Справа № 821/4566/14
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/4566/14

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Транчуковій О.С.,

за участю:

представників позивача - Кузьоми В.В.,
Коновалової Г.В.,

представника відповідача - Юдіна В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Продексим, ЛТД" до
Державної податкової інспекції у
м.Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області про
визнання протиправними податкових
повідомлень-рішень від 23.09.2014 р. №
, № ,

встановив:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Продексим, ЛТД" (далі
- позивач, ТОВ "Продексим, ЛТД")
звернулося з позовом до Державної
податкової інспекції у м.Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області (далі - відповідач,
ДПІ у м.Херсоні), в якому просить
визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення від
23.09.2014 р. № , яким позивачу
збільшено суму грошових зобов'язань з
податку на прибуток на 150333 грн., з яких
за основним платежем на 100222 грн., за
штрафними санкціями на 50111 грн., -
повністю, № , яким позивачу
збільшено суму грошових зобов'язань з
податку на додану вартість на 341680,50
грн., з яких за основним платежем на 227787
грн., за штрафними санкціями на 113893,50
грн., - частково на суму 38677,58 грн., з яких
за основним платежем на 25785,05 грн., за
штрафними санкціями на 12892,53 грн.

Свої вимоги мотивує протиправністю
висновків ДПІ у м.Херсоні щодо
безтоварності господарських операцій
з ТОВ "АТН Логістик", ПФ "Астер", ТОВ
"Агрофармахім", оскільки реальність їх
здійснення підтверджено первинними
бухгалтерськими документами. Висновки
акту перевірки ґрунтуються не на
документах бухгалтерського обліку, а
на висновках актів перевірок
контрагентів позивача. Відповідачем не
надано жодного доказу щодо недійсності
правочинів, а у судовому порядку
договори не визнано недійсними. Жодним
законом не передбачено право
контролюючого органу самостійно, в
позасудовому порядку визнавати
нікчемними правочини. Вказує на те, що
юридична відповідальність має
індивідуальних характер, а тому
позивач не може нести відповідальність
за порушення, допущені його
контрагентами.

У судовому засіданні представники
позивача підтримали позовні вимоги,
вказавши на те, що збільшення грошових
зобов'язань з податку на додану
вартість (в частині суми 38677,58 грн., з
яких за основним платежем на 25785,05 грн.,
за штрафними санкціями на 12892,53 грн.) та
з податку на прибуток за результатами
перевірки та за спірними податковими
повідомленнями-рішеннями проведено у
зв'язку з визнанням недійсними
правочинів, укладених з ТОВ "АТН
Логістик", ПФ "Астер", ТОВ "Агрофармахім".
Зазначають, що податковий орган
перебільшив надані йому
законодавством України повноваження,
визнавши недійсними правочини,
укладені з вказаними постачальниками.
Відповідно до Податкового кодексу
України підставою для віднесення сум
податку на додану вартість до
податкового кредиту, а понесених
витрат - до валових витрат є
підтвердження придбання товарів
(послуг) належним чином складеними
податковими накладними та
використання цих товарів (послуг) з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку, а тому позивач правомірно
включив ПДВ по відносинам з ТОВ "АТН
Логістик", ПФ "Астер", ТОВ "Агрофармахім"
до податкового кредиту, а понесені
витрати - до валових витрат.

Представник відповідача заперечував
проти задоволення позовних вимог, так
як ТОВ "Продексим, ЛТД" неправомірно
формувало податковий кредит та валові
витрати по господарських операціях з
ТОВ "АТН Логістик", ПФ "Астер", ТОВ
"Агрофармахім". Актами перевірок цих
контрагентів позивача встановлено
неможливість здійснення ними
фактичного постачання товарів (послуг)
внаслідок відсутності виробничого
обладнання, складських приміщень,
транспорту, матеріалів для здійснення
основних видів діяльності,
незнаходженням за юридичними адресами.
Крім того, видаткові та
товарно-транспортні накладні складені
в один і той же день, що унеможливлює
знаходження посадових осіб
підприємств одночасно у двох місцях: у
м.Києві (як зазначено у видаткових
накладних) та у м.Херсоні (як зазначено
у товарно-транспортних накладних).
Товарно-транспортні накладні не
містять чітко визначених адрес пунктів
навантаження та розвантаження, номера
резервуару, з якого відбувалося
відвантаження палива, фізичних
властивостей палива, а також методу
визначення маси нафтопродукті.
Вищевикладене свідчить про те, що
операції з вказаними контрагентами не
мають реального вчинення
господарських операцій по придбанню
товарів. Оскільки під час перевірки не
підтверджено отримання позивачем
товарів від ТОВ "АТН Логістик", ПФ
"Астер", ТОВ "Агрофармахім", то і
подальша реалізація ТОВ "Продексим,
ЛТД" нібито придбаних у вказаних
постачальників товарів на адресу
покупців неможлива. Просить відмовити
в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши наявні у справі докази, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що посадовими
особами відповідача у період з 11.08.2014 р.
по 08.09.2014 р. проведено планову виїзну
документальну перевірку ТОВ
"Продексим, ЛТД" з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р., валютного
та іншого законодавства за період з
01.01.2013 р. по 31.12.2013 р., за результатами
якої складено акт від 15.09.2014 р. №
309/21-03-22-01.

У висновках акту зазначено, що
встановлено порушення (з урахуванням
тих, що оскаржуються ТОВ "Продексим,
ЛТД"):

1) п.135.1, п.135.2 ст.135, п.137.1 ст.137, п.138.1, п.138.2
ст.138, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188,
п.198.1, п.198.3 ст.198 ПК України встановлено
нереальність здійснення господарських
операцій та відсутність об'єктів
оподаткування:

- при придбанні товарів на загальну
суму 4499214,07 грн., в т.ч. ПДВ 683441,29 грн., від:
ТОВ "АТН Логістик" у сумі 4284613,55 грн., в
т.ч. ПДВ 647674,55 грн., ПФ "Астер" у сумі 197280
грн., в т.ч. ПДВ 32879,99 грн., ТОВ
"Агрофармахім" у сумі 17320,52 грн., в т.ч.
ПДВ 2886,75 грн.;

- при продажу товарів
контрагентам-покупцям на загальну суму
4124382,68 грн., в т.ч. ПДВ 687397,05 грн., а саме:
ТОВ "ТД "Продексім" у сумі 436842,21 грн., в
т.ч. ПДВ 72807,03 грн. (за червень 2013 року - у
сумі 16830 грн., ПДВ 2805 грн., за липень 2013
року - у сумі 113038,96 грн., ПДВ 18839,83 грн., за
листопад 2013 року - у сумі 168190,50 грн., ПДВ
28031,75 грн., за грудень 2013 року - у сумі
138782,75 грн., ПДВ 23130,45 грн.), ФГ "Нико" у сумі
234548,87 грн., в т.ч. ПДВ 39091,48 грн. (за липень
2013 року - у сумі 45622,10 грн., ПДВ 7603,68 грн.,
за листопад 2013 року - у сумі 141544,17 грн.,
ПДВ 23590,68 грн., за грудень 2013 року - у сумі
47382,60 грн., ПДВ 7897,10 грн.), ФГ "Юкос і К" у
сумі 479494,71 грн., в т.ч. ПДВ 79915,78 грн. (за
березень 2013 року - у сумі 2890,46 грн., ПДВ
481,74 грн., за червень 2013 року - у сумі 42900
грн., ПДВ 7150 грн., за липень 2013 року - у
сумі 179822,52 грн., ПДВ 29970,42 грн., за
листопад 2013 року - у сумі 38221,18 грн., ПДВ
6370,20 грн., за грудень 2013 року - у сумі
215660,55 грн., ПДВ 35943,42 грн.), ФГ
"Вікторія-Асканія" у сумі 203711,32 грн., в
т.ч. ПДВ 33951,88 грн. (за червень 2013 року - у
сумі 21549,26 грн., ПДВ 3591,54 грн., за жовтень
2013 року - у сумі 54797,72 грн., ПДВ 9132,95 грн.,
за листопад 2013 року - у сумі 116111,58 грн.,
ПДВ 19351,92 грн., за грудень 2013 року - у сумі
11252,76 грн., ПДВ 1875,46 грн.), ДП
"Агрокомплекс Рубанівський" у сумі 19200
грн., в т.ч. ПДВ 3200 грн. (за жовтень 2013
року - у сумі 19200 грн., ПДВ 3200 грн.), ДП
"Агрофірма Рубанівська" у сумі 93020 грн.,
в т.ч. ПДВ 15503,33 грн. (за жовтень 2013 року -
у сумі 93020 грн., ПДВ 15503,33 грн.), ДПДГ ІТСР
"Асканія-Нова" у сумі 516571,06 грн., в т.ч.
ПДВ 86095,16 грн. (за травень 2013 року - у сумі
72466,56 грн., ПДВ 12077,76 грн., за липень 2013
року - у сумі 45018,50 грн., ПДВ 7503,08 грн., за
жовтень 2013 року - у сумі 152208,60 грн., ПДВ
25368,10 грн., за листопад 2013 року - у сумі
246877,40 грн., ПДВ 41146,22 грн.), СБК "Світанок"
у сумі 337174,92 грн., в т.ч. ПДВ 56195,82 грн. (за
серпень 2013 року - у сумі 45823,30 грн., ПДВ
7637,22 грн., за жовтень 2013 року - у сумі
80404,95 грн., ПДВ 13400,83 грн., за листопад 2013
року - у сумі 75038,60 грн., ПДВ 12506,43 грн., за
грудень 2013 року - у сумі 135908,07 грн., ПДВ
22651,35 грн.), СТОВ "Птахівник" у сумі 204600
грн., в т.ч. ПДВ 34100 грн. (за жовтень 2013
року - у сумі 111600 грн., ПДВ 18600 грн., за
листопад 2013 року - у сумі 93000 грн., ПДВ 15500
грн.), ТОВ "Киселівка" у сумі 46225,70 грн., в
т.ч. ПДВ 7704,28 грн. (за жовтень 2013 року - у
сумі 46225,70 грн., ПДВ 7704,28 грн.), ТОВ
"Продексим, ЛТД" відповідальний за
утримання та внесення податків до
бюджету під час виконання договору про
спільну діяльність від 06.07.2005 р. з ТОВ
"Продексим, ЛТД" та ДП "Піонер" у сумі
697921,18 грн., в т.ч. ПДВ 116320,31 грн. (за
травень 2013 року - у сумі 27379,08 грн., ПДВ
4563,18 грн., за липень 2013 року - у сумі 138565,70
грн., ПДВ 23094,28 грн., за жовтень 2013 року - у
сумі 294000,20 грн., ПДВ 49000,03 грн., за
листопад 2013 року - у сумі 218976,90 грн., ПДВ
36496,15 грн., за грудень 2013 року - у сумі 19000
грн., ПДВ 3166,67 грн.), ТОВ "Горностаївський
райагрохім" у сумі 299840,78 грн., в т.ч. ПДВ
49973,46 грн. (за червень 2013 року - у сумі
44062,80 грн., ПДВ 7343,80 грн., за липень 2013
року - у сумі 134099,78 грн., ПДВ 22349,96 грн., за
серпень 2013 року - у сумі 46175,40 грн., ПДВ
7695,90 грн., за грудень 2013 року - у сумі
75502,80 грн., ПДВ 12583,80 грн.), ДП "ДГ "Піонер"
ІЗЗ НААН" у сумі 435621,40 грн., в т.ч. ПДВ
72603,57 грн. (за червень 2013 року - у сумі 144540
грн., ПДВ 24090 грн., за липень 2013 року - у
сумі 137043 грн., ПДВ 22840,50 грн., за жовтень
2013 року - у сумі 140088,40 грн., ПДВ 23348,07 грн.,
за листопад 2013 року - у сумі 13950 грн., ПДВ
2325 грн.), ПП "Градконтиненталь-Ойл" у
сумі 44611,93 грн., в т.ч. ПДВ 7435,32 грн. (за
жовтень 2013 року у сумі 7688,25 грн., ПДВ 1281,38
грн., за листопад 2013 року - у сумі 32401,19
грн., ПДВ 5400,20 грн., за грудень 2013 року - у
сумі 4522,50 грн., ПДВ 753,75 грн.), ПП ОСОБА_4 у
сумі 74997,90 грн., в т.ч. ПДВ 12499,65 грн. (за
червень 2013 року - у сумі 74997,90 грн., ПДВ
12499,65 грн.);

2) п.135.1, ап.135.2 ст.135, п.137.1 ст.137, п.138.1, п.138.2
ст.138 ПК України, в результаті чого
занижено податок на прибуток за 2013 рік
в сумі 100222 грн.;

3) п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.198.1,
п.198.3, п.198.5, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.2, п.201.4,
п.201.10 ст.201 ПК України, п.п.1, 5, 6 Порядку
ведення реєстру виданих та отриманих
податкових накладних, п.12 Порядку
заповнення податкової накладної, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість, що підлягає сплаті до
бюджету (рядок 25 декларації) на
загальну суму 227787 грн., у тому числі за
жовтень 2013 року на 227787 грн.

На підставі акту перевірки ДПІ у
м.Херсоні винесено податкові
повідомлення-рішення від 23.09.2014 р. №
, яким позивачу збільшено суму
грошових зобов'язань з податку на
прибуток на 150333 грн., з яких за основним
платежем на 100222 грн., за штрафними
санкціями на 50111 грн., № , яким
позивачу збільшено суму грошових
зобов'язань з податку на додану
вартість на 341680,50 грн., з яких за
основним платежем на 227787 грн., за
штрафними санкціями на 113893,50 грн.

Висновки відповідача про заниження ТОВ
"Продексим, ЛТД" податку на прибуток та
податку на додану вартість (на суму
38677,58 грн., з яких за основним платежем
на 25785,05 грн., за штрафними санкціями на
12892,53 грн.) ґрунтуються на твердженнях
про неправомірне формування валових
витрат та податкового кредиту по
відносинах з ТОВ "АТН Логістик", ПФ
"Астер", ТОВ "Агрофармахім", угоди з
якими, на думку ДПІ у м.Херсоні, є
безтоварними.

Позивач не погоджується саме з цими
висновками відповідача, а тому
оскаржує податкові повідомлення від
23.09.2014 р. № - повністю, а № -
частково на суму 38677,58 грн., з яких за
основним платежем на 25785,05 грн., за
штрафними санкціями на 12892,53 грн.

При вирішенні даного спору суд
виходить з наступних обставин.

Порядок формування податкового
кредиту та валових витрат визначено
Податковим кодексом України.

Відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК
України об'єктом оподаткування
податком на прибуток є прибуток із
джерелом походження з України та за її
межами, який визначається шляхом
зменшення суми доходів звітного
періоду, визначених згідно зі статтями
135-137 цього Кодексу, на собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та суму інших витрат
звітного податкового періоду,
визначених згідно зі статтями 138-143
цього Кодексу, з урахуванням правил,
встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Приписами п.135.1 ст.135 ПК України
визначено, що доходи, що враховуються
при обчисленні об'єкта оподаткування,
включаються до доходів звітного
періоду за датою, визначеною
відповідно до статті 137, на підставі
документів, зазначених у пункті 135.2
цієї статті, та складаються з: доходу
від операційної діяльності, який
визначається відповідно до пункту 135.4
цієї статті; інших доходів, які
визначаються відповідно до пункту 135.5
цієї статті, за винятком доходів,
визначених у пункті 135.3 цієї статті та у
статті 136 цього Кодексу.

Відповідно до пп.14.1.27 п.14.1 ст.14 ПК
України витрати - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Положеннями п.138.1 ст.138 ПК України
передбачено, що витрати, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктом 138.4,
138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту
138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших
витрат, визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Згідно з п.138.2 ст.138 ПК України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом ІІ цього
Кодексу.

Відповідно до ст.198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку (п.198.3 ст.198 ПК України).

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу (п.198.6 ст.198 ПК України).

Згідно з вимогами п.201.1 ст.201 ПК України
платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою (за
наявності) податкову накладну, у якій
зазначаються в окремих рядках такі
обов'язкові реквізити: а) порядковий
номер податкової накладної; б) дата
виписування податкової накладної; в)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
продавця товарів/послуг; г) податковий
номер платника податку (продавця та
покупця); ґ) місцезнаходження юридичної
особи - продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку; д)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг; е)
опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг; є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку; и) вид
цивільно-правового договору; і) код
товару згідно з УКТ ЗЕД (для
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Отже, з точки зору податкового
законодавства України головними
умовами для віднесення сплаченого при
придбанні товару ПДВ до складу
податкового кредиту, а понесених
витрат - до валових витрат є
використання придбаних товарів (робіт,
послуг) у власній господарській
діяльності платника податків у межах
оподатковуваних операцій та належне
документування сплаченого ПДВ.

Судом встановлено, що основними видами
діяльності ТОВ "Продексим, ЛТД" є:
вирощування зернових культур (крім
рису), бобових культур і насіння
олійних культур (01.11), допоміжна
діяльність у рослинництві (01.61),
післяурожайна діяльність (01.63),
виробництво олії та тваринних жирів
(10.41), діяльність посередників у
торгівлі товарами широкого
асортименту (46.19), оптова торгівля
зерном, необробленим тютюном, насінням
і кормами для тварин (п.46.21), оптова
торгівля хімічними продуктами (46.75),
неспеціалізована оптова торгівля (46.90) .
З метою здійснення господарської
діяльності ТОВ "Продексим, ЛТД"
протягом 2013 року укладало договори на
придбання нафтопродуктів, добрива у
ТОВ "АТН Логістик", ПФ "Астер", ТОВ
"Агрофармахім".

1) Так, 27.06.2013 р. між позивачем та ТОВ "АТН
Логістик" укладено договір
купівлі-продажу № 8, згідно якого
Продавець зобов'язується передати у
власність Покупця, а Покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
нафтопродукти відповідно до вимог,
якості, строк та на умовах, вказаних у
цьому договорі (п.1). Датою
відвантаження товару вважається дата
на відповідній товарній накладній,
датою постачання (приймання) товару на
складі Покупця - дата фактичного
приймання товару згідно штемпеля
(печатки) Покупця на товарній накладній
(п.2.3).

На виконання умов договору ТОВ "АТН
Логістик" у червні, липні, серпні,
жовтні, листопаді, грудні 2013 року
поставило позивачу нафтопродукти
(дизельне пальне) на загальну суму
4284613,55 грн., в тому числі ПДВ - 647674,55 грн.,
що підтверджується накладними від
27.06.2013 р. № 19, від 28.06.2013 р. № 20, від 01.07.2013
р. № 1, від 09.07.2013 р. № 9, від 10.07.2013 р. № 12,
від 11.07.2013 р. № 17, від 12.07.2013 р. № 20, від
25.07.2013 р. № 70, від 30.07.2013 р. № 96, від 31.07.2013
р. № 102, від 01.08.2013 р. № 1, від 12.10.2013 р. № 14,
від 14.10.2013 р. № 15, від 15.10.2013 р. № 17, від
17.10.2013 р. № 20, від 18.10.2013 р. № 21, від 22.10.2013
р. № 23, від 24.10.2013 р. № 25, від 25.10.2013 р. № 27,
від 28.10.2013 р. № 31, від 30.10.2013 р. № 32, від
31.10.2013 р. №№ 33, 34, від 01.11.2013 р. № 2, від
02.11.2013 р. № 4, від 04.11.2013 р. № 5, від 05.11.2013 р.
№ 8, від 06.11.2013 р. № 9, від 07.11.2013 р. № 11, від
08.11.2013 р. № 13, від 12.11.2013 р. № 18, від 13.11.2013
р. № 20, від 15.11.2013 р. № 23, від 16.11.2013 р. № 27,
від 18.11.2013 р. № 29, від 19.11.2013 р. № 30, від
21.11.2013 р. № 33, від 22.11.2013 р. № 36, від 23.11.2013
р. № 39, від 25.11.2013 р. № 41, від 29.11.2013 р. № 47,
від 02.12.2013 р. № 2, від 03.12.2013 р. № 3, від
04.12.2013 р. № 6, від 05.12.2013 р. № 7, від 06.12.2013 р.
№ 8, від 07.12.2013 р. № 9, від 10.12.2013 р. № 11,
від 12.12.2013 р. № 14, від 13.12.2013 р. № 15, від
16.12.2013 р. № 18, від 17.12.2013 р. № 20, від 18.12.2013
р. № 23, від 20.12.2013 р. № 24, податковими
накладними від 27.06.2013 р. № 20, від 28.06.2013 р.
№ 21, від 01.07.2013 р. № 1, від 09.07.2013 р. № 9, від
10.07.2013 р. № 12, від 11.07.2013 р. № 17, від 12.07.2013
р. № 20, від 25.07.2013 р. № 70, від 30.07.2013 р. № 96,
від 31.07.2013 р. № 102, від 01.08.2013 р. № 1, від
12.10.2013 р. № 6, від 14.10.2013 р. № 7, від 15.10.2013 р.
№ 9, від 17.10.2013 р. № 11, від 18.10.2013 р. № 21,
від 22.10.2013 р. № 14, від 24.10.2013 р. № 16, від
25.10.2013 р. № 18, від 28.10.2013 р. № 22, від 30.10.2013
р. № 24, від 31.10.2013 р. №№ 25, 27, від 01.11.2013 р.
№ 1, від 02.11.2013 р. № 3, від 04.11.2013 р. № 4, від
05.11.2013 р. № 7, від 06.11.2013 р. № 8, від 07.11.2013 р.
№ 10, від 08.11.2013 р. № 12, від 12.11.2013 р. № 17,
від 13.11.2013 р. № 19, від 15.11.2013 р. № 22, від
16.11.2013 р. № 26, від 18.11.2013 р. № 28, від 19.11.2013
р. № 29, від 21.11.2013 р. № 32, від 22.11.2013 р. № 35,
від 23.11.2013 р. № 38, від 25.11.2013 р. № 40, від
29.11.2013 р. № 46, від 02.12.2013 р. № 2, від 03.12.2013
р. № 3, від 04.12.2013 р. № 6, від 05.12.2013 р. № 7,
від 06.12.2013 р. № 8, від 07.12.2013 р. № 9, від
10.12.2013 р. № 11, від 12.12.2013 р. № 14, від 13.12.2013
р. № 15, від 16.12.2013 р. № 17, від 17.12.2013 р. № 18,
від 18.12.2013 р. № 21, від 20.12.2013 р. № 22.

Перевезення нафтопродуктів
здійснювалося із залученням сторонніх
перевізників - ПП ОСОБА_5, ПП ОСОБА_6, про
що свідчать товарно-транспортні
накладні від 27.06.2013 р. №№ 20, 20/1, 20/2, 20/3,
від 28.06.2013 р. № 20, від 01.07.2013 р. №№ 1, 1/1,
від 09.07.2013 р. № 9/1, від 10.07.2013 р. №№ 12, 12/1,
від 11.07.2013 р. №№ 17, 17/1, від 12.07.2013 р. №№ 20,
20/1, від 25.07.2013 р. № 70, від 30.07.2013 р. № 96, від
31.07.2013 р. № 102, від 01.08.2013 р. № 1/1, від 12.10.2013
р. № 14, від 14.10.2013 р. №№ 15, 15/1, від 15.10.2013 р.
№ 17, від 17.10.2013 р. №№ 20, 20/1, від 18.10.2013 р. №
21, від 22.10.2013 р. №№ 23, 23/1, від 24.10.2013 р. № 25,
від 25.10.2013 р. №№ 27, 27/1, від 28.10.2013 р. № 31,
від 30.10.2013 р. № 32, від 31.10.2013 р. №№ 33, 34,
від 01.11.2013 р. № 2, від 02.11.2013 р. №№ 4, 4/1, від
04.11.2013 р. № 5, від 05.11.2013 р. № 8, від 06.11.2013 р.
№ 9, від 07.11.2013 р. № 11, від 08.11.2013 р. №№ 13,
13/1, від 12.11.2013 р. №№ 18, 18/1, від 13.11.2013 р. №
20, від 15.11.2013 р. №№ 23, 23/1, від 16.11.2013 р. №№
27, 27/1, від 18.11.2013 р. №№ 29, 29/1, від 19.11.2013 р.
№№ 30, 30/1, від 21.11.2013 р. № 33, від 22.11.2013 р.
№№ 36, 36/1, від 23.11.2013 р. № 39, від 25.11.2013 р. №
41, від 29.11.2013 р. № 47, від 02.12.2013 р. №№ 2, 2/1,
від 03.12.2013 р. № 3, від 04.12.2013 р. №№ 6, 6/1, від
05.12.2013 р. №№ 7, 7/1, від 06.12.2013 р. №№ 8, 8/1,
від 07.12.2013 р. № 9, від 10.12.2013 р. № 11, від
12.12.2013 р. № 14, від 13.12.2013 р. № 15, від 16.12.2013
р. № 18, від 17.12.2013 р. № 20, від 18.12.2013 р. № 23,
від 20.12.2013 р. № 24.

