Справа № 815/4418/14
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2014 р. Справа № 815/4418/14

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Іванов Е. А.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Градовського Ю.М.,

- Кравченка К.В.

при секретарі - Романові Д.І.

з участю: представника Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області - Бутрик
Анастасії Олегівни, представника
товариства з обмеженою
відповідальністю "Алан" - Гоценко
Тетяни Анатоліївни,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 26 серпня 2014 року у справі за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "Алан" до
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

ТОВ "Алан" звернулось до суду з
адміністративним позовом до ДПІ у
Приморському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 04
липня 2014 року в частині виплати
штрафних санкцій на суму 23 974 грн.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 26 серпня 2014
року позов задоволено.

Скасовано податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Приморському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області від 04
липня 2014 року №.

В апеляційній скарзі ДПІ у
Приморському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області
ставиться питання про скасування
судового рішення в зв'язку з тим, що
воно постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
оскільки судом першої інстанції не
було досліджено обставини справи, що
мають значення для справи, наслідком
чого стало постановлення
необґрунтованого та неправомірного
рішення суду.

Вирішуючи справу, судом першої
інстанції встановлено, що на підставі
п.200.10 ст. 200 ПК України у порядку ст. 76 ПК
України проведено камеральну
(електронну) перевірку податкової
звітності з податку на додану вартість
за квітень 2014 року ТОВ "Алан".

За результатами перевірки ДПІ у
Приморському районі м. Одеси складений
акт від 12 червня 2014 року №3066/22-08/31846830,
яким встановлено порушення ТОВ "Алан"
п.201.10 ст. 201 ПК України, що призвело до
заниження суми податкових зобов'язань
за квітень 2014 року заявлених у
податковій декларації за квітень 2014
року на суму 47 948 грн.

Не погодившись з вказаним актом
позивач подав до ДПІ у Приморському
районі м. Одеси заперечення на
акт вих. №23/1 від 23 червня 2014 року, які
були розглянуті та надана відповідь
№22665/10/15-53-22-08 від 01 липня 2014 року згідно
якої висновки акта були залишені без
змін.

На підставі вказаного акта, ДПІ у
Приморському районі м. Одеси було
прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 04
липня 2014 року, яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість на загальну суму
71 922 грн.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
оскільки ТОВ "Алан" не отримувало від
ДПІ у Приморському районі м. Одеси на
електрону адресу повідомлення №
від 27 травня 2014 року про наявність
розбіжностей, та те що позивачем в
наступному згідно вимог ПК України
було самостійно виправлено допущені
розбіжності, позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з цими
висновками суду першої інстанції та
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Камеральною вважається перевірка, яка
проводиться у приміщенні
контролюючого органу виключно на
підставі даних, зазначених у
податкових деклараціях (розрахунках)
платника податків (п.п.75.1.1 п.75.1 ст. 75 ПК
України).

Згідно ст. 76 ПК України - камеральна
перевірка проводиться посадовими
особами контролюючого органу без
будь-якого спеціального рішення
керівника такого органу або
направлення на її проведення.
Камеральній перевірці підлягає вся
податкова звітність суцільним
порядком. Згода платника податків на
перевірку та його присутність під час
проведення камеральної перевірки не
обов'язкова.

З матеріалів справи вбачається, що
податковим органом під час проведення
перевірки було встановлено завищення
податкового кредиту за квітень 2014 року
на загальну суму 47 948 грн. внаслідок
порушення п.201.10 ст. 201 ПК України, що
призвело до заниження суми податкового
зобов'язання, заявленого у податковій
декларації за квітень 2014 року на суму 47
948 грн.

Право на віднесення сум податку до
податкового кредиту, згідно з пп."а"
п.198.1 ст. 198 ПК України, виникає у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Не відносяться до податкового кредиту,
згідно з п.198.6 цієї статті, суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
п.201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів (послуг) зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних (п.201.10 ст. 201 ПК
України).

Як вбачається з матеріалів справи,
перевіркою встановлено, що згідно
Реєстру отриманих та виданих
податкових накладних за квітень 2014
року до складу податкового кредиту ТОВ
"Алан" включено податкову накладну №30
від 06 квітня 2014 року на загальну суму 286
940,94 грн., у тому числі ПДВ - 47 948,29 грн.,
яка була виписана постачальником ПАТ
"Пирятинський сирзавод". При цьому,
вказана сума відображена у розділі ІІ
Додатку 5 "Розшифровка податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів" та включено до
податкового кредиту квітня 2014 року.

