Справа № 539/3517/14-а
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 р.Справа № 539/3517/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Бегунца А.О. , Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Лубнах та Лубенському
районі Полтавської області на
постанову Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 12.11.2014р.
по справі № 539/3517/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Лубнах та Лубенському
районі Полтавської області

про визнання дій протиправними та
зобов"язання здійснити перерахунок
пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Лубенського міськрайонного суду
Полтавської області з позовом до УПФУ в
м.Лубнах та Лубенському районі
Полтавської області, в якому просив
суд:

- визнати дії УПФУ у м.Лубнах та
Лубенському районі Полтавської
області щодо відмови у перерахунку та
виплати йому пенсії відповідно до
довідки №125 від 10.09.2014 року
протиправними;

- зобов'язати перерахувати і
сплачувати йому пенсію відповідно до
вищевказаної довідки починаючи з
12.09.2014 року з урахуванням сплаченого.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що він є учасником
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
інвалідом 2 групи, захворювання якого
пов'язане з виконанням службових
обов'язків з ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС, має посвідчення особи,
яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи категорії 1.
Перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України у м.Лубнах та
Лубенському районі Полтавської
області та одержує пенсію по 2 групі
інвалідності, відповідно до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

23.11.2011 року було прийнято постанову КМУ
№1210 "Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".
З приводу отримання довідки про
заробітну плату за час перебування на
роботах по ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС для подачі її до УПФУ в м.Лубнах
та Лубенському районі він звернувся до
ПАТ "Лубнифарм" звідки призивався на
роботи по ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС і і згідно наказу від 18.01.2012
року № 31-ос йому така довідка про
заробітну плату була видана та була
подана до УПФУ в м.Лубни та Лубенському
районі, згідно якої йому була
нарахована пенсія.

Йому стало відомо, що заробітна плата
на підприємстві ПАТ "Лубнифарм" за
роботи по ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС була йому нарахована та
виплачена без врахування документів
які на той час були під грифом "таємно"
та для службового користування і діяли
на той час є чинними.

З приводу перерахування йому
заробітної плати за час перебування на
роботах по ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС та видачі довідки для подачіїї
до УПФ України в м.Лубнах та
Лубенському районі він звернувся до
підприємства ПАТ "Лубнифарм" де йому
така довідка №125 від 10.09.2014 року була
видана з урахуванням нормативних
документів які діяли на час його
перебування на роботах по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС.

12.09.2014 року позивач звернувся до УПФУ у
м.Лубнах та Лубенському районі з
заявою про здійснення перерахунку
призначеної пенсії по інвалідності за
фактично відпрацьований час у зоні
відчуження надавши всі необхідні
документи для цього, однак відповідач
відмовив йому у перерахунку пенсії
мотивуючи це тим, що премія у розмірі
60% положенням на підприємстві в 1986 році
не була передбачена , і відповідно не
нараховувалась.

Постановою Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 12.11.14 року
позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в м. Лубнах та
Лубенському районі Полтавської
області про визнання дій протиправними
та зобов"язання здійснити перерахунок
пенсії задоволено.

Визнано дії Управління Пенсійного
фонду України у м. Лубнах та
Лубенському районі Полтавської
області щодо відмови ОСОБА_1 у
перерахунку та виплаті пенсії по
інвалідності в розмірі фактичної
заробітної плати за виконані роботи по
участі у ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС в зоні
відчуження, відповідно до довідки
виданої ПАТ "Лубнифарм " № 125 від 10.09.2014
року неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у м. Лубнах та
Лубенському районі Полтавської
області здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності
в розмірі фактичної заробітної плати
за виконані роботи по участі у
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС в зоні відчуження
на підставі довідки №125 від 10.09.2014 року,
виданої ПАТ "Лубнифарм" починаючи з
12.09.2014 року із врахуванням виплачених
сум.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати вказану постанову та
прийняти нову, якою відмовити позивачу
у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті рішення норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного, на його думку, вирішення
спору судом першої інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС
України, колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу у порядку
письмового провадження за наявними у
справі доказами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що позивач є учасником
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
інвалідом 2 групи, захворювання якого
пов'язане з виконанням службових
обов'язків з ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС, має посвідчення особи,
яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1-ї
категорії. Перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України у
м.Лубнах та Лубенському районі
Полтавської області та одержує пенсію
по 2 групі інвалідності, відповідно до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

