Справа № 804/19752/14
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Юркова
при секретарі - Шпота
за участю: представник позивача -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську адміністративну
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Дніпровський трубний завод» до
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,-
До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Дніпровський трубний завод» до
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області з вимогами:
- визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення форми
«Р» Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі міста
Дніпропетровська Го ловного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 13.10.2014р.
зобов'язання за податком на додану вар
тість із вироблених в Україні товарів
(робіт, послуг) (код бюджетної
класифікації 14010100) у розмірі 191044,50 грн.,
у т.ч. за основним платежем 127 363,00 грн. та
за штрафами (фінансовими санкціями) 63
681,50 грн., винесене на підставі акту №
7694/22-04/36053445 від 30.09.2014р. «Про результати
проведення документаль ної
позапланової невиїзної перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дніпровський
дотриман ня вимог податкового та
іншого законодавства з податку на
додану вартість під час здійснення
фінансово-господарської діяльності
при взаємостосунках з ТОВ «Размус» (код
37505988), ПП «Колос» (код 38377887), ТОВ
«Ювімет» (код 33272767), ТОВ «Ривс» (код
34914473) за період з 01.05.2011р. по 30.06.2014р.»
складеного Державною податковою
інспекцією у Жовтневому районі міста
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
- визнати протиправним та скасувати
Податкове повідомлення-рішення форми
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі міста
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість у
розмірі 44 447,00 грн., винесене на підставі
акту № 7694/22-04/36053445 від 30.09.2014р. «Про
результати проведення документальної
позапланової неви їзної перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дніпровський
дотримання вимог податкового та іншого
законодавства з податку на додану
вартість під час здійснення фінансово-
господарської діяльності при
взаємостосунках з ТОВ «Размус» (код
37505988), ПП «Колос» (код 38377887), ТОВ
«Ювімет» (код 33272767), ТОВ «Ривс» (код
34914473) за період з 01.05.2011р. по 30.06.2014р.»
складеного Державною пода тковою
інспекцією у Жовтневому районі міста
Дніпропетровська Головного управ
ління Міндоходів у Дніпропетровській
В обґрунтування позову позивач
посилається на безпідставність та
необґрунтованість висновків акту
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «Дніпровський трубний
30.09.2014р. «Про результати проведення
документальної позапланової неви
їзної перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дніпровський
дотримання вимог податкового та іншого
законодавства з податку на додану
вартість під час здійснення
фінансово-господарської діяльності
при взаємостосунках з ТОВ «Размус» (код
37505988), ПП «Колос» (код 38377887), ТОВ
«Ювімет» (код 33272767), ТОВ «Ривс» (код
34914473) за період з 01.05.2011р. по 30.06.2014р.», на
підставі якого прийнято спірні
податкові повідомлення-рішення, які
винесено без урахування фактичних
обставин справи та в порушення
приписів податкового законодавства.
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та просив позов
Представник відповідача до судового
засідання не з'явився, про дату час та
місце проведення якого повідомлений
належним чином, що підтверджено
матеріалами справи. Правом на подання
письмових пояснень або заперечень не
Вислухавши представника позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про обґрунтованість
адміністративного позову та наявності
підстав для його задоволення.
Як вбачається із матеріалів справи,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Дніпровський
трубний завод» (надалі за текстом -
«Позивач» або ТОВ «ДТЗ») зареєстровано
Виконавчим коміте том
Дніпропетровської міської ради
підтверджується Свідоцтвом про
державну реєстрацію юридичної особи
(серія А01 № 049433), копія якої додається
ТОВ «ДТЗ» взяте на облік як платник
податків (за основним місцем обліку)
Держав ною податковою інспекцією у
Жовтневому районі міста
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області (надалі за текстом -
«Відповідач» або ДПІ у Жовтневому
районі міста Дніпропетровська), копія
довідки за формою № 4-ОПП додається до
Основним видом діяльності позивача є
виробництво труб, порожнистих профілів
і фітингів зі сталі (КВЕД 24.20.), що
підтверджується довідкою
облстатуправління, яка дода ється до
позовної заяви. Іншими видами
діяльності є: оброблення металів та
нанесення покриття на метали (КВЕД 25.61.);
механічне оброблення металевих
виробів (КВЕД 25.62.); оптова торгівля
відходами та брухтом (КВЕД 46.77.);
неспеціалізована оптова торгівля (КВЕД
46.90.); відновлення відсортованих
відходів (КВЕД 38.32.).
