Справа № 442/7918/13-а 2-а/442/27/2014
Суддя: Хобор Р.Б.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 р.
Справа № 3010/14/876

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючої судді
Хобор Р.Б.,

суддів:
Попка Я.С., Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області від 17.02.2014р. у справі
№ 442/7918/13-а за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі
Львівської області про визнання
протиправними дій,-

В С Т А Н
О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі
Львівської області, в якому просив
визнати неправомірними дії
відповідача щодо невиплати йому у
повному розмірі суми щомісячної
надбавки до пенсії як інваліду війни 2
групи в період з 01.06.2013 року по 28.02.2014
року та виплатити її в сумі 25454,10 грн.

Постановою Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 17.02.2014р. в задоволенні
позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що позивач отримує
відповідне підвищення у передбаченому
законом розмірі.

Не погодившись із рішенням суду першої
інстанції, його оскаржив позивач. В
апеляційній скарзі просить скасувати
оскаржувану постанову та направити
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Сторони в судове засідання не
з»явились, про дату, час і місце
апеляційного розгляду були
повідомлені належним чином, а тому,
колегія суддів, у відповідності до ч.1
п.2 ст.197 КАС України, вважає за можливе
розглядати справу у порядку письмового
провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу позивача слід залишити без
задоволення з наступних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач при відмові у здійсненні
перерахунку підвищення до пенсії
позивачу діяв у межах чинного
законодавства та наданої йому
компетенції.

Колегія суддів погоджується з такими
твердженнями з огляду на наступне.

Відповідно до частини 4 статті 13 Закону
№ 3551-ХІІ (у редакції, чинній до 1 січня
2006 року) інвалідам війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії
підвищуються: інвалідам I групи - у
розмірі 400 процентів мінімальної
пенсії за віком, II групи - 350 процентів
мінімальної пенсії за віком, III групи -
200 процентів мінімальної пенсії за
віком.

Згідно чинного законодавства розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається за правилами,
передбаченими частиною 1 статті
28Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV,
іншого нормативно-правового акту, який
би визначав цей розмір або
встановлював інший розмір, немає.

У відповідності до частини 1 статті 28
цього Закону мінімальний розмір пенсії
за віком встановлюється в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

1 січня 2006 року набрав чинності Закон
України «Про внесення змін до Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» від 5
жовтня 2005 року № 2939-IV (далі - Закон №
2939-IV), згідно якого частину 4 статті 13
Закону № 3551-ХІІ викладено в новій
редакції, відповідно до якої інвалідам
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються:
інвалідам I групи - у розмірі 50
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, II
групи - 40 процентів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, III групи - 30 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Вказане положення Закону № 2939-IV не
змінювалось, таким, що не відповідає
Конституції України (є
неконституційними), у встановленому
законом порядку не визнавалось.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Таким чином, правових підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в
частині перерахунку підвищення до
пенсії в розмірі 350% мінімальної пенсії
за віком як інваліду війни ІІ групи,
виходячи з розміру мінімального
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, за період з 1
червня 2013 року по 28.02.2014 року немає.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду першої
інстанції без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів приходить до
переконання, що доводи апеляційної
скарги висновків суду першої інстанції
не спростовують, постанова суду першої
інстанції ґрунтується на правильно
встановлених обставинах справи та з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а тому
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст. 160, ст.ст. 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198,
ст. 200, ст. 205, ст. 206, ст. 254 КАС України,
суд, -

У Х В А
Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 17.02.2014р. у справі №442/7918/13-а -
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, що беруть
участь у справі та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуюча суддя
Р.Б. Хобор

Судді
Я.С. Попко

В.П. Сапіга