Справа № 810/5934/13-а
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2014 року 810/5934/13-а

Київський окружний адміністративний
суду складі головуючого судді
Щавінського В.Р., при секретарі
судового засідання Наталенко Ю.О., за
участю представника позивача та
представника відповідача, розглянувши
у відкритому судовому засіданні у
м.Києві адміністративну справу

за позовом Фізичної
особи-підприємець ОСОБА_1

до Білоцерківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області

про визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії
Білоцерківської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській обл. щодо внесення до
інформаційних баз, що використовуються
податковою службою, інформації про Акт
від 11.09.2013 р. №787/17-2/НОМЕР_1/129 "Про
результати проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з
питань дотримання вимог податкового
законодавства по податку на додану
вартість за період з 01.01.2010 по 22.07.2013
року", -

В С Т А Н О В И В:

ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом
до Білоцерківської ОДПІ ГУ Міндоходів
у Київській області з вимогами:

- визнати протиправними дії
Білоцерківської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області щодо внесення до
інформаційних баз, що використовуються
податковою службою, інформації про Акт
від 11.09.2013 р. №787/17-2/НОМЕР_1/129 «Про
результати проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1) з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по податку на додану
вартість за період з 01.01.2010 по 22.07.2013
року»;

- зобов'язати Білоцерківську ОДПІ ГУ
Міндоходів у Київській області
вилучити з інформаційних баз, що
використовуються податковою службою,
інформацію про Акт від 11.09.2013 р.
№787/17-2/НОМЕР_1/129 «Про результати
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1) з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по податку на додану
вартість за період з 01.01.2010 по 22.07.2013
року».

У обґрунтування своїх вимог вказує, що
03.09.2013 р. ним був отриманий наказ
Начальника Білоцерківської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Київській області В.В.
Титарчука від 28.08.2013 р. №294 щодо
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки ФОП
ОСОБА_1

Зазначає, що 19.09.2013 р. позивач отримав
від відповідача Акт від 11.09. 2013 р.
№787/17-2/НОМЕР_1/129 «Про результати
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1) з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по податку на додану
вартість за період з 01.01.2010 по 22.07.2013
року» (далі - «Акт перевірки»).

Позивач вважає незаконними і
неправомірними твердження і висновки
Акта перевірки і. на цій підставі,
вважає неправомірними дії Відповідача
щодо внесення до інформаційних баз, що
використовуються податковою службою,
інформації про Акт перевірки, і вважає,
що інформація про Акт перевірки
підлягає вилученню з інформаційних
баз, що використовуються податковою
службою.

Позивач зазначає, що на сьогоднішній
день він став жертвою типової
протиправної схеми роботи податкових
органів України, що полягає у
припиненні господарської діяльності
окремих підприємств та підприємців, що
якимось чином не влаштовують певних
посадових осіб таких податкових
органів. Позивач вважає, що податковими
органами України було порушено
стосовно нього як норми чинного
законодавства України (в тому числі.
Конституції України. Господарського
кодексу України, Цивільного кодексу
України. Податкового кодексу України),
так і Конвенції про захист прав людини
і основоположних свобод.

У судових засіданнях представники
позивача підтвердили обставини
викладені у позовній заяві, позовні
вимоги підтримали у повному обсязі,
просили їх задовольнити.

Відповідач - Білоцерківська ОДПІ ГУ
Міндоходів у Київській області проти
позову заперечував, просив відмовити у
його задоволенні. У обґрунтування
своєї правової позиції вказує, що
висновки Акта перевірки та власне сам
акт перевірки не є рішенням органу
владних повноважень, а відтак не
породжує для платника податків
настання будь-яких юридичних наслідків
та не впливає на його права, обов'язки
та законні інтереси, що у свою чергу
виключає можливість такого платника
податків, з урахуванням ст. 17 КАС
України, на їх оскарження у судовому
порядку.

Відповідач вважає, що всі дії, які були
здійснені для складання акту
№787/17-2/НОМЕР_1/129 від 11.09.2013р. були
виконані згідно чинного законодавства
в межах та у спосіб визначений законом.

У судових засіданнях представник
відповідача проти позову заперечував,
просив відмовити у його задоволенні.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд приходить до висновку, що у
задоволенні позову слід відмовити
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі повідомлення від 28.08.2013р.
№538/17-2 виданого Білоцерківською ОДПІ
ГУ Міндоходів у Київській області та
згідно наказу Білоцерківської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Київській області від
28.08.2013р. № 294, згідно із п.п.20.1.4, п.п.75.1.2,
п.п.78.1.11, ст. 79 Податкового кодексу
України від 02.12.2010р. № 2755-УІ, та в зв'язку
з отриманням постанови старшого
слідчого з ОВС СУ ФР ГУ Міндоходів у
Київській області капітана податкової
міліції Середи В.В. від 22.07.2013р. № 341/1 по
кримінальному провадженню № 0000001
від 21.11.2012р. про призначення
позапланової документальної невиїзної
перевірки дотримання вимог
податкового законодавства по податку
на додану вартість ФОП ОСОБА_1 (рнокпп
НОМЕР_1) за період з 01.01.2010р. по 22.07.2013р.
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 (рнокпп
НОМЕР_1) з питань дотримання вимог
податкового законодавства по податку
на додану вартість ФОП ОСОБА_1 (рнокпп
НОМЕР_1) за період з 01.01.2010р. по 22.07.2013р.

