратою годувальника
покладено на Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань (далі-Фонд).

Положення ч. 2 п. 5 ст. 24 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціаль не страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" встановлює, якщо після
призначення, застрахованій особі ма
теріальної допомога чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків та між страховиками з інших
видів соціального страхування
виникають спори щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернувся застрахований. При
цьому страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
від повідного страховика з інших
видів соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Згідно довідок позивачем було
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва або
профзахворювання громадянам: ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за період з грудня 2013
року по серпень 2014 року (а. с. 83-85).

Відповідачем в процесі щомісячної
звірки витрат по особових справах
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за вищевказаний період
щомісячно не в повному обсязі
приймався до заліку список
пенсіонерів, яким призначено вказані
види пенсій, про що свідчать акти
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання (а.с. 16, 24, 32,
40, 48, 56, 64, 72, 80).

Факт не відшкодування відповідачем
позивачу витрат пов'язаних з виплатою
вищевказаних видів пенсій за період з
грудня 2013 року по серпень 2014 року
підтверджується також таблицями
розбіжностей до довідки про
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань Управлінню Пенсійного
фонду України витрат, пов'язаних з
виплатою пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (а. с. 17-18, 25-26, 33-34, 41-42, 49-50,
57-58, 65-66, 73-74, 81-82).

Загальна сума заборгованості
підтверджується також
довідкою-розрахунком суми витрат
позивачем на виплату та доставку
пенсії вище вказаним громадянам, які
підлягають відшкодуванню за період із
грудня 2013 року по серпень 2014 року (а. с.
7).

Згідно з Порядком відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань відшкодовуються
Пенсійному фонду України витрати,
пов'язані з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 26 березня 2008 року
№ 265 "Про деякі питання пенсійного
забезпечення" запроваджена державна
адресна допомога, яка сплачується у
разі, якщо розмір пенсії не досягає
встановленого відсотка прожиткового
мінімуму.

Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом, передбачений статтею 21 Закону
України від 23 вересня 1999 року "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Відповідно до цієї статті Фонд
зобов'язаний у встановленому законом
порядку своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я, в тому числі пенсії по
інвалідності від трудового каліцтва
або професійного захворювання та
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, у разі
настання страхового випадку.

Аналіз положень постанови Кабінету
Міністрів України від 26 березня 2008 року
№ 265 "Деякі питання пенсійного
забезпечення громадян", якою
передбачено надання щомісячної
державної адресної допомоги, дає
підстави вважати, що така допомога, як
окремий вид соціальної допомоги, не
входить до складу розміру пенсії по
інвалідності та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Пунктом 4 цієї постанови встановлено,
що виплата щомісячної державної
адресної допомоги здійснюється за
рахунок коштів, з яких виплачується
пенсія або державна соціальна
допомога.

Вирішуючи питання чи здійснюються ці
виплати за рахунок коштів Фонду,
необхідно враховувати те, що
страхування від нещасного випадку є
самостійним видом
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, за допомогою
якого здійснюється соціальний захист,
охорона життя та здоров'я громадян у
процесі їх трудової діяльності.

Одним із основних принципів
страхування від нещасного випадку є
цільове використання коштів, які
відповідно до статті 46 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" не формуються за
рахунок Державного бюджету України, не
включаються до його складу та
використовуються виключно за їх прямим
призначенням.

Постановою правління Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України №10 від 20.04.2001 року
затверджено інструкцію про порядок
передачі виконавчій дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України документів, що
підтверджують право застрахованого
або членів його сім'ї на страхову
виплату (далі-Інструкція). Згідно п.2
Інструкції - відділення виконавчої
дирекції Фонду приймають документи на
тих працівників (членів їх сімей), які
потерпіли на виробництві до 01.04.2001 року
та право яких встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
трудових обов'язків.

Документи, які подаються, повинні бути
оформлені на кожного потерпілого на
виробництві окремо, відповідати
вимогам законодавства України про
відшкодування працівникові шкоди,
заподіяної ушкодженням здоров'я під
час виконання ним трудових обов'язків,
з пронумерованими аркушами та
внутрішнім описом. Інструкцією
передбачено перелік документів, які
повинна містити особова справа
потерпілого.

