Справа № 823/327/13-а
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 року м. Київ
К/800/26426/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Швеця В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
Черкаського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності до
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області про визнання дій
неправомірними та скасування
постанови за касаційною скаргою
Черкаського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності на
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 20 лютого 2013
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 18 квітня 2013
року, -

ВСТАНОВИВ:

Черкаське обласне відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності звернувся з
позовом про визнання дій Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області щодо винесення
постанови від 30.01.13р. про накладення на
Придніпровську РВД штрафу
неправомірними та скасування
постанови від 30.01.13р. про накладення
штрафу в розмірі 680 грн.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 20.02.13р. у
задоволенні адміністративного позову -
відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 18 квітня 2013
року залишено без змін постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 20 лютого 2013
року.

Не погоджуючись з постановою
Черкаського окружного
адміністративного суду від 20 лютого 2013
року та ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 18 квітня 2013 року, Черкаське обласне
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності звернулось до суду з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій та постановити нове про
задоволення позову, посилаючись на
порушення норм матеріального права, що
призвело до ухвалення незаконних
судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів, в межах ст. 220
КАС України, дійшла висновку про
залишення касаційної скарги без
задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлені наступні обставини.

Постановою ВП №34666290 від 02.10.12р.
головним державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ у Черкаській
області відкрито виконавче
провадження за виконавчим листом
№2-а/2370/512/2012 від 27.09.12р., виданим
Черкаським окружним адміністративним
судом про зобов'язання Придніпровську
районну виконавчу дирекцію м. Черкаси
Черкаського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
відшкодувати ФОП ОСОБА_4 витрати на
допомогу по вагітності та пологах у
розмірі та порядку визначених ст. 23
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими поховання».

Постановою про відкриття виконавчого
провадження позивачу надано
семиденний строк для добровільного її
виконання.

Листом від 23.10.12р. №1002/01-1-24 позивач
повідомив відповідача про
неможливість виконання рішення суду в
добровільному порядку, у зв'язку з тим,
що з набранням чинності Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування»
страхувальники-роботодавці припинили
сплату страхових внесків до бюджету
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності та
стали платниками єдиного соціального
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, який
сплачується до відповідних органів
Пенсійного фонду України, а отже
позивач з 01.01.11р. не має можливості
відшкодувати стягувачу витрати на
допомогу по вагітності та пологах в
розмірі та порядку визначених ст. 23
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими поховання».

Позивач звернувся до відповідача з
листом про звернення ДВС із заявою до
суду про роз'яснення постанови суду, на
підставі якої було видано виконавчий
лист, у зв'язку з тим, що позивач
позбавлений можливості виконати
вимоги державного виконавця з підстав
викладених у листі, а у задоволенні
його заяви про роз'яснення постанови
суду в частині порядку її виконання
йому було відмовлено.

18.01.13р. відповідачем винесено вимогу
№324-2.1-32, якою зобов'язано позивача
виконати рішення суду, про що
повідомити головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління ДВС ГУЮ у
Черкаській області.

25.01.13р. позивач повторно звернувся до
відповідача з листом №89/01-1-23 в якому
повідомив про неможливість виконання
рішення суду в добровільному порядку з
підстав викладених у листі від 23.10.12р.
№1002/01-1-24.

30.01.13р. відповідачем винесено вимогу
№709-2.1-32/2, якою повторно зобов'язано
позивача виконати рішення суду, про що
повідомити головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління ДВС ГУЮ у
Черкаській області.

У зв'язку з невиконанням рішення суду
без поважних причин та керуючись ст. 89
Закону України «Про виконавче
провадження» 30.01.13р. державним
виконавцем винесено постанову про
накладення на боржника штрафу у
розмірі 680 грн.

Суть спірних правовідносин полягає у
правомірності прийняття постанови
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області від 30.01.2013 року ВП
№ 34666290 про накладення штрафу в розмірі
680 грн.

Відмовляючи у задоволені позову суди
попередніх інстанції дійшли висновку
про правомірність прийняття
оскаржуваної постанови, оскільки
Черкаське обласне відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності не виконало без
поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк рішення
суду.

З таким висновкам суду попередніх
інстанцій погоджується і колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначено Законом України "Про
виконавче провадження"

Згідно з частиною 1 статті 11 Закону
України "Про виконавче провадження" ,
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статті 25 вищевказаного
Закону державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання
до відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

Також відповідно до статті 76 Закону
України "Про виконавче провадження"
після відкриття виконавчого
провадження за виконавчим документом,
що зобов'язує боржника вчинити певні
дії або утриматися від їх
вчинення, державний виконавець
перевіряє виконання рішення не
пізніше ніж на наступний день
після закінчення строку,
встановленого частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення. У разі
невиконання зазначених вимог без
поважних причин державний виконавець
накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону
і не пізніше п'яти робочих днів з дня
його накладення повторно перевіряє
стан виконання рішення.

Згідно з положеннями статті 89 Закону у
разі невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника -
юридичну особу - від сорока до
шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає на нього штраф у подвійному
розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

Оскільки судами попередніх інстанцій
встановлений факт невиконання рішення
суду у строк, установлений для
добровільного його виконання то суд
касаційної інстанції вважає, що
відповідач при винесенні оскаржуваної
постанови діяв у спосіб та в межах
повноважень, встановлених Законом
України ,,Про виконавче провадження".

Виходячи з вищезазначеного, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України, вважає, що постанова
Черкаського окружного
адміністративного суду від 20 лютого 2013
року та ухвала Київського апеляційного
адміністративного суду від 18 квітня 2013
року ґрунтуються на вірно встановлених
фактичних обставинах справи, яким дана
належна юридична оцінка, правильно
застосовані норми матеріального права,
що регулюють спірні правовідносини, та
не допущено порушень процесуального
закону, які призвели або могли
призвести до неправильного вирішення
справи, доводи викладені в касаційній
скарзі не спростовують висновків суду
попередніх інстанції, тому підстави
для скасування або зміни рішень
відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 222, 224, 231 КАС
України, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Черкаського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності залишити без
задоволення, а постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від 20
лютого 2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 18 квітня 2013 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ф.
Ситников

В.В.
Малинін

В.В. Швець