Так, у період з 17.09.2014 по 23.09.2014 року ДПІ у
Жовтневому районі міста
Дніпропетровська на підставі
направлень від 17.09.2014 року за № 1376/22-04, №
1377/22-04, відповідно до п. 75.1 ст. 75, пп.78.1.1
п.78.1, п. 78.4 ст.78 Податкового кодексу
України, у зв'язку з отриманням
постанови, винесеної старшим слідчим з
СУ ФР ГУ Міндоходів у Житомирській
області, підполковником податкової
міліції Сокирко А.В. від 23.06.2014р. про
призначення перевірки ТОВ «ДТЗ при
взаємовідносинах ТОВ «ДТЗ» з ТОВ
«Размус» (код 37505988), ПП «Колос» (код
38377887), ТОВ «Ювімет» (код 33272767), ТОВ
«Ривс» (код 34914473) за період з 01.05.2011 року
по 30.06.2014 року, проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку ТОВ
«ДТЗ» з питань дотримання вимог
податкового законодавства по
взаємовідносинам з ТОВ «Размус» (код
37505988), ПП «Колос» (код 38377887), ТОВ
«Ювімет» (код 33272767), ТОВ «Ривс» (код
34914473) за період з 01.05.2011 року по 30.06.2014
Вказаною перевіркою встановлені
порушення: п. 187.1. ст. 187, п. 198.6. ст. 198, п.
200.1. ст. 200, п. 200.2. ст. 200, п. 201.1. ст. 201, п. 201.2.
ст. 201, п. 201.4. ст. 201, п. 201.10. ст. 201, п. 200.4. ст.
200 Податкового кодексу України від
02.12.2010р. №2755-УІ (з змінами і
доповненнями), віднесення до
податкового кредиту у сумі 171 810,00 грн.
за період з 01.03.2013р. по 30.09.2013р., в
результаті чого за період з 01.06.2014 року
по 30.06.2014 року встановлено завищення
залишка від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду по
податковій декларації з ПДВ за
червень2014 року ( рядок 24 декларації) на
загальну суму 44 447грн., та встановлено
заниження податку на додану вартість у
розмірі 127 363,00 грн. (рядок 25 декларації).
За результатами перевірки податковим
органом був складений акт № 7694/22-04/36053445
від 30.09.2014р. «Про результати проведення
документальної позапланової неви
їзної перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дніпровський
дотримання вимог податкового та іншого
законодавства з податку на додану
вартість під час здійснення
фінансово-господарської діяльності
при взаємостосунках з ТОВ «Размус» (код
37505988), ПП «Колос» (код 38377887), ТОВ
«Ювімет» (код 33272767), ТОВ «Ривс» (код
34914473) за період з 01.05.2011р. по 30.06.2014р. за
період з 01.05.2011 року по 30.06.2014 року».
На підставі Акту перевірки ДПІ у
Жовтневому районі міста
Дніпропетровська було прийнято
податкове повідомлення-рішення від
обмеженою відповідальністю
«Дніпровський трубний завод»
встановлено грошове зобов'язання за
податком на додану вар тість із
вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) (код бюджетної класифікації
14010100) у розмірі 191 044,50 грн., у т.ч. за
основним платежем 127 363,00 грн. та за
штрафами (фінансовими санкціями) 63 681,50
грн. та податкове повідомлення-рішення
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Дніпровський
трубний завод» зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 44 447,00 грн.
Суд вважає, що висновки зазначені в
акті перевірки № 7694/22-04/36053445 від
30.09.2014р., а отже і податкові
повідомлення-рішення від 13.10.2014р. №
не відповідають дійсним обставинам
справи, з огляду на наступне.
Згідно з пунктом 44.1 статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.
Відповідно до ст. 3 Господарського
кодексу України під господарською
діяльністю у цьому Кодексі розуміється
діяльність суб'єктів господарювання у
сфері суспільного виробництва,
спрямована на виготовлення та
реалізацію продукції, виконання робіт
чи надання послуг вартісного
характеру, що мають цінову
Господарська діяльність здійснюється
у загальній економічній сфері, а тому
має суто економічні властивості, що
неможливо без вартісної оцінки і
взаємооцінки, еквівалентності обміну,
відповідних обчислень і розрахунків.
