Справа № 2511/1562/12
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2014-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2511/1562/12 Головуючий у
1-й інстанції: Іванець С. В.;
Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
У Х В А Л А

Іменем України

19 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сорочко
Є.О.

Суддів: Горбань
Н.І.

Межевич М.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3
на постанову Куликівського районного
суду Чернігівської області від 27
червня 2012 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Управління праці та соціального
захисту населення Куликівської
районної державної адміністрації
Чернігівської області про визнання
неправомірними дій та стягнення
недоплачених коштів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Куликівського
районного суду Чернігівської області з
позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Куликівської районної державної
адміністрації Чернігівської області
(далі - УПСЗН Куликівської РДА) про
визнання неправомірними дій по виплаті
суми проїзду за 2011 рік в розмірі 471, 10
грн. та стягнення недоплачених коштів в
сумі 1227,38 грн.

Постановою Куликівського районного
суду Чернігівської області від 27
червня 2012 року в задоволенні позову
відмовлено.

На вказану постанову позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить її
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою позов задовольнити, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права.

Згідно ст. 183-2 КАС України, справа
підлягає розгляду в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи,
позивач є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи
віднесеною до 1 категорії осіб,
інвалідом ІІІ групи.

Позивач 04.10.2011 р. звернувся до УПСЗН
Куликівської РДА із заявою про
відшкодування витрат за проїзд до м.
Сімферополя та у зворотному напрямку в
сумі 1698,48 грн. та відповідні проїзні
документи (проїзд у вагоні категорії
«люкс»).

В грудні 2011 року відповідачем у
відшкодування вартості проїзду
виплачено позивачу суму 471,10 грн., що
позивач вважає неправомірним та таким,
що порушує його права як особи, яка
постраждалої внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Відповідно до положень п. 19 ст. 20 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
позивач як особа, постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
віднесена до категорії 1, має право на
безоплатний проїзд один раз на рік до
будь-якого пункту України і назад
автомобільним або повітряним, або
залізничним, або водним транспортом з
правом першочергового придбання
квитків.

Згідно ст. 62 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», роз'яснення порядку
застосування цього Закону проводиться
у порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України, рішення якого є
обов'язковими для виконання
міністерствами та іншими центральними
органами державної виконавчої влади,
всіма суб'єктами господарювання
незалежно від їх відомчої
підпорядкованості та форм власності.

На виконання наданих Законом
повноважень Кабінетом Міністрів
України прийнята постанова №936 від
20.09.2005 р. «Про затвердження порядку
використання коштів державного
бюджету для виконання програм,
пов'язаних із соціальним захистом
громадян, які страждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (далі -
Порядок).

Пунктом 13 вказаного Порядку (чинного на
час виникнення спірних правовідносин)
визначено, що сума відшкодування
вартості проїзду залізничним
транспортом не повинна перевищувати
вартості проїзду у плацкартному або
купейному вагоні швидкого поїзду, а
також у вагонах другого класу
швидкісного поїзду.

Як вбачається з матеріалів справи,
відшкодовуючи позивачеві вартість
проїзду в сумі 471,10 грн. відповідач
керувався інформацією, наданою
Галузевою пасажирською службою
Державного територіально-галузевого
об'єднання «Південко-західна
залізниця», наданої листом №Л-5/3850 від
19.10.2011 р., відповідно до якого вартість
проїзду в купейному вагоні швидкого
фірмового поїзду №12 сполученням Київ -
Севастополь, зі станції
Київ-Пасажирський до станції
Сімферополь та зворотно станом на
01.10.2011 р. становило 250,55 грн., вартість
постільної білизни - 15 грн.

Компенсація вартості послуг, наданих у
потязі, зокрема за користування
постільною білизною, чинним
законодавством не передбачена.

Таким чином, позовні вимоги є
необґрунтованими, а доводи апеляційної
скарги не спростовують правильності
висновків суду першої інстанції.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо відмови в задоволенні
позову, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_3
необхідно залишити без задоволення, а
постанову Куликівського районного
суду Чернігівської області від 27
червня 2012 року - без змін, оскільки вона
ухвалена з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 183-2, 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову Куликівського
районного суду Чернігівської області
від 27 червня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та відповідно до ст. 183-2
КАС України є остаточною і оскарженню
не підлягає.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Горбань Н.І.

Межевич М.В.

.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Горбань Н.І.

Межевич М.В.