Справа № 2а-993/09
Суддя: Клюба В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 р.
Справа № 876/3184/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Клюби В. В.

суддів:
Кухтея Р.В., Левицької Н.Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного Фонду
України в Маневицькому районі
Волинської області на додаткову
постанову Маневицького районного суду
Волинської області від 27 липня 2012 року
по справі № 2а-993/09 за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного Фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області про стягнення виплат "дитині
війни",

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Маневицького
районного суду Волинської області із
заявою про ухвалення додаткового
рішення в справі за її позовом до
Управління Пенсійного Фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області і просила зобов'язати
відповідача здійснити виплату
нарахованого підвищення до пенсії як
дитині війни в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком відповідно до ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" за період з 09 липня 2007 року
по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року
по 30 червня 2009 року.

Додатковою постановою Маневицького
районного суду Волинської області від
27 липня 2012 року заяву задоволено:
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Маневицькому районі
Волинської області виплатити позивачу
підвищення до пенсії як дитині війни в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня
2007 року, з 22 травня 2008 року по 30 червня
2009 року відповідно до ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни".

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій покликається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.
Просить скасувати додаткову постанову
суду першої інстанції і прийняти нову
постанову , якою відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги вказує на те, що фінансове
забезпечення державних соціальних
гарантій здійснювалось в розмірах
передбачених законами України, якими
було затверджено Державний бюджет
України на відповідний рік, та в межах
передбачених на це видатків.

Особи, які беруть участь в справі, в
судове засідання не з'явилися, хоча
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
тому на підставі п. 2
ч. 1 ст. 197 КАС України суд розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга до
задоволення не підлягає з наступних
підстав.

Згідно ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни", дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, яка виплачується
замість пенсії, підвищується на 30 %
мінімальної пенсії за віком, розмір
якої визначається прожитковим
мінімумом для осіб, які втратили
працездатність, що урегульовано ч. 1 ст.
28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Суд погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо зобов'язання
відповідача здійснити виплату
нарахованого підвищення до пенсії за
період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007
року, з 22 травня 2008 року по 30 червня 2009
року відповідно до ст. 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни",
оскільки, як видно з матеріалів справи,
постановою Маневицького районного
суду Волинської області від 10 серпня 2009
року, яка набрала законної сили,
зобов'язано відповідача здійснити
нарахування на користь позивача
підвищення до пенсії у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком за період з
09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22
травня 2008 року по 30 червня 2009 року на
підставі положень ст. 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни".

Наявність у позивача права на
отримання підвищення до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
є визначальною для вирішення даного
спору, окрім цього це право
гарантується ст. 46 Конституцією
України.

Відсутність бюджетного фінансування,
на яку вказує відповідач, не може бути
підставою невиконання відповідним
суб'єктом владних повноважень
покладених на нього обов'язків. В свою
чергу реалізація особою права на
отримання соціальних виплат не може
бути поставлена у залежність від
наявності відповідних бюджетних
асигнувань.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування додаткової
постанови та задоволення апеляційної
скарги немає.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області залишити без задоволення, а
додаткову постанову Маневицького
районного суду Волинської області від
27 липня 2012 року по справі № 2а-903/09 за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного Фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області про стягнення виплат "дитині
війни" - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів з дня направлення особам, які
беруть участь у справі, копії ухвали і
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили безпосередньо
до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
В. В. Клюба

Судді:
Р.В. Кухтей

Н.Г. Левицька