Справа № 815/29/13-а
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/29/13-а

Категорія: 10.4.1 Головуючий в 1 інстанції:
Єфіменко К. С. Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка
В.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Одесі апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авторитет-8» на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 05 березня
2013 року по справі за адміністративним
позовом Одеського міського центру
зайнятості до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авторитет-8» про
стягнення
адміністративно-господарської санкції
за порушення законодавства про
зайнятість населення,-

В С Т А Н О В И В:

03.01.2013р. Одеський міський центр
зайнятості Одеської області звернувся
до Одеського окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до ТОВ
«АВТОРИТЕТ-8» про стягнення
адміністративно-господарської санкції
за порушення законодавства про
зайнятість населення в розмірі 22 360 грн.

В обгрунтуання позовних вимог позивач
зазначив, що відповідач використовував
працю на посаді директора підприємства
особи - громадянина РФ без отримання
відповідного дозволу місцевого центру
зайнятості населення.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 05 березня
2013 року адміністративний позов
Одеський міський центр зайнятості
Одеської області задоволено. Стягнуто
із ТОВ «АВТОРИТЕТ-8» (65091, м.Одеса,
вул.Скісна,27/29, Код ) на
користь Одеського міського центру
зайнятості (65078, м.Одеса, вул.Генерала
Петрова,22-В, Код , одержувач:
Одеський міський центр зайнятості,
банк отримувача - ГУ ДСКУ в Одеській
області, МФО 828011, р/р №0002, код
бюджетної класифікації 50040500, символ
банку 405) заборгованість по сплаті
адміністративно-господарської санкції
за порушення законодавства про
зайнятість населення в розмірі 22360 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою суду 1-ї інстанції,
представник ТОВ «АВТОРИТЕТ-8» 20.03.2013р.
подав апеляційну скаргу, в якій
зазначив, що судом, при винесенні
оскаржуваної постанови порушено норми
матеріального і процесуального права
та просив скасувати постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 05.03.2013р. і прийняти нову
постанову, якою відмовити в задоволені
позовних вимог в повному обсязі.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю
та/або неприбуття жодної з осіб, які
беруть участь у справі, сповіщених
належним чином про дату, час і місце
судового розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача, та
перевіривши матеріали справи і доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
будь яких законних підстав для її
задоволення.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

23.11.2012р. в ході перевірки інспекцією по
контролю за додержанням законодавства
про зайнятість населення Одеського
обласного центру зайнятості та згідно
складеного акту про порушення
законодавства України про зайнятість
населення від 23.11.2012 року №12-16/28 було
встановлено, що на підставі наказу ТОВ
«АВТОРИТЕТ-8» від 29.02.2012 року за №17-к до
виконання обов'язків директора
товариства від 29.02.2012 року приступив
громадянин Російської Федерації -
ОСОБА_2.

Одеським обласним центром зайнятості
дозвіл на використання праці
іноземного громадянина на посаді
директора ТОВ «АВТОРИТЕТ-8» не
видавався.

Вирішуючи справу по суті та
задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з обґрунтованості
позовних вимог, а також з відсутності
законних підстав для звільнення
відповідача від відповідальності та
доказів сплати відповідачем суми
штрафу.

Колегі суддів апеляційного суду,
уважно дослідивши матеріали справи,
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції і вважає їх
обгрунтованими, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статті 8 Закону України
«Про зайнятість населення»,
роботодавці мають право на
використання праці іноземців та осіб
без громадянства на умовах трудового
договору лише за наявності виданого
роботодавцю державною службою
зайнятості дозволу на використання
праці іноземців та осіб без
громадянства, якщо інше не передбачено
міжнародними договорами України, згода
на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Порядок видачі, продовження терміну
дії та анулювання дозволів на
використання праці іноземців та осіб
без громадянства визначається
Кабінетом Міністрів України.

У разі використання роботодавцем праці
іноземців або осіб без громадянства на
умовах трудового договору без дозволу
на використання праці іноземців та
осіб без громадянства державна служба
зайнятості стягує з роботодавця штраф
за кожну таку особу у двадцятикратному
розмірі мінімальної заробітної плати,
встановленої законом. Порядок
накладення штрафу визначається
центральним органом виконавчої влади у
сфері праці та соціальної політики.

У разі несплати (або відмови від сплати)
протягом місяця у добровільному
порядку зазначеного штрафу його
стягнення провадиться в установленому
законом порядку. Кошти від стягнутих
штрафів спрямовуються до Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття.

Так, як вбачається з матеріалів справи,
Актом про порушення законодавства
України про зайнятість населення від
23.11.2012 року №12-16/28 відповідачу було
запропоновано добровільно у місячний
строк перерахувати на розрахунковий
рахунок Одеського міського центру
зайнятості штраф у розмірі 22360 грн.
Однак, сума штрафу на час розгляду
справи судом сплачена не була.

Також по справі встановлено, що
відповідач зазначав, що при здійсненні
перевірки ТОВ «АВТОРИТЕТ-8»
спеціалістам інспекції по контролю за
додержанням законодавства про
зайнятість населення ним був помилково
наданий не чинний наказ ТОВ
«АВТОРИТЕТ-8» від 29.02.2012 року №17-к «Про
прийняття на роботу» (а.с.18), а чинним
був на момент перевірки сааме наказ
№17-к-1 від 29.02.2012 року «Про прийняття на
роботу» (а.с.39), а тому в задоволенні
позовних вимог позивачу просив
відмовити.

Однак, колегія суддів, як і суд І-ї
інстанції вважає, що вказана правова
позиція є помилковою з огляду на те, що
адміністративно-господарська санкція,
передбачена ст.8 Закону України «Про
зайнятість населення» застосовується
у разі використання праці іноземців та
осіб без громадянства без дозволу
державної служби зайнятості України,
тобто вона застосовується за
використання такої праці без дозволу,
при цьому не має правового значення як
ця робота виконується за плату або
безоплатно. Застосування вказаної
адміністративно-господарської санкції
спрямована на регулювання ринку праці
в України та легального використання
праці в України іноземців та осіб без
громадянства.

Виходячи з цього, якщо взяти до уваги
позицію представника відповідача про
те, що за такою схемою можливо
використовувати в України працю
іноземців та осіб без громадянства без
дозволу державної служби зайнятості
України, то це призведе до
безконтрольного використання такої
праці з боку держави та порушення
гарантій прав іноземців та осіб без
громадянства, які гарантує держава
Україна «Законом України «Про правовий
статус іноземців та осіб без
громадянства», що є неприпустимим.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що
відповідно до ст.ст.11,71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд, згідно
ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які
є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що судом першої інстанції при
розгляді даної справи не було порушено
норми матеріального і процесуального
права, а наведені в апеляційній скарзі
доводи не відповідають обставинам
справи та ґрунтуються на невірному
тлумаченні норм діючого у цій сфері
законодавства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України,
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції має право залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін.

Отже, оскільки судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи та ухвалено судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, суд апеляційної
інстанції, відповідно до ст.200 КАС
України, залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову окружного
суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Авторитет-8" - залишити без задоволення,
а постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 05 березня
2013 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Ю.В. Осіпов

Судді:
О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко