Справа № 1319/1250/12
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2014 року
Справа № 9104/75005/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Святецького В.В.,

суддів
Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Сихівського відділу
соціального захисту управління
соціального захисту Департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради на постанову Сихівського
районного суду м. Львова від 21 лютого 2012
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Сихівського відділу соціального
захисту управління соціального
захисту Департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради про
стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2012 року позивач звернувся в
суд з адміністративним позовом до
відповідача, в якому просив зобов'язати
відповідача провести перерахунок та
виплату недоотриманої суми
компенсації за втрату годувальника
внаслідок аварії на ЧАЕС.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» позивач
наділений правом на отримання
одноразової компенсації сім'ям, які
втратили годувальника із числа осіб,
віднесених до учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
та смерть яких пов'язана з
Чорнобильською катастрофою в розмірі 60
мінімальних заробітних плат. Розмір
нарахованої та виплаченої позивачу
одноразової компенсації є значно
меншим ніж передбачено ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
що в свою чергу є порушенням його
конституційних прав та свобод

Постановою Сихівського районного суду
м. Львова від 21 лютого 2012 року позов
задоволено.

Зобов'язано Сихівський відділ
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради провести ОСОБА_1
перерахунок та виплату одноразової
компенсації за втрату годувальника
внаслідок аварії на ЧАЕС у
відповідності до ст. 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали в наслідок
Чорнобильської катастрофи» виходячи з
розміру мінімальної заробітної плати,
визначеного на день виплати допомоги, з
врахуванням виплачених сум.

Зазначену постанову мотивовано тим, що
при вирішенні даного спору підлягає
застосуванню саме ст. 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, відповідачем, подано
апеляційну скаргу до Львівського
апеляційного адміністративного суду, в
якій висловлено прохання скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою в задоволенні позову
відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначено, що відповідач, як
суб'єкт владних повноважень, діяв в
межах наданої компетенції та у
відповідності до вимог законодавства,
зокрема чинних постанов Кабінету
Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України, суд
апеляційної інстанції здійснює
розгляд справи в порядку письмового
провадження, за наявними у справі
матеріалами та на основі наявних у ній
доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи та
доводи скарги, апеляційний суд вважає,
що скарга належить до задоволення
частково з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
посвідчення серії НОМЕР_1 позивача
віднесено до категорії 1 осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Вкладкою НОМЕР_2 до посвідчення
громадянина, який постраждав внаслідок
Чорнобильської катастрофи категорія 1
серія НОМЕР_1 підтверджується, що
позивач є потерпілим від
Чорнобильської катастрофи.

Згідно з посвідченням НОМЕР_3 позивач є
дружиною померлого громадянина із
числа ліквідаторів категорії 1, смерть
якого пов'язана з Чорнобильською
катастрофою.

Матеріалами справи підтверджується, що
позивач звертався до Сихівського
відділу соціального захисту
управління соціального захисту
Департаменту гуманітарної політики
Львівської міської ради із заявою про
проведення перерахунку одноразової
компенсації сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та смерть
яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою відповідно до ст. 48 Закону
України «Про статусу і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
але в такій виплаті йому було
відмовлено. Зазначається, що позивачу у
вересні 2011 року виплачена компенсація
за втрату годувальника у розмірі 7586,00
грн. відповідно до постанови КМУ від
20.04.2007 року № 649 «Про встановлення
розмірів виплат деяким категоріям
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти дише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У ч. 3 ст. 22 Конституції України
зазначено, що при прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних
законів не допускається звуження
змісту та обсягу існуючих прав і
свобод.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України
передбачено, що громадяни мають право
на соціальний захист, що включає право
на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту
потерпілого населення визначені та
закріплені в Законі України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Статтею 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що сім'ям, які
втратили годувальника із числа осіб,
віднесених до учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
та смерть яких пов'язана з
Чорнобильською катастрофою
виплачується одноразова компенсація у
розмірі 60 мінімальних заробітних плат.
Виплата здійснюється з мінімальної
заробітної плати, яка склалася на
момент втрати годувальника.

Згідно із пп. пп. 11 п. 28 розділу 2 Закону
України «Про державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» викладено в наступній
редакції: «Одноразова компенсація
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та смерть
яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України.».

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року зміни,
внесені підпунктом 11 пункту 28 розділу 2
Закону України «Про державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними), тому з 22 травня 2008
року позивач має право на отримання
одноразової компенсації в розмірі
визначеному ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Сихівський відділ соціального захисту
управління соціального захисту
Департаменту гуманітарної політики
Львівської міської ради посилається,
як на підставу виплати одноразової
компенсації в іншому ніж встановлено
законом розмірі, на підпункт 4 пункту 1
постанови Кабінету Міністрів України
від 20 квітня 2007 року № 649 «Про
встановлення розмірів виплат деяким
категоріям громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
яким одноразова компенсація сім'ям, які
втратили годувальника із числа осіб,
віднесених до учасників ліквідації
аварії на Чорнобильській АЕС, смерть
яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою встановлена в розмірі 7586,00
грн.