Згідно ч.2 ст.2 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (далі - Закон) - особи,
право яких на відшкодування шкоди
раніше було встановлено згідно з
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону. Згідно ч.7 ст. 13 Закону
Підставою для оплати потерпілому
витрат на медичну допомогу, проведення
медичної, професійної та соціальної
реабілітації, а також страхових виплат
є акт розслідування нещасного випадку
або акт розслідування професійного
захворювання (отруєння) за
встановленими формами.

Статтею 36 Закону передбачено, що
розгляд справ про страхові виплати
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків проводиться на
підставі заяви потерпілого або
заінтересованої особи за наявності
усіх необхідних документів.

Постановою правління Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України від 27.04.2007 № 24,
зареєстрованою в Міністерстві юстиції
України від 22 червня 2007 р. за № 715/13982, із
змінами та доповненнями, визначено
Порядок призначення та проведення
страхових виплат. Зокрема п. 3.1.
Положення визначає, що для призначення
і здійснення щомісячної страхової
виплати до робочого органу виконавчої
дирекції Фонду серед іншого
обов'язково подаються: заява
потерпілого про призначення страхових
виплат; акт про нещасний випадок,
пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1;
акт розслідування нещасного випадку,
що стався за формою Н-5.

Починаючи з грудня 2013 року по серпень
2014 року, позивач щомісяця надавав
відповідачеві список осіб, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Відділенням Фонду в процесі перевірки
прийнято до заліку список пенсіонерів,
яким призначено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за вищевказаний період
тим, які подали до відділення Фонду
відповідні заяви та оригінали актів
розслідування нещасного випадку або
актів розслідування професійного
захворювання (отруєння) за
встановленими формами та іншими
документами, передбаченими
нормативними актами Фонду для
призначення страхових виплат.

Відділенням Фонду не враховані суми
витрат відносно 3-х осіб, зазначених в
списку, а саме: ОСОБА_3 з грудня 2013 року
по серпень 2014 року на суму 1350,00 грн.,
ОСОБА_4 з грудня 2013 року по серпень 2014
року на суму 1350,00 грн. (разом з витратами
позивача на доставку відповідної суми
пенсії за вказаний період
відшкодуванню підлягає заборгованість
в сумі 1360,35 грн.), ОСОБА_5 за період з
грудня 2013 року по серпень 2014 року на
суму 2700,00 грн.

09.09.1994 року державами колишнього СРСР,
підписана Угода про взаємне визнання
прав на відшкодування шкоди заподіяної
працівникам каліцтвом, професійним
захворюванням або іншим ушкодженням
здоров'я, які пов'язані з виконанням
ними трудових обов'язків.

Відповідно ст. 2 цієї Угоди
відшкодування шкоди, заподіяної
працівнику внаслідок трудового
каліцтва, іншого ушкодження здоров'я (в
тому числі при настанні втрати
працездатності внаслідок нещасного
випадку на виробництві, пов'язаного з
виконанням працівником трудових
обов'язків, після переїзду потерпілого
на територію іншої Сторони), смерті
проводяться роботодавцем Сторони,
законодавство якої поширювалося на
працівника під час отримання каліцтва,
іншого ушкодження здоров'я смерті.
Роботодавець відповідальний за
заподіяну шкоду, здійснює її
відшкодування у відповідності до свого
національного законодавства.

Нещасний випадок з ОСОБА_7 стався 08
травня 2010 року у Російській Федерації
про що складено акт про нещасний
випадок на виробництві, а тому
відшкодування шкоди, заподіяної
працівнику внаслідок трудового
каліцтва, іншого ушкодження здоров'я (в
тому числі при настанні втрати
працездатності внаслідок нещасного
випадку на виробництві, пов'язаного з
виконанням працівником трудових
обов'язків, після переїзду потерпілого
на територію іншої Сторони), смерті
проводяться роботодавцем сторони,
законодавство якої поширювалося на
працівника під час отримання каліцтва,
іншого ушкодження здоров'я, смерті.
Роботодавець відповідальний за
заподіяну шкоду, здійснює її
відшкодування у відповідності до свого
національного законодавства.