Перевірка проводилась з 29.08.2013р. по
04.09.2013р. За результатами перевірки
відповідачем складено Акт перевірки у
якому були зафіксовані виявлені
порушення.

Не погоджуючись з висновками Акта
перевірки. Позивач подав Відповідачу
Заперечення на Акт перевірки.

За наслідками розгляду Заперечень
Відповідачем було надіслано Позивачу
Лист від 02.10.2013 р. № 13/17-2 «Про розгляд
заперечення на акт про результати
перевірки», який був отриманий
Позивачем 04.10.2013 р.

Позивач вважає незаконними і
неправомірними твердження і висновки
Акта перевірки і. на цій підставі,
вважає неправомірними дії Відповідача
щодо внесення до інформаційних баз. що
використовуються податковою службою,
інформації про Акт перевірки, і вважає,
що інформація про Акт перевірки
підлягає вилученню з інформаційних
баз, що використовуються податковою
службою.

Суд зазначає, що, звертаючись до
адміністративного суду з вимогами про
визнання протиправними дій
контролюючого органу, позивач
скористався гарантованим Конституцією
України правом на звернення до суду для
захисту конституційних прав і свобод.

Дане право закріплене і в ч.1 ст.6 КАС
України, в якій зазначено, що кожна
особа має право у порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Крім того, відповідно до ст.2, п.1 ч.1 ст.17
КАС України до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин,
вчинених ними при здійсненні владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень,
якщо позивач вважає, що цими рішеннями,
діями чи бездіяльністю його права чи
свободи порушені або порушуються,
створено або створюються перешкоди для
їх реалізації або мають місце інші
ущемлення прав чи свобод.

Із наведених норм права випливає, що
позивач на власний розсуд визначає, чи
порушені його права рішеннями, дією або
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень.

Проте ці рішення, дія або бездіяльність
у будь-якому випадку повинні бути
такими, що породжують, змінюють або
припиняють права та обов'язки у сфері
публічно-правових відносин.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно п.20.1.4 ст.20 Податкового кодексу
України органи державної податкової
служби мають право поводити перевірки
платників податку (крім Національного
банку України) в порядку, встановленому
цим Кодексом.

У відповідності до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75
названого Кодексу документальною
перевіркою вважається перевірка,
предметом якої є своєчасність,
достовірність, повнота нарахування та
сплати усіх передбачених цим Кодексом
податків та зборів, а також дотримання
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
дотримання роботодавцем законодавства
щодо укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
платників податків.

Документальна позапланова перевірка
не передбачається у плані роботи
контролюючого органу і проводиться за
наявності хоча б однієї з обставин,
визначених цим Кодексом.

Постанова слідчого відповідно до пп.
78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу
України є підставою для проведення
органом ДПС позапланової
документальної перевірки платника
податків.

Відповідно до ст. 114 КПК України
постанови слідчого, винесені
відповідно до закону в кримінальній
справі, яка перебуває в його
провадженні, є обов'язковими для
виконання всіма підприємствами,
установами і організаціями, посадовими
особами і громадянами.

Судом встановлено, що до
Білоцерківської ОДПІ надійшла
постанова старшого слідчого з ОВС СУ ФР
ГУ Міндоходів у Київській області
капітана податкової міліції Середи В.В.
від 22.07.2013р. № 341/1 по кримінальному
провадженню №0000001 від 21.11.2012р. про
призначення позапланової
документальної невиїзної перевірки
дотримання вимог податкового
законодавства по податку на додану
вартість ФОП ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1) за
період з 01.01.2010р. по 22.07.2013р.

Керуючись п.78.1.11 ст.78 ПК України
Білоцерківською ОДПІ 28.08.2013р. р. було
видано наказ № 294 про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки ФОП ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1) з
питань дотримання вимог податкового
законодавства по податку на додану
вартість період з 01.01.2010р. по 22.07.2013р.

Відповідно до п.86.1 ст.86 ПК України
результати перевірок (крім камеральних
та електронних перевірок) оформлюються
у формі акта або довідки, які
підписуються посадовими особами
контролюючого органу та платниками
податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка.

