Справа № 2а-2394/10/2670
Суддя: Веденяпін О.А.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

04 грудня 2014 року м. Київ
В/800/5072/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:
Веденяпіна О.А. - судді-доповідача,

Зайцева М.П., Костенка М.І., Маринчак Н.Є.,
Юрченко В.П.,

розглянувши заяву Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві

про перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 22 жовтня 2014 року у справі
№ 2а-2394/10/2670

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Айбокс»

до Державної податкової інспекції у
Печерському районі м. Києва

про визнання протиправними рішень про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій,

в с т а н о в и в :

Державна податкова інспекція у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
звернулась із заявою про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 22
жовтня 2014 року, якою касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Печерському районі м. Києва залишено
без задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
22 березня 2010 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 12 січня 2011 року - без змін.

У заяві про перегляд судового рішення
заявник посилається на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права, а
саме: положень Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», Закону України «Про
патентування деяких видів
підприємницької діяльності» та
Постанови Правління Національного
банку України «Про врегулювання питань
здійснення операцій із застосуванням
програмно-технічних комплексів
самообслуговування».

Як приклад неоднакового застосування
одних і тих самих правових норм,
заявник вказує на ухвалу Вищого
адміністративного суду України від 21
червня 2012 року № К/9991/92924/11.

Згідно з положеннями статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом;

3) порушення норм матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення Вищим адміністративним
судом України незаконного судового
рішення з питань, передбачених статтею
171-1 цього Кодексу.

Встановлений статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
перелік підстав для подання заяви про
перегляд Верховним Судом України
судових рішень в адміністративних
справах є вичерпним і розширеному
тлумаченню не підлягає.

Вищий адміністративний суд України в
ухвалі 22 жовтня 2014 року застосував
статті 1, 2, 9 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», статтю 2 Закону України «Про
банки і банківську діяльність»,
частини 1, 2 ст. 295
Господарського кодексу України,
постанову Правління національного
банку України «Про врегулювання питань
здійснення операцій із застосуванням
програмно-технічних комплексів
самообслуговування» від 5
березня 2008 року № 53 та дійшов висновку,
що здійснювані ТОВ «Айбокс» як агентом
банку операції з приймання від
споживачів послуг мобільного зв'язку
платежів (готівки) для подальшого їх
переказу на рахунок постачальника
послуг з використанням
програмно-технічних комплексів
самообслуговування, які виконуються
від імені, в інтересах, під контролем та
за рахунок банку, є розрахунковими
банківськими операціями, при виконанні
яких реєстратори розрахункових
операцій та розрахункові книжки
відповідно до вимог ст. 9 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» не застосовуються.

Таке правозастосування відповідає
правовій позиції Верховного Суду
України, викладеній в постанові 19
березня 2013 року у справі за позовом ТОВ
«Айбокс» до Державної податкової
інспекції у Печерському районі м. Києва
Державної податкової служби про
визнання протиправним та скасування
рішення.

Статтею 244-2 КАС України встановлено, що
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Оскільки метою правового регулювання
допуску адміністративної справи до
перегляду Верховним Судом України є
усунення неоднакового
правозастосування в судових рішеннях
суду касаційної інстанції та
висловлення Верховним Судом України
своєї правової позиції з приводу
застосування певної норми
матеріального права, за наявності
такої правової позиції та
відповідності їй ухвали Вищого
адміністративного суду від 22
жовтня 2014 року заява про допуск справи
до провадження про її перегляд в
порядку, встановленому главою 3 розділу
ІV КАС України, не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 236 - 240, 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

у х в а л и в :

Відмовити Державній податковій
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві у допуску до перегляду Верховним
Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 22
жовтня 2014 року у справі № 2а-2394/10/2670 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Айбокс» до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі м. Києва про
визнання протиправними рішень про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та не може бути
оскаржена.

Судді
О.А. Веденяпін

М.П. Зайцев

М.І. Костенко

Н.Є. Маринчак

В.П. Юрченко