Суд апеляційної інстанції відносно
вказаної постанови зазначає наступне.

Пунктом 1 частини 1 статті 92
Конституції України передбачено, що
виключно законами України
визначаються права і свободи людини і
громадянина, гарантії цих прав і
свобод.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного
суду України № 9 від 1 листопада 1996 року
визначено, якщо при розгляді справи
буде встановлено, що
нормативно-правовий акт, який підлягав
застосуванню, не відповідає чи
суперечить законові, суд зобов'язаний
застосувати закон, який регулює ці
правовідносини.

Постанова Кабінету Міністрів України
від 20 квітня 2007 року № 649 прийнята
всупереч вимог статей 48, 62 Закону № 796,
тому посилання скаржника на цю
постанову апеляційним судом не
приймаються та оцінка правовідносин
щодо виплати одноразової компенсації
сім'ям, які втратили годувальника із
числа осіб, віднесених до учасників
ліквідації аварії на Чорнобильській
АЕС, смерть яких пов'язана з
Чорнобильською катастрофою,
здійснюється на підставі пункту 1
частини 1 статті 92 Конституції України
та статті 48 Закону № 796, що означає
правомірність висновків суду першої
інстанції про здійснення виплати
одноразової допомоги позивачу в
розмірі встановленому статтею 48 Закону
№ 796.

За таких обставин апеляційний суд
вважає, що суд першої інстанції дійшов
законного та обґрунтованого висновку
про те, що позивач має право на
отримання одноразової компенсації
сім'ям, які втратили годувальника із
числа осіб, віднесених до учасників
ліквідації аварії на Чорнобильській
АЕС, смерть яких пов'язана з
Чорнобильською катастрофою у розмірі,
передбаченому ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», з
врахуванням проведених виплат.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України
адміністративне судочинство
здійснюється відповідно до
Конституції України, цього Кодексу та
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Згідно із ст. 8 КАС України
адміністративний суд при вирішенні
справи керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого зокрема людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави, та
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про
виконання рішень і застосування
практики Європейського Суду з прав
людини» встановлено, що суди
застосовують при розгляді справ
Конвенцію і практику Суду як джерело
права.

Водночас, колегія суддів також вважає
за необхідне наголосити, що
відсутність бюджетного фінансування
на виплату передбаченої Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
одноразової компенсації, не може бути
причиною невиконання відповідним
суб'єктом владних повноважень
покладених на нього зобов'язань,
оскільки реалізація особою права, що
пов'язане з отриманням бюджетних
коштів, яке базується на спеціальних та
чинних на час виникнення спірних
правовідносин нормативно-правових
актах національного законодавства, не
може бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (Рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Кечко проти України»).

Відповідно до ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

З огляду на положення ст. ст. 21, 105,
162 КАС України адміністративний позов
може містити вимоги щодо визнання
незаконними рішення, дії чи
бездіяльності відповідача,
зобов'язання його вчинити певні дії,
відшкодувати шкоду, заподіяну
незаконними рішенням, дією або
бездіяльністю. Встановивши, що
відповідач порушив норми права, які
регулюють спірні правовідносини,
адміністративний суд повинен був
визнати такі дії протиправними і
зобов'язати відповідача провести
нарахування та виплату належних сум
відповідно до закону.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України
підставами для зміни постанови або
ухвали суду першої інстанції є
правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

З огляду на те, що судом першої
інстанції правильно по суті вирішено
справу, але із помилковим
застосуванням норм процесуального
права, то відповідно до ст. 201 КАС
України оскаржувану постанову слід
змінити.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207, 254 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сихівського відділу
соціального захисту управління
соціального захисту Департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради задовольнити частково, а
постанову Сихівського районного суду
м. Львова від 21 лютого 2012 року у справі
№ 1319/1250/12 - змінити, виклавши
резолютивну частину постанови в такій
редакції:

«Визнати протиправними дії
Сихівського відділу соціального
захисту управління соціального
захисту департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради щодо
відмови ОСОБА_1 в перерахунку та
виплаті одноразової компенсації за
втрату годувальника внаслідок аварії
на ЧАЕС у відповідності до ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали в
наслідок Чорнобильської катастрофи»
виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати, визначеного на день
виплати допомоги.

Зобов'язати Сихівський відділ
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради провести ОСОБА_1
перерахунок та виплату одноразової
компенсації за втрату годувальника
внаслідок аварії на ЧАЕС у
відповідності до ст. 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали в наслідок
Чорнобильської катастрофи» виходячи з
розміру мінімальної заробітної плати,
визначеного на день виплати допомоги, з
врахуванням виплачених сум.»

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.

Постанова остаточна і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
В.В. Святецький

Судді
Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов