Справа № 824/3123/14-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 р. м.
Чернівці Справа № 824/3123/14-а

Суддя Чернівецького окружного
адміністративного суду Григораш
Віталій Олександрович, розглянувши
адміністративний позов Хотинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Чернівецькій області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В поданому до суду адміністративному
позові Хотинська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Чернівецькій
області (позивач) просить стягнути з
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(відповідач) заборгованість по єдиному
податку з фізичних осіб в сумі 1697,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що податковий борг по єдиному
податку виник у зв'язку з несплатою
відповідачем заборгованості по
єдиному податкову, в тому числі: за
серпень-грудень 2012 року - 535 грн, за
січень-грудень 2013 року - 1376,40 грн. Станом
на 27.07.2012 року відповідачем було
частково внесено плату по єдиному
податку на суму 214,00 грн.

Таким чином, на момент звернення до
суду за відповідачем обліковується
узгоджена, проте несплачена
заборгованість з єдиного податку з
фізичних осіб в сумі 1697,40 грн.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 1832 КАС
України, на адресу відповідача, яка
вказана у Витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб підприємців, було направлено
ухвалу про відкриття скороченого
провадження та запропоновано подати
заперечення на позов або заяву про
визнання позову. Однак, конверт
повернувся на адресу суду із відміткою
пошти - "за закінченням терміну
зберігання".

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців" від 15.05.2003
року № 755-IV відомості внесені до
Єдиного державного реєстру вважаються
достовірними і можуть бути використані
в спорі з третьою особою, доки до них не
внесено відповідних змін.

Окрім того, виходячи із ч. 8 ст. 35 КАСУ,
вважається що повістку вручено особі,
якщо вона доставлена за адресою,
внесеною до відповідного державного
реєстру, або за адресою, яка зазначена
її представником, і це підтверджується
підписом відповідної службової особи.
Частина 11 ст. 35 КАСУ, передбачає, що у
разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.

Розглянувши матеріали справи,
встановивши фактичні обставини на яких
ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши
та оцінивши надані докази в сукупності,
проаналізувавши законодавство, яке
регулює спірні правовідносини, суд
вважає, що адміністративний позов
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно Витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців,
станом на 16.10.2014 року, відповідач
зареєстрований, як фізична
особа-підприємець, за адресою
місцепроживання - АДРЕСА_1 (а.с. 16).
Згідно Довідки форми №4-ОПП від 09.10.2014
року №436 відповідач з 27.07.2012 року
взятий на облік платника податків в
Хотинській ОДПІ за №19882 (а.с. 4).

Рішеннями Хотинської міської ради VI
скликання №137/9/11 від 23.12.2011 року та
№235/16/12 від 26.12.2012 року, затверджено
ставки єдиного податку за календарний
місяць (а.с. 11-14).

27.07.2012 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про застосування
спрощеної системи оподаткування,
обліку та звітності з 01.08.2012 року (а.с. 5-6)
та 31.07.2012 року відповідачу видано
Свідоцтво Серії НОМЕР_2 (а.с. 7).

Як встановлено з матеріалів справи,
станом на 23.10.2014 року за відповідачем
обліковується заборгованість по
єдиному податку з фізичних осіб на
загальну суму 1697,40 грн, що
підтверджується довідкою про
податковий борг з податків і зборів від
29.10.2014 року №257/вх/25-036 та розрахунком
податкової заборгованості (а.с. 8-9).

У зв'язку із сформованою
заборгованістю, відповідачу надіслано
податкову вимогу форми "Ф" від 23.01.2013
року №11 на суму 435,70 грн. Корінець
вказаної вимоги відповідач отримав
24.01.2013 року, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення (а.с.
10).

До вказаних правовідносин суд
застосовує такі положення
законодавства та робить висновки по
суті спору.

Підпунктом 16.1.4. пункту 16.1 статті 16
Податкового кодексу України (ПК
України) встановлено, що платник
податків зобов'язаний сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Відповідно до пп. 2 п. 293.2 ст. 293 ПК
України фіксовані ставки єдиного
податку встановлюються сільськими,
селищними та міськими радами для
фізичних осіб - підприємців, які
здійснюють господарську діяльність,
залежно від виду господарської
діяльності, з розрахунку на
календарний місяць для другої групи
платників єдиного податку - у межах від
2 до 20 відсотків розміру мінімальної
заробітної плати.

Згідно п. 295.1. ст. 295 ПК України платники
єдиного податку першої і другої груп
сплачують єдиний податок шляхом
здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця.

Згідно п.п.14.1.175. п.14.1. ст.14 ПК України
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгоджене платником
податків або узгоджене в порядку
оскарження, але не сплаченого
платником податків у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Відповідно до п. 14.1.156. ст. 14 ПК України
податкове зобов'язання - сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Відповідно до п. 59.1. ст. 59 ПК України у
разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Як встановлено з матеріалів справи, у
відповідності до ст. 59 ПК України
відповідачу надіслано податкову
вимогу форми "Ф" від 23.01.2013 року №11 на
суму 435,70 грн. Корінець вказаної вимоги
відповідач отримав 24.01.2013 року, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення (а.с. 10).

Наявні у справі докази свідчать, що
станом на 23.10.2014 року за відповідачем
обліковується заборгованість по
єдиному податку з фізичних осіб на
загальну суму 1697,40 грн, що
підтверджується довідкою про
податковий борг з податків і зборів від
29.10.2014 року №257/вх/25-036 та розрахунком
податкової заборгованості (а.с. 8-9).

Згідно положень статті 41 ПК України
контролюючими органами та органами
стягнення є виключно контролюючі
органи, що уповноважені здійснювати
заходи щодо забезпечення погашення
податкового боргу та недоїмки зі
сплати єдиного внеску у межах
повноважень, а також державні
виконавці у межах своїх повноважень.
Відповідно до п. 87.11. ст. 87 ПК України
орган стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України
та ст. 71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень, проте відповідач не
надав доказів по сплаті
заборгованості.

Оскільки позивачем доведено належними
та допустимими доказами
обґрунтованість заявлених позовних
вимог, а відповідач не надав заперечень
чи доказів відсутності боргу, суд
вважає позов правомірним та
обґрунтованим і таким, що підлягає
задоволенню.

Частиною 4 ст. 94 КАС України визначено,
що у справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Враховуючи вищезазначене, повно,
всебічно дослідивши докази по справі,
об'єктивно оцінивши їх, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Керуючись статтями 11, 71, 79, 86, 94, 158-162, 1832,
256 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов
задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ід. код НОМЕР_1)
заборгованість по єдиному податку з
доходів фізичних осіб в сумі 1697 (одна
тисяча шістсот дев'яносто сім) грн 40
коп. до відповідного бюджету України.

3. Копію постанови направити сторонам.

Порядок і строки оскарження постанови
визначаються ст.ст. 183-2, 185, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку сторонами, а
також іншими особами, якщо суд вирішив
питання про їх права, свободи, інтереси
чи обов'язки.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
В.О. Григораш