Розрахунки між сторонами договору
проведено у безготівковій формі згідно
долучених до матеріалів справи
платіжних доручень (т.1 арк.233-250, т.2
арк.1-33).

2) 12.01.2013 р. між позивачем та ПФ "Астер"
укладено договір поставки
нафтопродуктів № 120113-1, згідно якого
Постачальник зобов'язується передати у
власність, а Покупець зобов'язується
прийняти й оплатити паливно-мастильні
матеріали, найменування і
характеристики якого наведено в п.1.2
договору (п.1.1). Поставка товару може
здійснюватися на наступних умовах:
поставка на умовах FCA -
Франко-перевізник: склад
Постачальника, за вказаною адресою,
якщо інше не передбачено відповідною
додатковою угодою до цього договору;
поставка автомобільним транспортом на
умовах СРТ - франко-перевезення
сплачена до: пункту призначення, якщо
інше не передбачено відповідною
додатковою угодою до цього договору
(п.2.2). Поставка товару може
здійснюватися на території України
автомобільним транспортом Перевізника
або автомобільним транспортом Покупця
окремими партіями (п.2.3).

На виконання умов договору ПФ "Астер" у
травні, жовтні 2013 року поставило
позивачу нафтопродукти (дизельне
пальне, бензин) на загальну суму 197280
грн., в тому числі ПДВ - 32879,99 грн., що
підтверджується видатковими
накладними від 16.05.2013 р. № РН-0000567, від
17.05.2013 р. № РН-0000575, від 27.05.2013 р. № РН-0000623,
від 28.05.2013 р. № РН-0000634, від 22.10.2013 р. №
РН-0001549, податковими накладними від
16.05.2013 р. № 592, від 17.05.2013 р. № 601, від 27.05.2013
р. № 648, від 28.05.2013 р. № 659, від 22.10.2013 р. №
1639.

Перевезення нафтопродуктів
здійснювалося із залученням сторонніх
перевізників - ПП ОСОБА_5, ПП ОСОБА_6, про
що свідчать товарно-транспортні
накладні від 16.05.2013 р. № 1605-1, від 17.05.2013 р.
№ 1705-1, від 27.05.2013 р. №№ 2705-1, 2705-2, від
28.05.2013 р. № 2805-1, від 22.10.2013 р. №№ 2210/1, 2210/2

Розрахунки між сторонами договору
проведено у безготівковій формі згідно
долучених до матеріалів справи
платіжних доручень (т.2 арк.34-53).

3) 21.02.2013 р. та 25.04.2013 р. між позивачем та
ТОВ "Агрофармахім" укладено договори
поставки № 4089 та № 4219, відповідно до
яких Постачальник зобов'язується
передати у власність Покупцю товар
(добрива), а Покупець зобов'язується
прийняти та оплатити товар (п.1.1).
Поставка здійснюється на умовах ЕXW
(франко-склад Постачальника) згідно
Інкотермс-2010, Дніпропетровська
область, Новомосковський район,
с.Орловщина, вул.Аграрна, 1, якщо інше не
встановлено сторонами у відповідних
додатках (специфікаціях) до даного
договору (п.4.5).

На виконання умов договору ТОВ
"Агрофармахім" у березні, червні 2013 року
поставило позивачу товар (добрива) на
загальну суму 17320,52 грн., в тому числі
ПДВ 2886,75 грн., що підтверджується
видатковими накладними від 20.03.2013 р. №
159, від 07.06.2013 р. № 486, податковими
накладними від 20.03.2013 р. № 41, від 04.06.2013 р.
№ 12.

Розрахунки між сторонами договору
проведено у безготівковій формі згідно
долучених до матеріалів справи
платіжних доручень (т.2 арк.54-55).

Отриманий від ТОВ "АТН Логістик", ПФ
"Астер", ТОВ "Агрофармахім" товар
використано позивачем у господарській
діяльності, на підтвердження чого
надані договори, видаткові та
податкові накладні,
товарно-транспортні накладні, акти
здачі-прийняття ТМЦ, довіреності на
отримання ТМЦ (т.3 арк.63-250, т.4 арк.1-250, т.5
арк.1-104).

Аналіз наданих позивачем податкових та
видаткових накладних, інших первинних
та платіжних документів свідчить про
дотримання позивачем спеціальних
вимог щодо документального
підтвердження сум податкового кредиту
та валових витрат по операціях з ТОВ
"АТН Логістик", ПФ "Астер", ТОВ
"Агрофармахім".

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 р. № 88 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 05.06.1995
р. за № 168/704, первинні документи - це
письмові свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.

Статтею 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999 р. № 996-XIV
(далі - Закон № 996-XIV) встановлено вимоги
до первинних документів, які є
підставою для бухгалтерського та
податкового обліку. Згідно з даною
нормою, підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Такі первинні документи повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно з пп.2.4 п.2 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, первинні
документи (на паперових і
машинозчитуваних носіях інформації)
для надання їм юридичної сили і
доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назва
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.

Відповідно до п.п.2.15 та п.п.2.16 п.2
вищевказаного Положення забороняється
приймати до виконання первинні
документи на операції, що суперечать
законодавчим та нормативним актам.

Для надання юридичної сили і
доказовості, первинні документи
повинні бути складені відповідно до
вимог чинного законодавства та не
порушувати публічний порядок,
встановлений Законом України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні".

