Справа № 2а-11259/09/2570
Суддя: Весельська Т.Ф.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2014 року м. Київ
К/800/25000/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Весельської Т.Ф.,

Бутенка В.І.,

Олексієнка М.М.,

провівши у порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи

за заявою ОСОБА_4 про визнання
бездіяльності протиправною у справі за
її позовом до Державної судової
адміністрації України, Державного
казначейства України (після ліквідації
- Державна казначейська служба
України), Апеляційного суду
Чернігівської області про стягнення
коштів,

провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою Державної судової
адміністрації України на ухвали
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 21 січня 2013
року та Київського апеляційного
адміністративного суду від 11 квітня 2013
року, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року ОСОБА_4 звернулась
до суду в порядку статті 267 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) - судовий контроль
за виконанням судових рішень в
адміністративних справах, з заявою про
визнання протиправною бездіяльності
Державної судової адміністрації
України (далі - ДСА України) щодо
невиконання рішення суду.

Ухвалою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 21 січня
2013 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 11 квітня 2013
року заяву задоволено. Визнано
протиправною бездіяльність ДСА
України щодо невиконання постанови
Київського апеляційного
адміністративного суду від 2 листопада
2010 року у справі за позовом ОСОБА_4 до
ДСА України, ДКС України, Апеляційного
суду Чернігівської області про
стягнення коштів.

В обґрунтування касаційної скарги ДСА
України посилається на неправильне
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
у зв'язку з чим ставить питання про
скасування прийнятих ними рішень та
ухвалення нового рішення про відмову в
задоволенні заяви.

В своєму запереченні на касаційну
скаргу ОСОБА_4 зазначає, що суди першої
та апеляційної інстанцій ухвалили
законні та обґрунтовані рішення, а тому
підстави для їх скасування відсутні.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи та рішення, що
приймалися під час її розгляду, колегія
суддів приходить до висновку, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає з огляду на таке.

Частинами другою та третьою статті 14
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України)
передбачено, що постанови та ухвали
суду в адміністративних справах, що
набрали законної сили, є обов'язковими
для виконання на всій території
України. Невиконання судових рішень
тягне за собою відповідальність,
встановлену законом.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 2 листопада 2010 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до ДСА України, ДКС
України, Апеляційного суду
Чернігівської області про стягнення
коштів постанову Чернігівського
окружного адміністративного суду від 6
жовтня 2009 року про відмову в
задоволенні позову скасовано, позов
задоволено частково - визнано
протиправними дії ДСА України, ДКС
України та зобов'язано їх повернути
ОСОБА_4 з Державного бюджету України
кошти, утримані як прибутковий податок
з вихідної допомоги у розмірі 40433, 31
гривні. В задоволенні решти позовних
вимог відмовлено. Постанова набрала
законної сили в день її ухвалення.

На виконання зазначеного рішення
державним виконавцем Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
31 грудня 2010 року відкрито виконавче
провадження, проте, відповідач від його
виконання ухиляється.

Статтею 267 КАС України визначена
процедура судового контролю у рамках
адміністративного судочинства. Так,
відповідно до частини дев'ятої цієї
статті, позивач, на користь якого
ухвалено рішення суду, має право подати
до суду першої інстанції заяву про
визнання протиправними рішень, дій чи
бездіяльності, що вчинені суб'єктом
владних повноважень - відповідачем на
виконання такої постанови суду або на
порушення прав позивача, підтверджених
такою постановою.

Задовольняючи заяву ОСОБА_4, суди
першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що обставини, які б
ускладнювали чи унеможливлювали
виконання постанови Київського
апеляційного адміністративного суду
від 2 листопада 2010 року відсутні, а тому
зволікання ДСА України щодо її
виконання є протиправним.

За правилами пункту 8 частини першої
статті 7, частини першої та другої
статті 23 Бюджетного кодексу України
від 8 липня 2010 року № 2456-VI (далі -
Бюджетний кодекс) будь-які бюджетні
зобов'язання та платежі з бюджету
здійснюються лише за наявності
відповідного бюджетного призначення,
якщо інше не передбачено законом про
Державний бюджет України. Бюджетні
призначення встановлюються законом
про Державний бюджет України у порядку,
визначеному цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 22 цього ж
кодексу, для здійснення програм та
заходів, які реалізуються за рахунок
коштів бюджету, бюджетні асигнування
надаються розпорядникам бюджетних
коштів.

Державна судова адміністрація України
здійснює організаційне забезпечення
діяльності органів судової влади у
межах повноважень, установлених
законом та є головним розпорядником
коштів Державного бюджету України щодо
фінансового забезпечення діяльності
судів (частина перша статті 145, частина 2
статті 142 Бюджетного кодексу).

Як встановлено судами, за даними ДКС
України Законом України від 23 грудня 2010
року № 2857-VI «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» та Законом
України від 22 грудня 2011 року № 4282-VI «Про
Державний бюджет України на 2012 рік» ДСА
України, як розпоряднику бюджетних
коштів, за бюджетною програмою КПКВ
«Виконання рішень судів на користь
суддів» у 2011-2012 роках були передбачені
асигнування на виконання цієї
програми.

Тож, оскільки за відсутності перешкод
на виконання постанови суду, ДСА
України не вчиняє жодних дій,
спрямованих на це, суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку про
протиправність її бездіяльності.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційну
скаргу слід відхилити, а оскаржувані
судові рішення залишити без змін,
оскільки вони прийняті з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана правильно, а доводи
касаційної скарги висновків судів не
спростовують.

Керуючись статтями 220-1, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державної судової
адміністрації України відхилити, а
ухвали Чернігівського окружного
адміністративного суду від 21 січня
2013 року та Київського апеляційного
адміністративного суду від 11 квітня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Судді
Т.Ф.Весельська

В.І. Бутенко

М.М. Олексієнко