Справа № 2а-1970/2890/12
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року Справа № 158188/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Ліщинський
А.М.,

судді
Запотічний І.І.

секретар судового засідання Коцур В.К.

за участю представників:

третя особа ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну
скаргу суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 на
постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 21.08.2012 року
у справі № 2а-1970/2890/12 за позовом
суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_3 до
Тернопільської районної державної
адміністрації, третя особа - суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична
особа ОСОБА_2 про скасування
розпорядження щодо земельної ділянки, -

В С Т А
Н О В И В :

Суб'єкт підприємницької
діяльності - фізична особа ОСОБА_3
(позивач) звернувся з
адміністративним позовом до
Тернопільської районної державної
адміністрації (відповідач), третя особа
суб'єкт підприємницької
діяльності-фізична особа ОСОБА_2 (третя
особа) про визнання неправомірним та
скасування Розпорядження Голови
Тернопільської районної державної
адміністрації № 25 від 23 січня 2009 року.

В обгрунтування позовних вимог
позивач посилається на наступне.
Затверджений Розпорядженням Голови
Тернопільської районної державної
адміністрації № 25 від 23 січня 2009 року
проект землеустрою ґрунтується на
невірному зазначенні суміжних
землекористувачів СПД ОСОБА_2 та без
погодження меж земельної ділянки з СПД
ОСОБА_3, як із землекористувачем
суміжної земельної ділянки, що
суперечить вимогам ст. 198 Земельного
кодексу України . При цьому просить
врахувати, що в даний час СПД ОСОБА_2
видано Державний Акт серії ЯМ № 124926 на
право власності на земельну ділянку,
яка розташована на території
Петриківської сільської ради, АДРЕСА_1 (
за межами населеного пункту) без
погодження меж земельної ділянки з
суміжним землекористувачем СПД ОСОБА_3

Постановою Тернопільського
окружного адміністративного суду від
21.08.2012 року позов задоволено частково.
Визнано неправомірним та скасовано
пункт 1 Розпорядження Голови
Тернопільської районної державної
адміністрації № 25 від 23 січня 2009 року.
В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із постановою
суду першої інстанції СПД ОСОБА_2
подав апеляційну скаргу. З посиланням
на невірне застосування судом першої
інстанції норм матеріального права
просить таку скасувати, та прийняти
нову, якою у задоволені позову
відмовити.

Представник третьої особи - СПД
ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримує
вимоги апеляційної скарги.

Інші особи, які беруть участь у
справі, в судове засідання на виклик
суду не з'явилися, що не перешкоджає
розгляду справи в їх відсутності
згідно ч.4 ст. 196 КАС України.

Перевіривши за наявними у справі
матеріалами доводи апеляційної
скарги та правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів приходить до висновку
про наявність підстав для задоволення
апеляційної скарги виходячи з
наступного.

Правосуддя за своєю суттю
визнається таким лише за умови, що воно
відповідає вимогам справедливості і
забезпечує ефективне поновлення в
правах (абзац 10 п.9 Рішення
Конституційного Суду України від 30
січня 2003 року №3-рп/2003).

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У відповідності до ч.1 ст.6 КАС України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Як передбачено ч.1 ст.2 цього ж Кодексу
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, у тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Із наведених положень убачається, що
суд захищає лише порушені, невизнані
або оспорювані права, свободи та
інтереси учасників адміністративних
правовідносин. Визнання протиправним
рішення суб'єкта владних повноважень
можливе лише за позовом особи, право
або законний інтерес якої порушені цим
рішенням.

Таким чином, підставами для визнання
актів недійсними, є невідповідність
його вимогам чинного законодавства
та/або визначеної законом компетенції
органу, який видав(затвердив) цей акт.
Крім того, обов'язковою умовою визнання
акта недійсним є порушення у зв'язку з
прийняттям відповідного акта прав та
законних інтересів позивача. Якщо за
результатами розгляду справи факту
такого порушення не встановлено, у
адміністративного суду відсутні
підстави для задоволення позову.

Суди, розглядаючи справи цієї
категорії, повинні ураховувати
інтереси сторін і вирішувати такі
спори залежно від установленого та на
підставі закону.