12.09.2014 року він звернувся до УПФУ в
м.Лубнах та Лубенському районі з
приводу перерахунку та виплати йому
пенсії, але 06.10.2014 року він отримав
лист за № 67/В-02, яким йому було
відмовлено в перерахунку пенсії з тих
підстав, що сума премії у розмірі 60%
безпідставно розрахована та включена
до довідки №125, оскільки згідно
особових рахунків за 1986 рік премія у
розмірі 60 % положенням на підприємстві
в 1986 році за роботу в зоні ЧАЕС не була
передбачена.

Згідно довідки №125 від 10.09.2014 року
ОСОБА_1 за роботу в населених пунктах
зони відчуження ( військові збори) з 1
липня по 31 серпня 1986 року за місцем
роботи ПАТ "Лубнифарм" на посаді
слюсаря - ремонтника виплачена
заробітна плата в сумі 3385,46 крб. із
врахуванням коефіцієнта 2,3,4 згідно
постанови КМ УРСР і Укрпрофради від
10.06.1986 р. №207-7 і постанови КМ України
від 22.09.2004 р. № 1240 оплата по підвищених
тарифних ставках /посадових окладах/ з
урахуванням зони безпеки проведена
виходячи з встановленого 6-ти годинного
робочого дня і 7-денного робочого тижня
у період з 01.07.1986 року по 31.07.1986 року у
зоні 1 - 31 день, 186 годин, з урахуванням
почасової тарифної ставки 1,618 крб,
кратності 2 з сумою кратності - 271,82 крб,
кратності 3 з сумою по кратності - 436,86
крб., кратності 4, сумою по кратності 77,66
крб., з оплатою праці за вихідні і
святкові дні 24 години в сумі (38,83+58,25)= 97,08
крб., всього нараховано 883,42 крб.; за
період з 01.08.1986 року по 31.08.1986 року у
зоні 1 - 31 день, 186 годин , з урахуванням
почасової тарифної ставки 1,618 крб.,
кратності 2 з сумою по кратності - 388,32
крб. за 18 год. праці за вихідні та
святкові дні в сумі 58,25 крб., кратності 3
з сумою по кратності 116, 60 крб.,
кратності 4, сумою по кратності 271,82
крб., з оплатою праці за вихідні та
святкові дні 12 годин в сумі 77,66 крб.,
всього нараховано 912,55 крб., разом
оплата за вказаний період становить
1153,61 крб. Крім того, в довідці зазначена
фактична заробітна плата за роботу у
зоні відчуження, з якої призначається
пенсія за 31 день липня 1986 року
збережений середній заробіток 252,35
крб., оплата за роботу в зоні відчуження
883,42 крб., премія - 530,05 крб., всього сума
1665,82 крб.; за 31 день серпня 1986 року
збережений середній заробіток 259,56
крб., оплата 912,55 крб., премія 547,53 крб.,
всього сума 1719,64 крб., а разом за липень
та серпень 1986 року 3385,46 крб. (а.с.8).

Перерахунок заробітної плати позивачу
був здійснений на підставі виданого
ПАТ "Лубнифарм" наказу № 31-ос від 18.01.2012
р. (а.с.9).