Із досліджених у судовому засіданні
первинних документів, оформлених за
результатами господарської діяльності
позивача із ТОВ "АТН Логістик", ПФ
"Астер", ТОВ "Агрофармахім", вбачається,
що зазначені первинні документи
повністю відповідають ознакам
первинних документів, на підставі яких
ведеться бухгалтерський облік, тобто
господарські та бухгалтерські
документи, отримані позивачем від
вказаних контрагентів є дійсними.

Суд не бере до уваги твердження
відповідача про відсутність поставок
внаслідок дефектів
товарно-транспортних накладних,
оскільки законодавець не ставить в
залежність дефектність або
відсутність транспортних документів
на перевезення вантажу (товару) з
наслідками формування бази
оподаткування податком на додану
вартість та податком на прибуток.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" первинний
документ - це документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Таким чином, товарно-транспортна
накладна не може бути первинним
документом, який підтверджує
здійснення господарської операції з
поставки товарів, та відповідно
набуття права власності на нього,
оскільки не відображає відомості про
господарську операцію з поставки
товару, а відображає відомості про
господарську операцію перевезення.

Крім того, окремі недоліки
товарно-транспортних накладних самі по
собі не можуть бути безумовною
підставою для позбавлення цих
накладних сили первинних документів, а
відтак позбавлення покупця права на
формування податкового кредиту та
валових витрат. Тим більше, що
законодавством не передбачено
визнання недійсними
товарно-транспортних накладних з таких
підстав.

Таким чином, господарські операції між
ТОВ "Продексим, ЛТД" та ТОВ "АТН
Логістик", ПФ "Астер", ТОВ "Агрофармахім"
з приводу поставок нафтопродуктів та
добрив повністю підтверджені
первинними бухгалтерськими
документами.

Відповідно до положень ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

ДПІ у м.Херсоні не надала суду належних
доказів того, що на момент проведення
операцій з позивачем ТОВ "АТН Логістик",
ПФ "Астер", ТОВ "Агрофармахім" вчиняли
порушення в сфері оподаткування,
документували безтоварні операції з
метою формування фіктивного
податкового кредиту для інших
суб'єктів господарювання, та укладали
нікчемні правочини, які завідомо
порушують публічний порядок та
суперечать інтересам держави і
суспільства.

Надані суду докази не дають підстав для
висновку, що вчинені позивачем
господарські операції з ТОВ "АТН
Логістик", ПФ "Астер", ТОВ "Агрофармахім"
є сумнівними, не відповідають дійсному
економічному змісту і вчинені з метою
одержання доходу саме за рахунок
податкової вигоди за відсутності
наміру здійснювати реальну
господарську діяльність.

На думку суду, при здійсненні
господарської операції з боку позивача
обов'язковому контролю підлягають
наявність у постачальника дозвільної
документації на складання податкової
накладної, відповідність реквізитів
податкової накладної фактичним даним
на момент вчинення правочину та
фактична наявність товару (послуг),
отримання (надання) якого
документується сторонами
господарської операції.

Суд зазначає, що на час здійснення
господарських операцій з позивачем ТОВ
"АТН Логістик", ПФ "Астер", ТОВ
"Агрофармахім" мали свідоцтва
платників ПДВ, що не заперечується
відповідачем, а тому вони мали право
виписувати податкові накладні.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України
від 15.05.2003 р. № 755-IV "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців" якщо відомості, які
підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру, були внесені до
нього, то такі відомості вважаються
достовірними і можуть бути використані
в спорі з третьою особою, доки до них не
внесено відповідних змін.

Відповідачем не надано до суду доказів
про наявність на час здійснення
господарських операцій з позивачем
записів у ЄДРПОУ про скасування
державної реєстрації ТОВ "АТН
Логістик", ПФ "Астер", ТОВ "Агрофармахім"
чи визнання їх установчих документів
недійсними, визнання вказаних
підприємств банкрутами чи припинення
юридичних осіб.

Стосовно наведених в акті перевірки
обставин діяльності ТОВ "АТН Логістик",
ПФ "Астер", ТОВ "Агрофармахім" суд
зазначає, що діюче податкове
законодавство України не містить норм,
які б ставили в залежність право
платника податку на формування
податкового кредиту та валових витрат
від можливих порушень податкової
дисципліни з боку його контрагентів,
або зобов'язували б платників податків
контролювати дотримання своїми
контрагентами норм законодавства.
Можливі порушення контрагентами
платника податків податкової
дисципліни, у тому числі не
декларування своїх зобов'язань або не
сплата податку до бюджету, ще не є
достатньою підставою для позбавлення
платника податків права на податковий
кредит з ПДВ та формування валових
витрат по операціях з такими
контрагентами. Статтею 61 Конституції
України передбачено, що юридична
відповідальність особи має
індивідуальний характер, а тому ТОВ
"Продексим, ЛТД" не може нести
відповідальність за можливі порушення
податкового законодавства іншими
особами по ланцюгу постачання.
Податковий кодекс України встановлює
вимоги лише щодо документального
підтвердження задекларованих
господарських операцій.

Крім того, акти контрагентів позивача,
в яких відображено порушення
податкового законодавства і які в
переважній більшості пов'язані з
відсутністю їх за місцезнаходженням,
складені після вчинення позивачем
господарських операцій з цими
постачальниками.

Окремо суд зазначає, що відповідачем в
основу акту перевірки ТОВ "Продексим,
ЛТД" покладено інформацію, викладену в
актах "Про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ТОВ "АТН Логістик" щодо
підтвердження господарських відносин
з контрагентами за період: з 01.03.2013 р. по
31.03.2014 р." від 24.04.2014 р. № 1115/26-59-22-03/36946439,
"Про результати проведення зустрічної
звірки ТОВ "Агрофармахім" щодо не
підтвердження реальності здійснення
господарських відносин їх реальності
та повноти відображення в обліку з ТОВ
"Кофекс" за червень 2013 року, ТОВ
"Ватер-Шпаг" за листопад та грудень 2012
року, ТОВ "Гефест Груп" за червень 2013
року, ТОВ "Калев" за грудень 2012 року, за
березень 2013 року, ТОВ "Компанія "Бравел"
за березень 2013 року" від 13.01.2014 р. №
14/223/34984320.