Тому така ознака результатів
господарської діяльності, як цінова
визначеність, наявна в абсолютній
більшості випадків, хоча в
некомерційній господарській
діяльності можливе безкоштовне
надання результатів останньої.
Розділом ІІІ Податкового кодексу
України врегульовані питання,
пов'язані з обчисленням та сплатою
податку на прибуток підприємств.
Відповідно до п. 138.2 ст. 138 Податкового
кодексу України витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу. У разі якщо платник
податку здійснює виробництво товарів,
виконання робіт, надання послуг з
довготривалим (більше одного року)
технологічним циклом виробництва за
умови, що договорами, укладеними на
виробництво таких товарів, виконання
робіт, надання послуг, не передбачено
поетапної їх здачі, до витрат звітного
податкового періоду включаються
витрати, пов'язані з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг у цьому періоді. Платник
податку для визначення об'єкта
оподаткування має право на врахування
витрат, підтверджених документами, що
складені нерезидентами відповідно до
Розділом V Податкового кодексу України
врегульовані питання, пов'язані з
обчисленням та сплатою податку на
Згідно п.187.1 ст. 187 Податкового кодексу
України датою виникнення податкових
зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
б) дата відвантаження товарів, а в разі
експорту товарів - дата оформлення
митної декларації, що засвідчує факт
перетинання митного кордону України,
оформлена відповідно до вимог митного
законодавства, а для послуг - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт постачання послуг платником
Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
г)ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.
Пунктом 198.2 ст.198 Податкового кодексу
України передбачено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.
Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового
кодексу України (в редакції на момент
перевіряє мого періоду та виникнення
спірних правовідносин) - податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.
Згідно п.198.6 ст.198 Податкового кодексу
України не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими пунктом
201.11статті 201 цього Кодексу.
Пунктом 200.1 ст. 200 Податкового кодексу
України визначено, що сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.
Відповідно до п.200.2 ст.200 Податкового
кодексу України при позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з
пунктом 200.1 цієї статті, така сума
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету у строки, встановлені цим
Згідно п.201.1 ст.201 Податкового кодексу
України платник податку зобов'язаний
надати покупцю (отримувачу) на його
вимогу підписану уповноваженою
платником особою та скріплену печаткою
(за наявності) податкову накладну.
Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового
кодексу України податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.
Частинами 1 та 2 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» передбачено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні і зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати
обов'язкові реквізити: назва документа;
дата і місце складання; назва
підприємства, від імені якого
складається документ; зміст і обсяг
господарської операції; одиницю виміру
господарської операції; посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що мають можливість
ідентифікувати особу, які брала участь
у здійсненні господарської операції.
Отже, на підтвердження включення сум
коштів до складу витрат та сум ПДВ до
складу податкового кредиту необхідні
документи, оформлені відповідно до
вимог, встановлених ст.9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», зокрема:
документи, що підтверджують факт
отримання послуг від іншої особи та
документи, що підтверджують зв'язок
понесених витрат з господарською
діяльністю платника податку.
Про відсутність реального характеру
відповідних операцій можуть свідчити
підтверджені доказами доводи
податкового органу, зокрема, про
наявність таких обставин:
- неможливість здійснення платником
податку зазначених операцій з
урахуванням часу, місця знаходження
майна або обсягу матеріальних
ресурсів, економічно необхідних для
виробництва товарів, виконання робіт
або послуг, нездійснення особою, яка
значиться виробником товару,
підприємницької діяльності;
- відсутність у платника податку
необхідних умов для досягнення
результатів відповідної
підприємницької, економічної
діяльності в силу відсутності
управлінського або технічного
персоналу, основних коштів, виробничих
активів, складських приміщень,
транспортних засобів;
- облік для цілей оподаткування тільки
тих господарських операцій, які
безпосередньо пов'язані з виникненням
права на податковий кредит або
бюджетне відшкодування, якщо для
даного виду діяльності також потрібне
здійснення і облік інших господарських
- здійснення операцій з
товарно-матеріальними цінностями, які
не вироблялися або не могли бути
вироблені в обсязі, зазначеному
платником податку в документах обліку.