Перерахунок здійснений на підставі
заяви позивача у зв'язку з
розсекреченням нормативних актів за
період роботи позивача по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
з 01 липня по 31 липня 1986 року та з 01
серпня по 31 серпня 1986 року, з
урахуванням: п/п 3 пункту 3 постанови
Кабінету міністрів України № 1210 від
23.11.2011 року, відповідно до якої
нарахування пенсії особам , які
потерпіли від аварії на ЧАЕС , пенсія
нараховується із заробітної плати за
повні календарні місяці; постанови
Ради Міністрів УРСР і Української
республіканської Ради професійних
Спілок від 10 червня 1986 року № 207-7
(максимальний розмір премії 60% на
кратну оплату праці), постанови Ради
Міністрів СРСР № 524-156 від 07 травня 1986
року, часова ставка перерахована у
відповідності до роз'яснень
Держкомпраці СРСР та секретаріату
ВЦРПС від 16.01.1969 року № 1/2.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що у
відповідача відсутні підстави не
приймати довідку про заробіток
позивача в зоні відчуження ЧАЕС у 1986
році для перерахунку пенсії,
відповідно до ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та Порядку
обчислення пенсій особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23
листопада 2011 року № 1210.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я та єдиний порядок визначення
категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення встановлено Законом України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 28
лютого 1991 року N 796-XII. ( далі - Закон № 796).

Згідно ч. 1 ст. 54 Закону № 796 пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
можуть призначатися за бажанням
громадянина із заробітку, одержаного
за роботу в зоні відчуження в 1986-1990
роках, у розмірі відшкодування
фактичних збитків, який визначається
згідно з законодавством.

На виконання делегованих повноважень
Кабінет Міністрів України 23.11.2011 року
прийняв постанову № 1210 "Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", відповідно
до п. 2 якої зобов'язано Пенсійний фонд
України забезпечити здійснення
перерахунку пенсій, призначених
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, до набрання
чинності цією постановою, за
матеріалами пенсійних справ.

Згідно п. 1 Порядку обчислення пенсій
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210,
цей Порядок визначає механізм
обчислення пенсій по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсій у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи відповідно
до статей 54 і 57 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Позивач приймав участь у ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС з 01.07.1986 року
до 31.07.1986 року та з 01.08.1986 року до 31.08.1986
року, що підтверджується наданими
довідками та не оспорюється сторонами.

Згідно ч. 3 п. 4 Порядку, у разі, коли
особа пропрацювала у зоні відчуження
менше календарного місяця у 1986-1990
роках, за її бажанням пенсія може
обчислюватися виходячи із заробітної
плати, одержаної за роботу у зоні
відчуження, за весь фактично
відпрацьований час, в одному із
неповних календарних місяців роботи
протягом цих років, без додавання суми
заробітної плати за період роботи за
межами зони відчуження. У такому разі
заробітна плата за весь фактично
відпрацьований час ділиться на число
відпрацьованих днів, а одержана сума
множиться на 25,4. Якщо дні роботи
припали на вихідні і святкові дні,
розрахунок заробітної плати
проводиться у такому ж порядку, як і за
роботу у робочі дні, а доплата за
вихідні і святкові дні, нарахована за
фактично відпрацьований час, з
урахуванням установленої кратності
додається до суми обчисленої
заробітної плати.

Відповідно до даного розрахунку
заробітної плати позивачу за період
праці як ліквідатору наслідків аварії
на ЧАЕС за період 01.07.1986 року до 31.07.1986
року та з 01.08.1986 року до 31.08.1986 року,
розрахунок здійснювався за 31 день
липня 1986 року та 31 день серпня 1986 року.

Відповідно до ч. 7 Порядку, пенсії
призваних на військові збори
військовозобов'язаних, які брали
участь в ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи та
працювали у зоні відчуження в 1986-1990
роках, призначаються виходячи із
заробітної плати, яку вони одержували
за основним місцем роботи, з
урахуванням фактично відпрацьованого
часу у зоні відчуження, характеру
виконуваної роботи, місця і тривалості
робочого дня (незалежно від періоду
проведення розрахунку оплати праці за
умови, якщо такий розрахунок проведено
на підставі первинних документів про
місце роботи і тривалість робочого дня
згідно із сумарною кратністю оплати
праці, встановленою у відповідні
періоди за зонами небезпеки: у III зоні -
5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках
заробітна плата для розрахунку пенсії
не повинна бути нижчою від фактично
одержаної суми у зазначений період.

Згідно ч. 7 Порядку призначення пенсії
із заробітної плати, одержаної за
роботу за межами зони відчуження,
провадиться на загальних підставах
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

У листі Міністерства праці та
соціальної політики України від 13
квітня 2001 року № 03-3/1652-018-2 "Про оплату
праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990
років осіб, які виконували роботи,
пов'язані з ліквідацією наслідків
аварії на ЧАЕС і запобіганням
забрудненню навколишнього середовища"
зазначено, що листом Держкомпраці УРСР
від 13 червня 1989 року № 10-769 повідомлено,
що Рада Міністрів СРСР зняла гриф
"секретно" з постанов ЦК КПРС, Президії
Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів
СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 524-156,
Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05
червня 1986 року № 665-195, Ради Міністрів
СРСР і ВЦРПС від 29 грудня 1987 року №
1497-378, розпоряджень від 3 вересня 1986 року
№ 1767-рс і від 11 грудня 1986 р. № 2488-рс.
Повідомлялось також, що
розсекречуються прийняті до виконання
постанови Ради Міністрів УРСР від 8
травня 1986 року №168-5, від 10 червня 1986 р.
№207-7, розпорядження Ради Міністрів
УРСР від 10 вересня 1986 року №530-рс, від 16
грудня 1986 року №694-рс, від 6 січня 1988 р.
№12-рс та листи Держкомпраці УРСР, якими
доводились зазначені рішення Ради
Міністрів УРСР: № 4с від 9 травня 1986
року, №58с від 11 червня 1986 року, №132с від
16 вересня 1986 року, №179с від 25 грудня 1986
року, №8с від 22 січня 1988 року. Знято гриф
секретності з низки інших нормативних
актів, пов'язаних з ліквідацією
наслідків аварії на ЧАЕС.

Постанова Кабінету Міністрів СРСР та
ВЦРПС "Про умови оплати праці та
матеріального забезпечення,
працівників підприємств, організацій і
установ, зайнятих на роботах,
пов'язаних з ліквідацією наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС і
запобігання забрудненню навколишнього
середовища" від 5 жовтня 1986 року № 665-195
передбачає встановлення за
працівниками, направленими для
виконання робіт, пов'язаних з
ліквідацією наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС і запобігання
забрудненню навколишнього середовища,
збереження середньої заробітної
плати.

Оплата праці робітників і службовців
(відряджених у зону ЧАЕС та призваних
на військові збори), за якими
відповідно до чинного законодавства
зберігалась за основним місцем роботи
середньомісячна заробітна плата,
відповідно до абзацу четвертого
підпункту 1 пункту 1 постанови Ради
Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10
червня 1986 року N 207-7 (абзац четвертий
пункту 1 постанови Ради Міністрів СРСР
і ВЦРПС від 5 червня 1986 року № 665-195)
провадилась у III, II, I зонах небезпеки у
4-кратному, 3-кратному та 2-кратному
розмірі (із врахуванням 100 % тарифної
ставки), понад середньомісячну
заробітну плату, виходячи з тарифної
ставки, встановленої за основним
місцем роботи.

Таким чином, ПАТ "Лубнифарм" вірно
визначена кратність 2,3,4 із врахуванням
розсекреченої постанови Ради
Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10
червня 1986 року N207-7.

Відповідно до постанови Ради Міністрів
СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 р. №665-195 "Про
оплату праці і матеріальне
забезпечення працівників підприємств,
організацій і установ, які виконували
роботи, пов'язані з ліквідацією
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
і запобіганням забрудненню
навколишнього середовища" (постанова
Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10
червня 1986 р. № 207-7), оплата праці
працівників підприємств, організацій і
установ (надалі - підприємств),
розташованих у зоні ЧАЕС, які
виконували роботи, пов'язані з
ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС,
повинна провадитись з дня аварії в
розмірах, передбачених розпорядженням
Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 р. №
964 - у III, II, I зонах небезпеки у 5-, 4-,
3-кратному розмірах в порівнянні з
нормами, встановленими діючим
законодавством.

Пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, Президії
Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів
СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 524-156
"Про умови оплати праці й матеріального
забезпечення працівників підприємств
і організацій зони Чорнобильської АЕС"
передбачено підвищення тарифних
ставок (посадових окладів) працівників
підприємств і організацій,
безпосередньо зайнятим на роботах по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, до 100%.