З аналізу положень п.73.5 ст.73 ПК України,
п.п.6, 7 Порядку проведення органами
державної податкової служби
зустрічних звірок, затвердженого
постановою КМУ від 27.12.2010 р. № 1232,
слідує, що зустрічна звірка полягає у
співставленні первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання (в даному
випадку, позивача) з даними платника
податків (відносно якого проводиться
перевірка), з метою документального
підтвердження господарських відносин
з платником податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій і розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.

Отже, зустрічна звірка суб`єкта
господарювання може бути проведена
податковим органом лише з питань
взаємовідносин з певним платником
податків (відносно якого проводиться
основна перевірка, в ході якої і
виникає необхідність ініціювання
зустрічної звірки) та лише в разі
наявності у розпорядженні податкового
органу первинних документів або
надання таких документів платником
податків на обов'язковий письмовий
запит податкового органу.

При цьому, діючим законодавством не
передбачено відображення в акті про
неможливість проведення зустрічної
звірки суджень щодо відсутності
об'єктів оподаткування, визнання
нікчемними правочинів, так як у ньому
мають зазначатись лише обставини,
котрі спричинили неможливість
проведення зустрічної звірки.

Таким чином, акт про неможливість
проведення зустрічної звірки не може
бути визнано належним та допустимим
доказом вчинення платником податків
порушення закону.

Крім того, ТОВ "АТН Логістик" оскаржило
висновки акту від 24.04.2014 р. №
1115/26-59-22-03/36946439 до суду.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20.08.2014 р. (справа № 826/10322/14), яка залишена
без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 23.09.2014 р., позовні вимоги ТОВ "АТН
Логістик" задоволено: визнано
протиправними дії ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м.Києві щодо складання актів №
1053/26-59-22-03/36946439 від 16.04.2014 р. та №
1115/26-553-22-03/36946439 від 24.04.2014 р.; скасовано
рішення ДПІ у Шевченківському районі
ГУ Міндоходів у м.Києві від 24.04.2014 р. № 120
"Про анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість ТОВ "АТН
Логістик"; зобов'язано ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м.Києві відновити права суб'єкта
підприємницької діяльності шляхом
включення ТОВ "АТН Логістик" до реєстру
платників податку як платника податку
на додану вартість.

Суд також акцентує увагу на тому, що
висновки ДПІ у м.Херсоні стосовно
безтоварності операцій ТОВ "Продексим,
ЛТД" з ПФ "Астер" ґрунтуються на
висновках актів перевірок цього
контрагента від 08.11.2013 р. № 1314/22-01-03/24956105,
від 15.10.2013 р. № 1091/21-03-22-05/24956105, від 11.04.2014
р. № 133/21-03-22-06/24956105. Однак ПФ "Астер"
висновки вказаних актів та винесених
на їх підставі податкових
повідомлень-рішень оскаржила до суду.

Зокрема, постановою Херсонського
окружного адміністративного суду від
12.02.2014 р. (справа № 821/4502/13-а), яка
залишена без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 29.04.2014 р., позовні вимоги ПФ "Астер"
задоволено частково: визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення-рішення від 19.11.2013 р. №
про визначення суми грошового
зобов'язання із ПДВ за основним
платежем на 494724 грн. та за штрафними
санкціями на 247362 грн., № про
визначення суми грошового зобов'язання
із податку на прибуток за основним
платежем на 297171,10 грн. та за штрафними
санкціями на 74292,77 грн., № про
визначення суми грошового зобов'язання
за платежем адміністративні штрафи на
510 грн.; зобов'язано ДПІ у м.Херсоні ГУ
Міндоходів у Херсонській області
відновити в базі даних "Система
"Податковий блок" - співставлення
податкових зобов'язань і податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПС України" показники
податкових зобов'язань та податкового
кредиту ПФ "Астер", які були
відкориговані на підставі акту від
08.11.2013 р. № 1314/21-03-22-01/24956105 "Про
результати документальної
позапланової виїзної перевірки ПФ
"Астер" з питання дотримання вимог
податкового законодавства по
взаємовідносинам з ТОВ "Карбон-Юг" за
період з 03.09.2012 р. по 02.08.2013 р. та
подальшої реалізації або використання
у господарській діяльності придбаних
товарів".

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 30.07.2014 р. відмовлено у
відкритті касаційного провадження.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 05.02.2014 р.
(справа № 821/4414/13-а) позовні вимоги ПФ
"Астер" задоволено частково: визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення від 11.11.2013 р. №
про визначення суми грошового
зобов'язання із ПДВ за основним
платежем на 30733 грн. та за штрафними
санкціями на 7683 грн.; зобов'язано ДПІ у
м.Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській
області відновити в базі даних "Система
"Податковий блок" - співставлення
податкових зобов'язань і податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПС України" показники
податкових зобов'язань та податкового
кредиту ПФ "Астер", які були
відкориговані на підставі акту від
15.10.2013 р. № 1091/21-03-22-05/24956105 "Про
результати позапланової невиїзної
перевірки ПФ "Астер" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинам з ПП
"Юг Инвест" за жовтень 2012 р., ТОВ
"Селбест", ТОВ "Нафтотранссервіс" у
травні 2013 р. та подальшої реалізації
товарів (робіт, послуг), отриманих від
вищевказаних
контрагентів-постачальників у жовтні
2012 року, травні 2013 року ".

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 05.08.2014 р.
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 05.02.2014 р.
змінено: виключено з резолютивної
частини пункт щодо зобов'язання ДПІ у
м.Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській
області відновити в базі даних "Система
"Податковий блок" - співставлення
податкових зобов'язань і податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПС України" показники
податкових зобов'язань та податкового
кредиту ПФ "Астер", які були
відкориговані на підставі акту від
15.10.2013 р. № 1091/21-03-22-05/24956105 "Про
результати позапланової невиїзної
перевірки ПФ "Астер" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинам з ПП
"Юг Инвест" за жовтень 2012 р., ТОВ
"Селбест", ТОВ "Нафтотранссервіс" у
травні 2013 р. та подальшої реалізації
товарів (робіт, послуг), отриманих від
вищевказаних
контрагентів-постачальників у жовтні
2012 року, травні 2013 року ". В іншій
частині постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від
05.02.2014 р. залишено без змін.