Однак, відповідно до системи
"Податковий блок" (підсистема
"Співставлення Реєстру та Єдиного
реєстру податкових накладних
(податковий кредит)") вказана податкова
накладна №30 від 06 квітня 2014 року не
була зареєстрована
контрагентом-постачальником ПАТ
"Пирятинський сирзавод".

Відповідно до п.201.6 ст. 201 ПК України -
податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Контролюючі органи за даними реєстрів
виданих та отриманих податкових
накладних, наданих в електронному
вигляді, повідомляють платника податку
про наявність у такому реєстрі
розбіжностей з даними контрагентів.
При цьому платник податку протягом 10
днів після отримання такого
повідомлення має право уточнити
податкові зобов'язання без
застосування штрафних санкцій,
передбачених розділом II цього Кодексу.

У відповідності до п.201.6 ст. 201 ПК
України, податковим органом було
направлено на електрону адресу ТОВ
"Алан" повідомлення № від 27 травня
2014 року, яким підприємство
проінформовано про наявність
розбіжностей з
контрагентом-постачальником ПАТ
"Пирятинський сирзавод".

Проте, на момент складання акта
перевірки№3066/22-08/31846830, а саме 12 червня
2014 року ТОВ "Алан" не були виправлені
виявлені розбіжності.

Разом з цим, колегія суддів акцентує
увагу на тому, що платник податку не
скористався правом подання разом зі
звітною податковою декларацією з
податку на додану вартість за квітень
2014 року заяву зі скаргою на такого
постачальника, що передбачено п.201.10 ст.
201 ПК України, а саме те, що у разі
відмови продавця товарів/послуг надати
податкову накладну або в разі
порушення ним порядку її заповнення
та/або порядку реєстрації в Єдиному
реєстрі покупець таких товарів/послуг
має право додати до податкової
декларації за звітний податковий
період заяву із скаргою на такого
постачальника, яка є підставою для
включення сум податку до складу
податкового кредиту.

Також, судом першої інстанції не було
взято до уваги те, що ТОВ "Алан" не
заперечує проти порушення п.201.10 ст. 201
ПК України та те, що позовні вимоги
позивача стосувались лише скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 04 липня 2014 року в частині
виплати штрафних санкцій на суму 23 974
грн.

Відповідно до п.14.1.265 ст. 14 ПК України -
штрафна санкція (фінансова санкція,
штраф) - плата у вигляді фіксованої суми
та/або відсотків, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого законодавства,
контроль за дотриманням яких покладено
на контролюючі органи, а також штрафні
санкції за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п.123.1 ст. 123 ПК України у разі якщо
контролюючий орган самостійно
визначає суму податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, це тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
в розмірі 25 відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання, завищеної
суми бюджетного відшкодування. При
повторному протягом 1095 днів визначенні
контролюючим органом суми податкового
зобов'язання з цього податку, зменшення
суми бюджетного відшкодування на
платника податків накладається штраф у
розмірі 50 відсотків суми нарахованого
податкового зобов'язання, завищеної
суми бюджетного відшкодування.

Отже, враховуючи те, що про наявність
виявлених при перевірці порушень
позивач не заперечує, колегія суддів
приходить до висновку щодо
правомірності нарахування податковим
органом ТОВ "Алан" штрафних санкцій, з
урахуванням п.123.1 ст. 123 ПК України у
загальному розмірі 23 974 грн., оскільки
позивачем було допущено порушення норм
податкового законодавства в частині
завищення податкового кредиту за
квітень 2014 року на загальну суму 47 948
грн.

Таким чином, судом першої інстанції, на
підставі наявних в матеріалах справи
доказів зроблено помилковий висновок
про недоведеність податковим органом,
на якого в силу норми ч.2 ст. 71 КАС
України покладається обов'язок
доказування правомірності прийнятого
податкового повідомлення-рішення
№ від 04 липня 2014 року, у зв'язку з
чим вимоги щодо його скасування не
підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного колегія
суддів, керуючись п.3, п.4 ч.1 ст. 202 КАС
України вважає необхідним, скасовуючи
постанову суду першої інстанції,
прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позовних вимог ТОВ "Алан"
відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.3 ч.1 ст. 198, п.3, п.4
ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 207, ч.5 ст. 254
КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області
задовольнити, постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 26
серпня 2014 року скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою
у задоволенні адміністративного
позову товариства з обмеженою
відповідальністю "Алан" до Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення відмовити в
повному обсязі.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого Адміністративного
Суду України протягом двадцяти днів
після набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуюча суддя:
О.В. Лук'янчук

Суддя:
Ю.М. Градовський

Суддя:
К.В. Кравченко