Як вбачається із тексту позовної
заяви ФОП ОСОБА_3 оскаржує
Розпорядження Голови Тернопільської
РДА № 25 від 23.10.2009 року у зв'язку з тим,
що на підставі вказаного
Розпорядження третій особі - ОСОБА_2
видано Державний акт серії ЯЕ № 995937, у
якому позивача не було зазначено
суміжним землекористувачем, що порушує
його права, оскільки питання щодо
погодження ОСОБА_3 заїзду-виїзду на
земельну ділянку чи будь-яких інших
дій, пов'язаних із забудовою
земельної ділянки компетентний орган
зобов'язаний виходити із технічних
можливостей та інтересів сусідніх
землекористувачів.

Відповідно ст.158 ЗК України органи
місцевого самоврядування вирішують
земельні спори у межах населених
пунктів щодо меж земельних ділянок, що
перебувають власності і користуванні
громадян, та додержання громадянами
правил добросусідства.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 844 від 05.08.2009 року затверджено
Порядок безоплатних оформлення та
видачі громадянам України державних
актів на право власності на земельні
ділянки (далі - Порядок).Відповідно до
п.2 Порядку для одержання державного
акта на право власності на земельну
ділянку громадянин або уповноважена
ним особа подає сільському, селищному,
міському голові або уповноваженій ним
особі адресовану територіальному
органові Держкомзему заяву про видачу
такого акта. Сільські, селищні та
міські голови забезпечують
організацію прийому таких заяв у
кожному населеному пункті. Заява про
видачу державного акта на право
власності на земельну ділянку
подається за місцем розташування
земельної ділянки.

Згідно п.4 порядку територіальні органи
Держкомзему згідно з актом (актами)
приймання-передачі отримують від
органів місцевого самоврядування
заяви громадян про видачу державного
акта на право власності на земельну
ділянку разом з поданими громадянами
документами.

Пунктом 5 Порядку визначено, що на
підставі заяви про видачу державного
акта на право власності на земельну
ділянку протягом трьох робочих днів з
дати її надходження територіальні
органи Держкомзему укладають: 1)
договори про розроблення технічної
документації - з державними
підприємствами, що належать до сфери
управління Держкомзему та мають
ліцензію на проведення робіт із
землеустрою, у разі передачі земельних
ділянок громадянам у власність у
випадках, зазначених у підпункті 1
пункту 1 та пункті 3 цього Порядку; 2)
договори про проведення державної
реєстрації державного акта на право
власності на земельну ділянку з
Центром кадастру.

В судовому засіданні встановлено, що
ФОП ОСОБА_2 подано заяву про
оформлення та видачу державного акта
на право власності на земельну ділянку,
шляхом викупу, до якої додано
необхідні документи. Тернопільська
РДА врахувала і позитивний висновок
державної експертизи землевпорядної
документації від 10.09.2008 року № 2409, та
керувалась ст.ст. 127 ЗК України, ЗУ «Про
оцінку землі» та ст. 21 ЗУ «Про місцеві
державні адміністрації».

Доказів того, що зазначена заява не
була прийнята або була повернута
ОСОБА_2, чи останнього було повідомлено
про негативні наслідки розгляду цієї
заяви суду не надано.

Таким чином третьою особою вжито всіх
заходів по виготовленню державного
акту на земельну ділянку.

Окрім зазначеного, як доведено
матеріалами справи, на даний час ФОП
ОСОБА_2 видано Державний акт на право
власності на земельну ділянку серії
ЯМ № 124926, у якому в описі меж суміжних
користувачів в точках від Б до В
вказано ФОП ОСОБА_3

З врахуванням викладеного оскаржуване
Розпорядження Голови Тернопільської
РДА № 25 від 23.10.2009 року не порушує прав
та охоронюваних законом інтересів
позивача.

Відповідно до вимог ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти
нову постанову суду.

Керуючись ст. 160, ст.ст. 195,196, п.п. 3,4
ст. 198, п. 4 ст. 202, ч. 1 ст. 203, ч. 2 ст. 205 ст.ст.
207,254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О
В И В :

Апеляційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 21.08.2012 року
у справі № 2а-1970/2890/12 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у
задоволені позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом 20-ти днів з дня
набрання постановою законної сили, а у
разі складення постанови в повному
обсязі відповідно до ст.160 КАС України -
з дня складення постанови в повному
обсязі.

Головуючий суддя
Довга О.І.

Судді
Ліщинський А.М.

Запотічний І.І.