Так, судом встановлено, що 01.03.2013р. між
ТОВ «ДТЗ» та ТОВ «Размус» укладено
договір поставки № 13030101. Згідно умов
цього договору ТОВ «Размус»
(Постачальник), зобов'язувався по
ставити на умовах СРТ-Павлоград (склад
Покупця) трубну продукцію різної
конфігурації, а ТОВ «ДТЗ» (Покупець)
зобов'язувався прийняти цю продукцію
та оплати її на умовах укла деного
На виконання цього договору ТОВ
«Размус» поставив на умовах
СРТ-Павлоград (склад Покупця) трубну
продукцію різної конфігурації, а ТОВ
«ДТЗ» прийняв її та оплатив.
Факт поставки підтверджується
наступними документами: видаткова
накладна №46 від 10.04.13р. на суму 908725,72
грн. в т.ч. ПДВ 151454,29 грн.
Транспортування продукції, у
відповідності до умов договору,
здійснено постачальником самостійно
за його рахунок. Розвантажувальні
роботи виконані силами позивача.
Отримана продукція розвантажена на
склад позивача у м.Павлограді, вул.
Промислова, 1 та оприбуткована у
бухгалтерському обліку позивача, що
крім прибуткових документів додатково
підтверджується складськими
На підставі отриманих від
постачальника податкових накладних №
грн. в т.ч. ПДВ 151454,29 грн. ТОВ «ДТЗ»
віднесло загальну суму ПДВ в розмірі 159
904,29 грн. до свого податкового кредиту
та відобразило в декларації з податку
На момент проведення перевірки оплата
за отриману продукцію була здійснена в
загальному розмірі 706 967,08 грн., що
підтверджується банківськими
виписками та карт кою по рахунку 631.
Також, між ТОВ «Біквест» (зараз назва -
ПП «Калос») та ТОВ «ДТЗ» укладено
договір поставки № 130401031 від 01.04.2013р.
Згідно цього договору ТОВ «Біквест»
(Постачальник) зобов'язується
поставити та передати, а ТОВ «ДТЗ»
(Покупець) прийняти і сплати за товар на
умовах цього договору.
Поставка товару за цим договором
здійснюється на умовах СРТ-Павлоград
На виконання умов цього договору ТОВ
«Біквест» поставив та передав на
умовах СРТ-Павлоград (склад Покупця), а
ТОВ «ДТЗ» прийняв товар за накладною №
740 від 02.04.2013р. на загальну суму 43 986,10
грн. в т.ч. ПДВ 7 331,02 грн.
Транспортування товару, у
відповідності до умов договору,
здійснено постачальни ком самостійно
за його рахунок. Розвантажувальні
роботи виконані силами позивача.
Отриманий товар розвантажено на склад
позивача у М.Павлограді, вул.
Промислова, 1 та оприбутковано у
бухгалтерському обліку позивача, що
додатково підтверджується склад
На підставі отриманої від
постачальника податкової накладної №
126 від 02.04.2013р. на загальну суму 43 986,10
грн. в т.ч. ПДВ 7 331,02 грн. ТОВ «ДТЗ»
віднесло загальну суму ПДВ в розмірі 7
331,02 грн. до свого податкового кредиту
відповідного податкового пері оду та
відобразило в декларації з податку на
Оплата за отриманий товар була
здійснена в загальному розмірі 43 986,10
грн., що підтверджується п/д № 1697 від
25.04.2013р. та карткою по рахунку 631.
Незрозуміло, яким чином, актом
перевірки зафіксовані порушення у
взаємостосу нках з ТОВ «Ювімет» за
період з 01.04.2013р. по 30.04.2013р. (як
зазначено на стор. 19 Ак ту), тоді як в цей
період ТОВ «ДТЗ» взагалі не мав ніяких
стосунків з ТОВ «Ювімет».
На виконання усної угоди сторін, ТОВ
«Ювімет» поставив та передав на умовах
СРТ- Павлоград (склад Покупця), а ТОВ
«ДТЗ» прийняв матеріали за накладною
№ 1263 від 05.09.2013р. на загальну суму 27
450,00 грн. в т.ч. ПДВ 4 575,00 грн.
Не зрозуміло чому в акті перевірки
вказано, що товар був поставлений по
наклад ній № 740 від 02.04.2013р.
Транспортування матеріалів, отриманих
від ТОВ «Ювімет здійснювалося ПП ТУР
Л.Д. Розвантажувальні роботи виконані
силами позивача. Отримані матеріали
розванта жено на склад позивача у
м.Павлограді, вул. Промислова, 1 та
оприбутковано у бухгал терському
обліку позивача, що додатково
підтверджується складськими
На підставі отриманої від
постачальника податкової накладної №
38 від 05.09.2013р. на загальну суму 27 450,00 грн.
в т.ч. ПДВ 4 575,00 грн. ТОВ «ДТЗ» віднесло
загальну суму ПДВ в розмірі 4 575,00 грн. до
свого податкового кредиту
відповідного податкового пері оду та
відобразило в декларації з податку на
Оплата за отриманий товар була
здійснена в загальному розмірі 27 450,00
грн., що підтверджується п/д від 05.09.2013р
та карткою по рахунку 631.
Стосовно взаємовідносин з ТОВ «Ривс»
(код 34914473) за період з 01.05.2011р. по 30.06.2014р.,
то як зазначив в судовому засіданні
представник позивача у ТОВ «ДТЗ»
взагалі не було ніяких взаємовідносин
з зазначеним контрагентом.
Відповідно до ст.ст. 46-49 Податкового
кодексу України ведення податкового
обліку покладено на кожного окремого
платника податку. При цьому такий
платник несе самостійну
відповідальність за порушення правил
ведення податкового обліку. Зазначена
відповід альність стосується кожного
окремого платника податку і не може
автоматично поширюватися на третіх
осіб, у тому числі на його контрагентів.
Підпунктом 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового
кодексу України визначено, що не
включаються до складу витрат витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.
Отже, норми Податкового кодексу
України в якості підстави для не
включення до складу валових витрат
передбачають тільки випадки повної
відсутності будь-яких розрахункових,
платіжних та інших документів,
передбачених законодавством.
Будь-які документи мають силу
первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.
З наданих позивачем доказів
вбачається, що укладені ТОВ «ДТЗ»
правочини мали на меті настання
реальних правових наслідків, що
Таким чином, суд приходить до висновку,
що правовідносини за спірними
правочинами в повній мірі відображені
в бухгалтерському та податковому
обліку позивача, тобто позивачем
дотримано принцип превалювання
сутності над формою, який закріплений в
ст. 4 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» (превалювання
сутності над формою - операції
обліковуються відповідно до їх
сутності, а не лише виходячи з
Відповідно до ст. 215 Цивільного Кодексу
України від 16.01.2003 № 435 (далі - ЦК
України) підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 ЦК України, недійсним є
правочин, якщо його недійсність
встановлена законом (нікчемний
правочин) - у цьому разі визнання
такого правочину недійсним судом не
Згідно із ст. 202 Цивільного кодексу
України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
Статтею 203 Цивільного кодексу України
передбачено загальні вимоги,
додержання яких є необхідними для
чинності правочину. Зокрема зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства, волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі,
правочин має вчинятися у формі,
встановлений законом, правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.
За вимогами цивільного законодавства
існує презумпція правомірності
правочину (стаття 204 ЦК України).
Якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин). До оспорюваних
правочинів належить зокрема фіктивний
правочин, який вчинено без наміру
створення правових наслідків, які
обумовлювалися цим право чином
(фіктивний правочин). Фіктивний
правочин визнається судом недійсним
(ст. 234 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 228 Цивільного кодексу
України правочин вважається таким, що
порушує публічний порядок, якщо він був
спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
Відповідно до п.18 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06.12.2009 року
№ 9 «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» перелік
правочинів, які є нікчемними як такі, що
порушують публічний порядок,
визначений статтею 228 ЦК: правочини,
спрямовані на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина; правочини. спрямовані на
знищення, пошкодження майна фізичної
або юридичної особи, держави,
Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу
України передбачено, що відповідно до
статті 6 цього Кодексу сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.
Згідно із ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.
Умовою для визнання недійсним
правочину, який суперечить інтересам
держави та суспільства, є встановлення
умислу в діях осіб, що уклали такий
правочин. При цьому носіями
протиправного умислу юридичних
осіб-сторін такого правочину є
посадові особи цих юридичних осіб.
Головною підставою вважати правочин
нікчемним являється його недійсність,
встановлена законом. Саме законом, а не
актами, які б факти в цьому акті не були
відображені. Вказані ж в акті висновки
є суто суб'єктивною думкою державного
податкового ревізора-інспектора,
оскільки були зроблені за відсутності
інформації, яка надається в
передбаченому законодавством порядку.