Згідно роз'яснень Міністерства юстиції
України (лист від 14.08.2006 року № 21-46-21
(додається) та Головного
науково-експертного управління
Апарату Верховної Ради України (лист
від 10.01.2006року) № 16/3-9) відповідно до
угоди про гарантії прав громадян
держав - учасниць Співдружності
Незалежних Держав у галузі пенсійного
забезпечення, яка підписана 13 березня
1992 року, пенсійне забезпечення
громадян - учасниць цієї Угоди та
членів їх сімей здійснюється за
законодавством держави, на території
якої вони проживають. Всі витрати,
пов'язані із здійсненням пенсійного
забезпечення за цією Угодою, несе
держава, що надає забезпечення.
Проведення взаєморозрахунків між
Фондами не передбачено.

Враховуючи наведене, а також
вищезазначені міжнародні норми,
Міністерство юстиції України вважає,
що підстав для відшкодування шкоди
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному Фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві громадян країн -
учасниць СНД та членам їх сімей, які
отримали каліцтво в країнах СНД і
переїхали на постійне місце проживання
в Україну немає, а тому відповідач не
має правових підстав для здійснення
відшкодування основного розміру
пенсії .

На даний час особові справи потерпілих
сформовані та перебувають в Управлінні
Пенсійного фонду.

Слід відзначити, що Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затверджений постановою
Правління Пенсійного фонду України та
Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань від 4.03.2003 № 5-4/4, не
врегульовує спірних відносин, які
виникли в цьому випадку, оскільки
встановлене ним правило підписання
актів звірки розрахунків розраховано
на відсутність спору.

Згаданий порядок визначає лише
механізм відшкодування, при чому, на
централізованому рівні, Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» .

Пунктом 2,4,5 Постанови Кабінету
Міністрів України «Про деякі питання
пенсійного забезпечення громадян» № 265
від 26.03.2008 року (далі - Постанова № 265)
передбачено, що у разі, коли щомісячний
розмір пенсійних виплат, державної
соціальної допомоги інвалідам з
дитинства і дітям-інвалідам, особам,
які не мають права на пенсію, та
інвалідам (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткових пенсій, цільової
грошової допомоги, сум індексації та
інших доплат, встановлених
законодавством, крім пенсій за
особливі заслуги перед Україною) не
досягає прожиткового мінімуму,
встановленого законом для осіб, які
втратили працездатність, таким особам
надається щомісячна державна адресна
допомога у сумі, що не вистачає до
зазначеного прожиткового мінімуму.
Виплата щомісячної державної адресної
допомоги, передбаченої цією
постановою, здійснюється за рахунок
коштів, з яких виплачується пенсія або
державна соціальна допомога. Щомісячна
державна адресна допомога
встановлюється з 1 квітня 2008 р. і
переглядається у зв'язку із
збільшенням прожиткового мінімуму,
встановленого законом для осіб, які
втратили працездатність.

Механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, зокрема, на виплату
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві визначено
«Порядком відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання», затвердженим
постановою Правління Пенсійного фонду
України та Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 4 березня 2003
року N 5-4/4, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 16 травня
2003 року N 376/7697 (далі - Порядок № 5-4/4).

Відповідно до вимог п. 4, 5 цього Порядку
№ 5-4/4, управління Пенсійного фонду
України в районах та містах області та
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування у цих
населених пунктах проводять звірку сум
витрат, про що складають відповідний
акт звірки, який подають Головному
управлінню ПФУ та обласному управлінню
виконавчої дирекції фонду соціального
страхування. Останні в свою чергу
узгоджують суми, що підлягають
відшкодуванню і подають свою довідку
відповідно до Пенсійного фонду України
та Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України. Фонд
соціального страхування на
централізованому рівні до 25 числа,
наступного за звітним, перераховує
відповідні кошти Пенсійному фонду
України.

Згідно з п. 4 Порядку № 5-4/4
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України «Про пенсійне забезпечення»,
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів, а саме: 1)
сума основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; 2) щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; 3) допомога на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію; 4)
сума витрат Пенсійного фонду з виплати
і доставки вищезазначених пенсій.

