Справа № 815/6310/14
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2014-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/6310/14

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Катаєва Е. В.

Одеський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді: Романішина В.Л.,

суддів: Димерлія О.О.,
Домусчі С.Д.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в приміщенні суду в м.
Одесі апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси на ухвалу
Одеського окружного адміністративного
суду від 07 листопада 2014 року у справі за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Малиновському районі м. Одеси
до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у
місті Одесі про стягнення
заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2014 року УПФУ в
Малиновському районі м. Одеси
звернулося до Одеського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у місті Одесі про
стягнення заборгованості в сумі 3 417 006,96
грн., посилаючись на те, що за
відповідачем рахується борг зі сплати
суми щомісячної державної адресної
допомоги до пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та суми витрат на виплату
та доставку щомісячної державної
адресної допомоги за період з 01.05.2008р.
по 01.01.2013р., яку відповідач в
добровільному порядку не сплачує.

Ухвалою Одеського окружного
адміністративного суду від 07.11.2014р.
зазначений адміністративний позов
залишено без розгляду на підставі
ст.ст.99, 100 КАС України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою,
УПФУ в Малиновському районі м. Одеси
подало апеляційну скаргу, в якій
просить ухвалу від 07.11.2014р. скасувати та
направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, що призвело до
неправильних дій суду. В своїй скарзі
апелянт зазначає, що при винесенні
оскаржуваної ухвали судом залишено
поза увагою положення п.15 ст.106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», яким
передбачено, що строк давності щодо
стягнення недоїмки не застосовується.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Залишаючи без розгляду поданий УПФУ в
Малиновському районі м. Одеси позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивачем пропущено строк звернення з
позовом до суду і в поданому позові він
не наводить будь-яких поважних причин
пропуску такого строку, які були б
підставою для його поновлення

Колегія суддів погоджується з таким
висновком Одеського окружного
адміністративного суду. При цьому,
апеляційний суд виходить з наступного.

В силу положень ст.99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду
суб'єкта владних повноважень
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня виникнення підстав,
що дають суб'єкту владних повноважень
право на пред'явлення передбачених
законом вимог.

З аналізу зазначеної норми вбачається,
що початком строку звернення до суду є
день коли виникли підстави, що дають
суб'єкту владних повноважень право на
пред'явлення передбачених законом
вимог.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач просить суд стягнути з
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у місті Одесі
заборгованість в сумі 3417006,96 грн. зі
сплати суми щомісячної державної
адресної допомоги до пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та суми витрат на виплату
та доставку щомісячної державної
адресної допомоги за період з 01.05.2008р.
по 01.01.2013р., яку відповідач в
добровільному порядку не сплачує.

Згідно з п.5 Порядку відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання затвердженого постановою
правлінням Пенсійного фонду України та
правлінням Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року №
5-4/4 (далі - Порядок), органи Пенсійного
фонду щомісяця, до 10 числа місяця,
наступного за звітним проводять з
відділеннями виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
районах та містах обласного значення
звірку витрат за особовими справами
потерпілих, складають акт щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 3), у якому
визначають загальну суму витрат, що
підлягає відшкодуванню, та до 15 числа
місяця, наступного за звітним, подають
його відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі.

Таким чином, строк для звернення до
адміністративного суду з позовом про
стягнення витрат, що підлягають
відшкодуванню, на підставі відповідних
щомісячних актів звірки витрат
починається з дати підписання таких
актів.

Судом першої інстанції встановлено та
не заперечується апелянтом, акти
щомісячних звірок за період 2008 - 2012
роки складались щомісячно та
подавались у відповідності до п.5
Порядку.

Вказане, на думку колегії суддів,
свідчить про обізнаність позивача про
існування заборгованості по сплаті
суми щомісячної державної адресної
допомоги до пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та суми витрат на виплату
та доставку щомісячної державної
адресної допомоги з моменту підписання
актів щомісячної звірки.

А відтак, при зверненні в листопаді 2014
року з позовом про стягнення
заборгованості за період з 01.05.2008р. по
01.01.2013р. УПФУ в Малиновському районі м.
Одеси пропущено строк звернення з
позовом до суду, встановлений статтею 99
КАС України.

Колегія суддів критично ставиться до
посилань апелянта, що строк давності
щодо стягнення недоїмки не
застосовується в силу п.15 ст.106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
оскільки зазначена норма на спірні
правовідносини не розповсюджується.

По-перше, в розумінні даного Закону,
недоїмкою є сума простроченої
заборгованості із сплати внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а отже заборгованість з
невідшкодованих органу Пенсійного
фонду України витрат не може вважатись
недоїмкою.

По-друге, статтею 106 даного Закону
встановлено відповідальність
страхувальників, банків, організацій,
що здійснюють виплату і доставку
пенсій, та їх посадових осіб, яка не
може поширюватись на відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України.

Оскільки заборгованість, яка є
предметом спору не є недоїмкою, пенею
чи штрафом у розумінні Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», а чинне
законодавство не встановлює
спеціальних строків щодо стягнення
заборгованості по сплаті суми
щомісячної державної адресної
допомоги до пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та суми витрат на виплату
та доставку щомісячної державної
адресної допомоги, тому УПФУ в
Малиновському районі м. Одеси при
зверненні з позовом до суду повинно
було керуватися частиною 2 статті 99 КАС
України.

Отже, з огляду на обставини справи, які
зумовлюють виникнення права позивача
на звернення до суду з
адміністративним позовом, колегія
суддів приходить до висновку, що
встановлений законом строк звернення
позивачем пропущено і жодних підстав
для визнання причин пропуску такого
строку поважними УПФУ в Малиновському
районі м. Одеси не ні суду першої, а ні
суду апеляційної інстанції не
зазначено, жодних доказів на
підтвердження цього, не додано.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, підстав для
скасування ухвали суду та задоволення
апеляційної скарги не вбачається.

Колегія суддів вважає, що при розгляді
справи судом першої інстанції
правильно застосовано норми
процесуального права, вірно
встановлено фактичні обставини справи
та дана відповідна правова оцінка.

В силу ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199 ч.1 п.1, 200, 205 ч.1
п.1, 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси залишити
без задоволення, а ухвалу Одеського
окружного адміністративного суду від 07
листопада 2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя
Романішин В.Л.

Судді
Димерлій О.О.

Домусчі С.Д.