Відповідачем не доведено, а судом не
встановлено, наявності мети, завідомо
суперечної інтересам держави і
суспільства, а також існування умислу у
позивача чи його контрагентів, як
обов'язкової ознаки для визнання
правочинів недійсними та застосування
адміністративно-господарських
санкцій. Хоча факт порушення
публічного порядку повинен бути
доведеним певними засобами
Інший підхід потенційно надасть
можливість посадовим особам державних
органів на власний розсуд оголошувати
будь-який правочин недійсним
(нікчемним) без звернення до суду, що не
є правильним виходячи з загальних
засад судочинства.
При дослідженні факту здійснення
господарської операції оцінюватися
повинні, перш за все, відносини
безпосередньо між учасниками тієї
операції, на підставі якої сформовані
дані податкового обліку.
В своєму акті № 7694/22-04/36053445 від 30.09.2014р.,
(стор. 16-17) відповідач зазначив, що
підставою для констатації факту по
рушень були не первісні документи ТОВ
«ДТЗ», а Постанова, винесена старшим
слідчим з СУ ФР ГУ Міндоходів у
Житомирській області, підполковником
податкової міліції Сокирко А.В. від
23.06.2014р. та Акт про неможливість
проведення зустрічної звірки з ПП
«Калос» (колишня назва ТОВ «Біквест»)
складеного ДПІ у м. Полтаві 21.06.2013р. №
725/22.5-10/38377887.
Проте, постановою Полтавського
окружного адміністративного суду від
14.11.2013р. по адміністративній справі №
816/5404/13-а (Рішення № 35427829 у Єдиному
держав ному реєстрі судових рішень):
«Адміністративний позов Приватного
підприємства «Калос» до Державної пода
ткової інспекції у м.Полтаві Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії задоволено: визнано
неправомірними дії Державної
податкової інспекції у м. Полтаві
Полтав ської області Державної
податкової служби по проведенню
зустрічної звірки Товарист ва з
обмеженою відповідальністю «Біквест»,
за результатами якої було складено акт
№725/22.5-10/38377887 від 21.06.2013 року «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «Біквест» () що до підтвердження
господарських відносин із
контрагентами - постачальниками за сі
чень, квітень 2013 року та контрагентами -
покупцями за квітень 2013 року;
зобов'язано Державну податкову
інспекцію у м.Полтаві Головного
управління Мі ндоходів у Полтавській
області відновити в електронній базі
даних «Автоматизована система
співставлення Інформаційної системи
Міністерства доходів і зборів України
«Податковий блок» показники
податкової звітності Товариства з
обмеженою відпові дальністю «Біквест»
якого є Приватне під приємство «Калос»,
що містяться у наданих Товариством з
обмеженою відповідальні стю «Біквест»
податкових деклараціях.
Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 17.03.2014р. по
справі № 816/5404/13-а, постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 14 листопада
2013 року в цій частині залишено без змін.
Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 28.04.2014р. по справі № 816/5404/13-а
відмовлено Державній податковій
інспекції у м. Полтаві Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою на
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 14 листопада
2013 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 17 березня 2014 року у справі №
Таким чином, оскільки в судовому
порядку судом (рішення набрало
законної сили) визнано неправомірними
дії Державної податкової інспекції у м.
Полтаві Полтавської області Державної
податкової служби по проведенню
зустрічної звірки Товариства з обме
женою відповідальністю «Біквест», за
результатами якої було складено акт
№725/22.5- 10/38377887 від 21.06.2013 року «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки Товари ства з обмеженою
відповідальністю «Біквест» () щодо підтверджен ня
господарських відносин із
контрагентами - постачальниками за
січень, квітень 2013 ро ку та
контрагентами - покупцями за квітень 2013
року та зобов'язано Державну податкову
інспекцію у м.Полтаві Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області відновити в електронній базі
даних «Автоматизована система
співставлення Інформаційної системи
Міністерства доходів і зборів України
«Податковий блок» показники
податкової звітності Товариства з
обмеженою відповідальністю «Біквест»
якого є Приватне підприємство «Калос»,
що містяться у наданих Товариством з
обме женою відповідальністю «Біквест»
податкових деклараціях, то посилання в
акті перевірки ТОВ «ДТЗ» на такий акт є
неправомірним, а висновки акту
перевірки ТОВ «ДТЗ», які ґрунтуються на
висновках вже оскарженого акту по ТОВ
«Біквест» - є хибними.