Відповідно до постанови Держкомпраці
СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 7 травня
1986 року № 153/10-43 премія за роботу в зоні
ЧАЕС виплачувалась у відповідності з
діючими на підприємстві системами
преміювання. Встановлені граничні
розміри премій було дозволено
підвищувати до 60 % тарифної ставки
(окладу) на місяць (підпункт 4 пункту 1
постанови Ради Міністрів УРСР і
Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7).

Виходячи з пункту 1 постанови ЦК КПРС,
Президії Верховної Ради СРСР, Ради
Міністрів СРСР, ВЦРПС № 524-156 від 07
травня 1986 року, пунктів 1,4 постанови
Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС № 665-195 від
05 червня 1986 року, пункту 1 постанови
Ради Міністрів УРСР і Української
республіканської Ради професійних
Спілок № 207-7 від 10 червня 1986 року,
оплата за роботу у зонах небезпеки
провадитися з урахуванням кратності
зони небезпеки по тарифній ставці.

Крім того, постановою Держкомпраці
СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 7 жовтня
1986 року № 153/10-43 встановлено, що
працівникам, безпосередньо зайнятим на
роботах по усуненню наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, премії,
заохочення й винагороди нараховувати
відповідно до діючих положень на
збільшені, згідно п. 1 постанови ЦК КПРС,
Президії Верховної Ради СРСР, Ради
Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986
року № 524-156 тарифні ставки (відрядні
розцінки) і посадові оклади.

Відповідно до положень статті 3 Закону
України "Про правонаступництво
України" вказані нормативні акти не
суперечать законам України, прийнятим
після проголошення незалежності
України, іншими нормативними актами
порядок та умови оплати праці осіб, що
приймали участь у ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році,
не передбачені, у зв'язку з чим вони є
діючими на теперішній час.

Таким чином, здійснений перерахунок
ПАТ "Лубнифарм" у довідці №125 від 10.09.2014
року відповідає вищезазначеним
нормативно-правовим актам.

Зі змісту спірної довідки вбачається,
що розрахунок заробітної плати
проводився на підставі постанови Ради
Міністрів УРСР 10 червня 1986 року № 207-7 та
постанови КМУ від 22.09.2004 року № 1240.

Також колегія суддів враховує при
цьому, що відповідач не надав суду
письмові докази, які б свідчили про
незаконність цієї довідки. Таким чином,
вказану довідку слід враховувати і
вважати її належним доказом.

Всі доводи відповідача носять характер
припущень і не підтверджені жодними
доказами, хоча за вимогами ч. 2 ст. 71 КАС
України саме відповідач, як суб'єкт
владних повноважень, повинен довести
суду правомірність свого рішення про
відмову у перерахунку пенсії позивачу
на підставі наданих ним документів про
заробітну плату, одержану в зоні
відчуження.

Право позивача на призначення пенсії
виходячи із заробітної плати,
одержаної за роботу в зоні відчуження в
1986 році в розмірі фактичної заробітної
плати з роботу у зоні відчудження із
врахуванням коефіцієнта 2,3, 4 , а не
виходячи з мінімальної заробітної
плати в Україні, передбачено пунктом 1
Порядку № 1210 і не може відповідачем
тлумачитись та застосовуватись на
власний розсуд.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відсутність у
відповідача підстав не приймати
довідку про заробіток позивача в зоні
відчуження ЧАЕС у 1986 році для
перерахунку пенсії, відповідно до ст. 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та Порядку обчислення
пенсій особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23 листопада 2011
року № 1210.

Суд першої інстанції належним чином
оцінив надані докази і на підставі
встановленого, обґрунтовано
задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
суду першої інстанції від 12.11.14 р.
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1
ст.198, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Лубнах та
Лубенському районі Полтавської
області залишити без задоволення.

Постанову Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 12.11.2014р. по
справі № 539/3517/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Старостін
В.В.Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О.
Ральченко І.М.