Адресної допомоги, виплата якої
передбачена згаданою вище постановою
Кабміну № 256, у наведеному переліку
немає, що також свідчить про те, що ці
кошти не є страховими виплатами і не
повинні відшкодовуватись за рахунок
Фонду.

Така позиція також викладена в
Постанові Верховного суду України від
20.06.2011 року у справі № 21-118а11.
Відповідність практиці Верховного
Суду України важлива з огляду на статтю
244-2 Кодексу адміністративного
судочинства України, відповідно до
якої рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви при перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Зокрема, суд зазначає, що одним із
основних принципів страхування від
нещасного випадку є цільове
використання коштів. Відповідно до
статті 46 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» кошти на здійснення
страхування від нещасного випадку не
формуються за рахунок Державного
бюджету України, не включаються до його
складу та використовуються виключно за
їх прямим призначенням. Зважаючи на
особливості фінансування страхування
від нещасного випадку, виключно
цільове використання цих коштів та
враховуючи те, що адресна допомога як
окремий вид соціальної допомоги не
входить до складу розміру пенсії по
інвалідності та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, Фонд не може нести
витрати на виплату державної адресної
допомоги.

Статтею 24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» передбачено, що якщо
після призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Таким чином, законодавством
передбачено обов'язок Фонду
здійснювати відшкодування пенсійними
органам чітко визначеного переліку
понесених останніми витрат. Серед
таких витрат передбачено
відшкодування витрат з виплачених
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, щомісячної
цільової грошової допомоги на
прожиття, якщо така надавалася
пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію, сума витрат
Пенсійного фонду з виплати і доставки
вищезазначених пенсій.

Відповідно до статті 3 Закону України
«Про правонаступництво України» від
12.09.1991 року закони Української PCP та
інші акти, ухвалені Верховною Радою
Української PCP, діють на території
України, оскільки вони не суперечать
законам України, ухваленим після
проголошення незалежності України.

Стаття 9 зазначеного Закону передбачає,
що всі громадяни СРСР, які на момент
проголошення незалежності України
постійно проживали на території
України, є громадянами України.
Україна гарантує забезпечення прав
людини кожному громадянину України
незалежно від національної
приналежності та інших ознак
відповідно до міжнародно-правових
актів про права людини.

Відповідно до Угоди про гарантії прав
громадян держав-учасниць СНД в галузі
пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року
держави-учасниці Співдружності мають
зобов'язання щодо непрацездатних осіб,
які отримали право на пенсійне
забезпечення на їхній території або на
території інших республік за період їх
входження до складу СРСР і реалізують
це право на території держав-учасниць
Угоди.

Відповідно до статті 5 Угоди про
гарантії прав громадян держав -
учасниць СНД у галузі пенсійного
забезпечення від 13.03.1992 року, ця Угода
поширюється на всі види пенсійного
забезпечення громадян, які встановлені
або будуть встановлені законодавством
держав - учасниць Угоди.

Відповідно до статті 3 Угоди про
гарантії прав громадян держав -
учасниць СНД у галузі пенсійного
забезпечення від 13.03.1992 року, усі
витрати, пов'язані із здійсненням
пенсійного забезпечення за цією
Угодою, несе держава, що надає
забезпечення.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
особи, право яких на отримання
відшкодування шкоди раніше було
встановлено згідно із законодавством
СРСР або законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
закону.

Отже, пенсії по інвалідності внаслідок
трудового каліцтва або професійного
захворювання, якщо страховий випадок
стався на території держав-учасниць
Угоди, призначаються за законодавством
України і виплачуються з коштів
Пенсійного фонду України.