Щодо використання податковим органом
вищевказаного акту перевірки суд
вважає за необхідне зазначити, що
відповідно до роз'яснення Вищою
арбітражного суду «Про деякі питання
практики вирішення спорів, пов'язаних з
визнанням недійсними актів державних
чи інших органів» від 26.01.2000р. N 02-5/35 акт
державного чи іншого органу - це
юридична форма рішень цих органів,
тобто офіційний письмовий документ,
який породжує певні правові наслідки,
спрямований на регулювання тих чи
інших суспільних відносин і має
обов'язковий характер для суб'єктів цих
Залежно від компетенції органу, який
прийняв такий документ, і характеру та
обсягу відносин, що врегульовано ним,
акти поділяються на нормативні і такі,
що не мають нормативного характеру,
тобто індивідуальні.
Нормативний акт - це прийнятий
уповноваженим державним чи іншим
органом у межах його компетенції
офіційний письмовий документ, який
встановлює, змінює чи скасовує норми
права, носить загальний чи локальний
характер та застосовується
неодноразово. Що ж до актів
ненормативного характеру
(індивідуальних актів), то вони
породжують права і обов'язки тільки у
того суб'єкта (чи визначеного ними
певного кола суб'єктів), якому вони
Зазначене вище підтверджено також п. 3
листа Вищого господарського суду від
24.07.2001 «Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних з
визнанням недійсними актів державних
та інших органів», в якому також
зазначено, що «акт державного чи іншого
органу - це юридична форма рішень цих
органів, тобто офіційний письмовий
документ, який породжує певні правові
наслідки, спрямований на регулювання
тих чи інших суспільних відносин і має
обов'язковий характер для суб'єктів цих
У зв'язку з цим, вказаний акт перевірки,
на підставі якого відповідачем було
зроблено висновок про порушення
позивачем норм діючого законодавства
не можна застосовувати до ТОВ «ДТЗ»,
оскільки він не має обов'язкового
характеру для данного суб'єкта
Крім того, згідно листа Вищого
адміністративного суду України №
742/11/13-11від 02.06.2011р. - «не є обов'язковою
передумовою для визначення
контролюючими органами грошових
зобов'язань визнання недійсними (у тому
числі нікчемними) правочинів, які
укладалися за ланцюгом між попередніми
посередниками, через ланцюги яких
декларувався рухтоварів чи послуг,
нібито придбаних останнім у такому
ланцюгу платником податку. При цьому
відносини між учасниками попередніх
ланцюгів постачань товарів та послуг
не мають безпосереднього впливу на
дослідження факту реальності
господарської операції, вчиненої між
останнім у ланцюгу постачань платником
податків та його безпосереднім
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців» якщо
відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, були
внесені до нього, то такі відомості
вважаються достовірними і можуть бути
використані в спорі з третьою особою,
доки до них не внесено відповідних
змін. Якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного
реєстру, є недостовірними і були
внесені до нього, то третя особа може
посилатися на них у спорі як на
достовірні. Третя особа не може
посилатися на них у спорі у разі, якщо
вона знала або могла знати про те, що
такі відомості є недостовірними.
Суд звертає увагу на те, що на момент
здійснення правовідносин підприємства
контрагенти позивача ТОВ «Размус» (код
37505988), ПП «Колос» (код 38377887), ТОВ
«Ювімет» (код 33272767) були
зареєстрованими як юридичні особи.
Враховуючи наявність у позивача
належним чином оформлених первинних
документів, які підтверджують
реальність здійснення господарських
операцій, отже і наявність підстав для
формування витрат, в діях позивача
відсутні порушення: п. 187.1. ст. 187, п. 198.6.
ст. 198, п. 200.1. ст. 200, п. 200.2. ст. 200, п. 201.1. ст.
201, п. 201.2. ст. 201, п. 201.4. ст. 201, п. 201.10. ст. 201,
п. 200.4. ст. 200 Податкового кодексу
України від 02.12.2010р. №2755-УІ (з змінами і
доповненнями), віднесення до
податкового кредиту у сумі 171 810,00 грн.