У разі незгоди платника податків з
висновками акта такий платник
зобов'язаний підписати такий акт
перевірки із зауваженнями, які він має
право надати разом з підписаним
примірником акта або окремо у строки,
передбачені цим Кодексом.

Таким чином, згідно чинного
законодавства вчинення податковим
органом дій по складанню акту
перевірки за результатами її
проведення у випадках встановлення під
час проведення такої перевірки
порушень податкового законодавства
прямо передбачено у повноваженнях
органів державної податкової служби.

Тобто, дії по складанню акта перевірки
є частиною процесу реалізації
податковим органом повноважень,
наданих йому чинним законодавством.
Крім того, обставини, викладені в акті
перевірки, є лише відображенням
фактичних дій посадових осіб
контролюючого органу, вчинених в
процесі перевірки, щодо співставлення
даних первинного бухгалтерського
обліку та інших документів.

Результатом реалізації таких
повноважень є винесення у відповідній
формі рішення, яке породжує юридичні
наслідки для платників податків. Отже,
саме результат реалізації повноважень
податкового органу (тобто, рішення
контролюючого органу), а не процес
реалізації його повноважень (як то
складання акту перевірки, включення до
акту перевірки певних висновків) має
бути об'єктом оскарження.

Наслідком розв'язання
публічно-правового спору по суті має
бути захист порушеного суб'єктивного
права позивача, а тому при розгляді
даного спору судами має бути
встановлено та підтверджено належними
та допустимими доказами, чи є усі
оскаржувані дії відповідача такими, що
породжують саме для позивача настання
будь-яких юридичних наслідків і
безпосередньо впливають на його права
та обов'язки у сфері публічно-правових
відносин.

Окрім цього, слід врахувати, що питання
про можливість задоволення конкретних
позовних вимог платника податків,
спрямованих на відновлення його прав,
має вирішуватися, виходячи із суті
заявлених вимог та наявності спірних
правовідносин, які виникли
безпосередньо між позивачем та
контролюючим органом, протиправні дії
якого, на суб'єктивну думку позивача,
порушили його право. При цьому, факт
порушення права позивача та, як
наслідок, наявність спірних
правовідносин потребують доведення та
встановлення в ході судового розгляду
справи.

Враховуючи покладені КАС України
завдання адміністративного
судочинства, що полягають, зокрема, у
захисті порушених прав, свобод або
інтересів особи, суд зазначає, що
реалізація покладених завдань можлива
лише за умови, що права, свободи та
інтереси позивача є порушеними на
момент звернення до суду за їх
захистом, оскільки чинне законодавство
не передбачає можливості захисту в
адміністративному судочинстві прав у
майбутньому без встановлення такого
порушення, а лише допускаючи
можливість подальшої неправомірної
поведінки суб'єкта оскарження.

Право на захист є самостійним
суб'єктивним правом, яке з'являється у
власника прав лише в момент їх
порушення або оспорювання та
реалізується в межах охоронюваних
правовідносин, які при цьому виникли.

З огляду на наведене, суд вважає, що під
час розгляду справи позивачем не
наведено належних доказів що
оскаржуваними діями (внесення до
інформаційних баз, що використовуються
податковою службою, інформації про Акт
від 11.09.2013 р. №787/17-2/НОМЕР_1/129 "Про
результати проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з
питань дотримання вимог податкового
законодавства по податку на додану
вартість за період з 01.01.2010 по 22.07.2013
року") відповідачем порушено його
права.

Згідно п.86.9 ст.86 ПК України 86.9 у разі
якщо грошове зобов'язання
розраховується контролюючим органом
за результатами перевірки, проведеної
з обставин, визначених підпунктом 78.1.11
пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо
кримінального провадження, у якому
розслідується кримінальне
правопорушення стосовно посадової
особи (посадових осіб) платника
податків (юридичної особи) або фізичної
особи - підприємця, що перевіряється,
предметом якого є податки та/або збори,
податкове повідомлення-рішення за
результатами такої перевірки
приймається таким контролюючим
органом протягом 10 робочих днів з дня,
наступного за днем отримання цим
контролюючим органом відповідного
судового рішення (обвинувальний вирок,
ухвала про закриття кримінального
провадження за нереабілітуючими
підставами), що набрало законної сили.

Судом встановлено, що за результатами
перевірки відповідачем податкове
повідомлення-рішення не виносилось.

Матеріали такої перевірки разом з
висновками контролюючого органу
передаються органу, що призначив
перевірку.