Таким чином, Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України зобов'язаний
відшкодовувати органам Пенсійного
фонду України витрати на виплату
пенсій, якщо нещасний випадок стався на
території держав-учасниць Угоди.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС
України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Для звернення до
адміністративного суду суб'єкта
владних повноважень встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня
виникнення підстав, що дають суб'єкту
владних повноважень право на
пред'явлення передбачених законом
вимог. Для звернення до
адміністративного суду суб'єкта
владних повноважень щодо справ,
зазначених у пункті 5 частини першої
статті 1832 цього Кодексу,
встановлюється 15-денний строк, який
обчислюється з дня виявлення суб'єктом
владних повноважень підстав для
звернення до адміністративного суду.
Цим Кодексом та іншими законами можуть
також встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду
суб'єкта владних повноважень.

Згідно до ч. 1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи,
підстави для звернення позивача -
суб'єкта владних повноважень з
позовною заявою до суду виникли ще у
грудні 2013 року, тобто тоді, коли
відділення Фонду не включило і в
подальшому щомісячно не включало до
актів звірки кошти на відшкодування
пенсії вище вказаним громадянам про що
робилися відмітки в таблиці
розбіжностей, які щомісячно підписував
позивач.

Однак, позивач звернувся до
Закарпатського окружного
адміністративного суду 22.10.2014 року (а. с.
3) з позовними вимогами щодо стягнення з
відповідача понесені витрати на
виплату та доставку зазначеним
громадянам пенсій за період з грудня 2013
року по серпень 2014 року, у зв'язку з чим
пропустив шестимісячний строк
звернення до суду. А тому позовні
вимоги за період до 22.04.2013 року слід
залишити без розгляду.

Приймаючи рішення щодо наявності або
відсутності підстав для поновлення
строку судом враховано, що поважними
причинами визнаються лише такі
обставини, які є об'єктивно
непереборними, не залежать від
волевиявлення особи, пов'язані з
дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для своєчасного вчинення
процесуальних дій та підтверджені
належними доказами.

В позовній заяві та в матеріалах справи
докази таких обставин відсутні.

За таких обставин, вказані кошти
підлягають стягненню частково за
період з квітня 2014 рік по серпень 2014
року та позовні вимоги в цій частині
підлягаю до задоволення частково.

У відповідності до Довідки-Розрахунку
про суми витрат на виплату та доставку
пенсій Управлінням Пенсійного фонду
України в м. Ужгороді Закарпатської
області вище вказаним громадянам за
період з квітня 2014 року по серпень 2014
року було виплачено 3000,00 грн. основного
розміру пенсії та 5,75 грн. на її доставку
(а.с. 7).

Крім того, в Фонду виникає обов'язок
відшкодовувати витрати позивачу,
пов'язані з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві, навіть при
відсутності особових справ в
розпорядженні виконавчої дирекції
фонду.

Також, не знайшло свого підтвердження
посилання позивача на статтю 7 Закону
України «Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», оскільки даний Закон
України втратив чинність згідно із
Законом України від 08.07.2010 року №2464-VI.

Виходячи з вище викладено, позовні
вимоги слід задовольнити частково та
стягнути з відповідача заборгованість
по витратам на виплату та до ставку
зазначеним громадянам пенсій за період
з квітня 2014 року по серпень 2014 року в
сумі 3005,75 грн.

На підставі вище вказаного суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню частково.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 19, 94, 104-106, 160, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов Управління Пенсійного фонду
України в м. Ужгороді Закарпатської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Ужгороді
Закарпатської області про
зобов'язання вчинити дії по підписанню
актів щомісячних звірок витрат по
особовим справам потерпілих ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 за період з грудня 2013
року по серпень 2014 року та в подальшому
до настання обставин з яким Закон
України "Про пенсійне забезпечення"
пов'язує виникнення, зміну чи
припинення спірних правовідносин та
стягнення витрат з виплати та доставки
пенсій по інвалідності та по втраті
годувальника внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання зазначеним
у позові громадянам у розмірі 5410,35 грн. -
задовольнити частково.

2. Стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Ужгороді
Закарпатської області (вул. Перемоги,
буд. 92 Б, м. Ужгород, Закарпатська
область, 88018, ) витрати з
виплати та доставки пенсій по
інвалідності та по втраті годувальника
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного у розмірі
3005,75 (три тисячі п'ять гривень сімдесят
п'ять копійок) грн.

3. У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення, а у разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

СуддяД.В. Іванчулинець