за період з 01.03.2013р. по 30.09.2013р., в
результаті чого за період з 01.06.2014 року
по 30.06.2014 року встановлено завищення
залишка від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду по
податковій декларації з ПДВ за
червень2014 року (рядок 24 декларації) на
загальну суму 44 447грн., та встановлено
заниження податку на додану вартість у
розмірі 127 363,00 грн. (рядок 25 декларації).
В судовому засіданні був повністю
доведений представником позивача факт
вчинення господарських операцій, за
наслідками яких виникло право позивача
на формування податкового кредиту та
підстав для формування витрат, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами.
Отже, позивач правомірно включив до
складу податкового кредиту суми
податку на додану вартість по
вищезазначеним податковим накладним,
та правомірно включив суми витрат по
придбанню робіт від зазначених
контрагентів до складу витрат, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування декларації з податку на
прибуток підприємства за період, що
Також, суд вважає за доцільне
зазначити, що відповідно до частини 2
статті 8 Кодексу адміністративного
судочинства України суд застосовує
принцип верховенства права з
урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.
Згідно ст. 17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського Суду з прав
людини» суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію та практику Суду як
У рішенні Європейського суду з прав
людини від 22.01.2009 у справі «БУЛВЕС» АД
проти Болгарії» (заява № 3991/03)
зазначено, що у разі якщо національні
органи за відсутності будь-яких
вказівок на безпосередню участь
фізичної або юридичної особи у
зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ,
який нараховується у ланцюгу поставок,
або будь-яких вказівок на обізнаність
про таке порушення, все ж таки
застосовують негативні наслідки до
отримувача оподатковуваної ПДВ
поставки, який повністю виконав свої
зобов'язання, за дії або бездіяльність
постачальника, який перебував поза
межами контролю отримувача і у
відношенні якого у нього не було
засобів перевірки та забезпечення його
виконання, то такі владні органи
порушують справедливий баланс, який
має підтримуватися між вимогами
суспільних інтересів та вимогами
захисту права власності.
З урахуванням вищезазначеного суд
доходить висновку, що податкове
повідомлення-рішення від 13.10.2014р. №
відповідальністю «Дніпровський
трубний завод» встановлено грошове
зобов'язання за податком на додану вар
тість із вироблених в Україні товарів
(робіт, послуг) (код бюджетної
класифікації 14010100) у розмірі 191 044,50 грн.,
у т.ч. за основним платежем 127 363,00 грн. та
за штрафами (фінансовими санкціями) 63
681,50 грн. та податкове
повідомлення-рішення форми «В4» від
обмеженою відповідальністю
«Дніпровський трубний завод» зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість у розмірі 44
447,00 грн., прийняті Державною податковою
інспекцією у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області не на підставі, не у межах
повноважень та не у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; з порушенням використаного
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; необґрунтовано,
тобто без врахування усіх обставин, які
мають значення для прийняття рішення;
не добросовісно та не розсудливо, а
тому підлягають скасуванню.
Відповідно до ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Відповідач як суб'єкт владних
повноважень не довів правомірність
своїх дій та рішень.
Позивачем під час подання
адміністративного позову сплачено
судовий збір в розмірі 470 грн. 99 коп., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 2698 від 25.11.2014р.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
Тому згідно із ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
судовий збір в розмірі 470 грн. 99 коп.
присуджується на користь позивача за
рахунок Державного бюджету України.
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 9, 11, 70-71, 86, 94, 160-163, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Дніпровський трубний завод» до
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень -
Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення форми
«Р» Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Го ловного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 13.10.2014р.
відповідальністю «Дніпровський
трубний завод» встановлено грошове
зобов'язання за податком на додану вар
тість із вироблених в Україні товарів
(робіт, послуг) (код бюджетної
класифікації 14010100) у розмірі 191 044,50 грн.,
у т.ч. за основним платежем 127 363,00 грн. та
за штрафами (фінансовими санкціями) 63
Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення форми
«В4» Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 13.10.2014 р.
відповідальністю «Дніпровський
трубний завод» зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 44 447,00 грн.
Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дніпровський
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 470 грн. 99 коп., сплачені ТОВ
«Дніпровський трубний завод» згідно
платіжного доручення № 2698 від 25.11.2014р.
Копію постанови направити сторонам по
справі.
Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та в
строки, встановленні статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови
викладений протягом п'яти днів.

Суддя (підпис)
Е.О. Юрков