Згідно з приписами статті 72 ПК України
для інформаційно- аналітичного
забезпечення діяльності державної
податкової служби використовується
інформація, що надійшла, зокрема, від
платників податків, податкових
агентів, органів виконавчої влади,
органів місцевого самоврядування,
Національного банку України, банків,
інших фінансових установ - інформація
про наявність та рух коштів на рахунках
платника податків; органів влади інших
держав, міжнародних організацій або
нерезидентів, підрозділів податкової
служби та митних органів - за
результатами податкового контролю.

Податкова інформація, зібрана
відповідно до Податкового кодексу,
може зберігатися та опрацьовуватися в
інформаційних базах органів державної
податкової служби або безпосередньо
посадовими (службовими) особами
органів державної податкової служби.
Перелік інформаційних баз, а також
форми і методи опрацювання інформації
визначаються центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
податкову політику. Зібрана податкова
інформація та результати її
опрацювання використовуються для
виконання покладених на органи
державної податкової служби функцій та
завдань (ст.74 ПК України).

Статтею 16 Закону України "Про
інформацію" від 02.10.1992 р. №2657-XII
передбачено, що податкова інформація -
сукупність відомостей і даних, що
створені або отримані суб'єктами
інформаційних відносин у процесі
поточної діяльності і необхідні для
реалізації покладених на контролюючі
органи завдань і функцій у порядку,
встановленому Податковим кодексом
України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України "Про
доступ до публічної інформації" від
13.01.2011 р. № 2939-VI інформація, що міститься
в документах суб'єктів владних
повноважень, які становлять
внутрівідомчу службову
кореспонденцію, доповідні записки,
рекомендації, якщо вони пов'язані з
розробкою напряму діяльності установи
або здійсненням контрольних,
наглядових функцій органами державної
влади, процесом прийняття рішень і
передують публічному обговоренню
та/або прийняттю рішень, належить до
службової, тому, в силу статті 6 цього
Закону, є інформацією з обмеженим
доступом.

Так, для здійснення податкового
контролю податковими органами
використовується інформація, що
міститься у складі інформаційних
аналітичних систем Державної
податкової служби: АРМ "Пошук", АРМ
"Облік платників", АРМ "Бест-Звіт", АРМ TAX
"Облік податків та платежів", АРМ
"Картка боржника", АРМ "Галузь", АРМ
"Аудит", АРМ "Митниця", АРМ "Касові
апарати", АРМ "Анульовані ВМД", АІС
"Розширений пошук у схемах, що
використовуються суб'єктами
господарювання з метою мінімізації
об'єктів оподаткування та ухилення від
сплати податків" та інших.

З метою удосконалення адміністрування
податку на додану вартість, руйнування
схем мінімізації податкових
зобов'язань, ліквідації віртуального
податкового кредиту з податку на
додану вартість, повноти декларування
податкових зобов'язань та забезпечення
своєчасності відшкодування податку на
додану вартість наказом Державної
податкової адміністрації України від
18.04.2008 № 266 "Про організацію взаємодії
органів державної податкової служби
при проведенні перевірок податкових
декларацій з податку на додану
вартість з урахуванням інформації
розшифровок податкових зобов'язань та
податкового кредиту з податку на
додану вартість у розрізі
контрагентів" затверджено Методичні
рекомендації щодо взаємодії органів
державної податкової служби при
проведенні перевірок податкових
декларацій з податку на додану
вартість з урахуванням інформації
розшифровок податкових зобов'язань та
податкового кредиту з податку на
додану вартість у розрізі
контрагентів.

Згідно з пунктом 2.21 вказаних
Методичних рекомендацій підсумки
перевірок за результатами
автоматизованого співставлення
податкової звітності з ПДВ на
центральному рівні відображаються в
додатку до акта перевірки (камеральної,
документальної невиїзної, планової,
позапланової перевірки) або довідки у
розрізі періодів та операцій з одним
контрагентом та обов'язково фіксуються
в АС "Аудит.

З наведеного убачається, що дані
усіхактів перевірок (камеральних,
документальних невиїзних. планових,
позапланових) або довідок без
виключень, що здійснювались посадовими
особами Державної податкової служби,
підлягають фіксації в інформаційній
аналітичній системі АС
«Аудит»незалежно від їх змісту. Зміст
інформації, що міститься в актах або
довідках, коригується по мірі
підписання актів перевірки та
узгодження податкових зобов'язань.
Інформація, унесена до інформаційних
систем державної податкової служби, не
визначає змісту прав та обов'язків
платників податків, є службовою
інформацією, яка використовується в
інформаційно-аналітичних цілях з метою
здійснення податкового контролю.

Внесення до інформаційно-аналітичних
систем податкової інформації,
незалежно від її позитивного чи
негативного змісту, перевірка цієї
інформації, є обов'язком податкового
органу.

За таких обставин підстави, для
задоволення адміністративного позову
відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 6, 8, 69, 70, 71, 72, 94, 128, 158-163, 167, 2442 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 22 грудня 2014 року