Ухвалами Вищого адміністративного
суду України від 09.09.2014 р. та від 10.11.2014 р.
відмовлено у відкритті касаційного
провадження.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 30.05.2014 р.
(справа № 821/1629/14), яка залишена без змін
ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 26.11.2014 р.,
позовні вимоги ПФ "Астер" задоволено:
визнано протиправними дії ДПІ у
м.Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській
області, які полягають у зміні в базі
даних "Система "Податковий блок" -
співставлення податкових зобов'язань і
податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПС України"
показників податкових зобов'язань та
податкового кредиту з ПДВ,
задекларованих ПФ "Астер" за жовтень 2013
року, на підставі акту від 11.04.2014 р. №
133/21-03-22-06/24956105; зобов'язано ДПІ у
м.Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській
області вилучити з бази даних "Система
"Податковий блок" - співставлення
податкових зобов'язань і податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПС України" інформацію, внесену
на підставі акту від 11.04.2014 р. №
133/21-03-22-06/24956105, та поновити ПФ "Астер"
відомості щодо задекларованих:
податкового кредиту з ПДВ за жовтень 2013
року (з придбання у ТОВ "Еліпс Плюс") та
податкового зобов'язання з ПДВ за
жовтень 2013 року (з продажу
контрагентам-покупцям) на суму 153155,80
грн.

Підсумовуючи викладене, слід дійти
висновку, що за відсутності доказів
проведення позивачем фіктивних
господарських операцій з ТОВ "АТН
Логістик", ПФ "Астер", ТОВ "Агрофармахім"
та при наявності належним чином
оформлених первинних документів по
операціях з придбання товарів у цих
постачальників, висновок ДПІ у
м.Херсоні про завищення позивачем
податкового кредиту та валових витрат
за такими операціями є протиправним.

Лише сам факт наявності господарських
відносин з контрагентами, які
порушують податкове законодавство, не
може тягнути за собою негативні
наслідки для платника податків у
вигляді зменшення податкового кредиту
чи валових витрат, оскільки платник
податків може бути необізнаним
стосовно таких порушень та дійсних
намірів тих фізичних осіб, які
представляють його контрагента.

Такий висновок узгоджується із
правовою позицією Верховного суду
України, яка викладена в постанові від
31.01.2011 р. по справі № 21-47а10, та з
практикою Європейського суду з прав
людини у справі "Булвес" АД проти
Болгарії та Бізнес Сепорт Сентре проти
Болгарії.

Окремо слід зазначити, що стаття 215 ЦК
України розрізняє нікчемні та
оспорювані правочини.

Так, згідно цієї статті ЦК України
недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається. У випадках,
встановлених цим Кодексом, нікчемний
правочин може бути визнаний судом
дійсним. Якщо недійсність правочину
прямо не встановлена законом, але одна
із сторін або інша заінтересована
особа заперечує його дійсність на
підставах, встановлених законом, такий
правочин може бути визнаний судом
недійсним (оспорюваний правочин).

Тобто, нікчемним визнається правочин,
якщо його недійсність прямо
встановлена законом.

Оскільки недійсність таких правочинів
визначена безпосередньо у правовій
нормі, то вони вважаються недійсними з
моменту їхнього укладання, незалежно
від пред'явлення позову та рішення
суду. Тобто, в цьому випадку визнання
такого правочину недійсним судом не
вимагається.

Іншим видом недійсних правочинів є
оспорювані правочини, відмінність яких
від нікчемних полягає в тому, що
оспорювані правочини припускаються
дійсними, проте їх дійсність може бути
оспорена стороною правочину або іншою
зацікавленою особою.

Відповідно до ст.228 ЦК України правочин
вважається таким, що порушує публічний
порядок, якщо він був спрямований на
порушення конституційних прав і свобод
людини і громадянина, знищення,
пошкодження майна фізичної або
юридичної особи, держави, Автономної
Республіки Крим, територіальної
громади, незаконне заволодіння ним.
Правочин, який порушує публічний
порядок, є нікчемним. У разі
недодержання вимоги щодо
відповідності правочину інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам такий правочин може бути
визнаний недійсним.

З цією нормою ЦК України узгоджуються і
положення ч.1 ст.207 ГК України, за якою
господарське зобов'язання, що не
відповідає вимогам закону, або вчинено
з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, або
укладено учасниками господарських
відносин з порушенням хоча б одним з
них господарської компетенції
(спеціальної правосуб'єктності), може
бути на вимогу однієї із сторін, або
відповідного органу державної влади
визнано судом недійсним повністю або в
частині.

Наведені норми Цивільного та
Господарського кодексів України
вказують на оспорюваність правочину,
укладеного з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави.

Отже, викладені в акті перевірки
висновки ДПІ у м.Херсоні про
недійсність вчинених позивачем
правочинів є передчасними та
безпідставними, оскільки відповідні
судові рішення щодо цих правочинів
відсутні.

Крім того слід зазначити, що умовою для
визнання правочину таким, що
суперечить інтересам держави та
суспільства, є встановлення умислу в
діях осіб, що уклали такий правочин. При
цьому носіями протиправного умислу
юридичних осіб-сторін такого правочину
є посадові особи цих юридичних осіб.

ДПІ у м.Херсоні не надала суду і не
посилалася на наявність таких доказів,
які б підтвердили наявність умислу
посадових осіб позивача на укладення
таких правочинів.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог ТОВ
"Продексим, ЛТД", а тому вони підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.8, 9, 12, 19, 71, 158-163, 167 КАС
України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
м.Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області від
23.09.2014 р. № - повністю, № -
частково на суму 38677,58 грн., з яких за
основним платежем на 25785,05 грн., за
штрафними санкціями на 12892,53 грн.

Стягнути з Державного бюджету на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Продексим, ЛТД" () судовий збір у сумі 1827
(одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст.160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 22 грудня 2014 р.

Суддя

Бездрабко О.І.

кат. 8.3.3