Справа № 2а-1688/10/0870
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2010-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2010 року 16:02
Справа № 2а-1688/10/0870

Запорізький окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Прасова О.О. при
секретарі Жучковій Н.С., за участю
представника позивача Корнієць О.А.,
представника відповідача Золотько О.І.,
розглянувши у місті Запоріжжі у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за заявою Управління Пенсійного фонду
України в Комунарському районі
м.Запоріжжя

до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м.
Запоріжжі

про зобов'язання вчинити дії і
стягнення 1111 грн. 71 коп. допомоги на
поховання і витрат на її доставку

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя
звернулось із адміністративним
позовом до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Запоріжжі про
зобов'язання вчинити дії і стягнення 1111
грн. 71 коп. допомоги на поховання і
витрат на її доставку. В позовній заяві
позивач вказує, що на поховання ОСОБА_4.,
якому була призначена пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, виплачено
1111 грн. 71 коп. допомоги на поховання, але
відповідачем сума до заліку не
прийнята, та Управлінню Пенсійного
фонду України не відшкодована, тому
позивач просить суд стягнути з
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Запоріжжі на
користь Управління Пенсійного фонду
України в Комунарському районі м.
Запоріжжя заборгованість в сумі 1111 грн.
71 коп. в примусовому порядку.

Представник позивача у судовому
засіданні на задоволенні позову
наполягає.

Представник відповідача проти позову
заперечує, просить у позові відмовити з
підстав зазначених у запереченнях.
Зокрема відповідач зазначає, що
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та Постановою
Кабінету міністрів України «Про
затвердження Порядку проведення
витрат на поховання у разі смерті
потерпілого від нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання» від 11.07.2001 №826
передбачено відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України витрат на
поховання у разі смерті потерпілого, що
настала за обставин, за яких настає
страховий випадок на підставі висновку
відповідних медичних закладів.

Розглянувши та дослідивши матеріли
справи, вислухавши думку представників
сторін, суд вважає позовні вимоги
такими, що не підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

07.12.1994 р. Запорізьким автомобільним
заводом ПО «АвтоЗАЗ» складений Акт № 91
про нещасний випадок на виробництві,
яким встановлено, що ОСОБА_4 отримав
травму з власної вини та вини
підприємства.

Відповідно до витягу із акту огляду у
МСЕК до довідки Сер МСЕ № 117859 ОСОБА_4
встановлена друга група інвалідності
внаслідок трудового каліцтва - строком
до 08.12.1997 р.

Відповідно до витягу із акту огляду у
МСЕК до довідки Сер МСЕ № 116452 ОСОБА_4
встановлена третя група інвалідності
внаслідок трудового каліцтва -
безстроково.

ОСОБА_4 з січня 1995 року призначена, та
виплачувалася пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві.

У зв'язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4
Управлінням Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя 15
квітня 2009 р. виплачена допомога на
поховання в сумі 1103 грн. 00 коп.

Відповідно до довідки Управління
Пенсійного фонду в Комунарському
районі м.Запоріжжя від 07.05.2009 р. витрати
на доставку допомоги склали 8 грн. 71 коп.

Як вбачається з Акту щомісячної звірки
витрат по особових справах потерпілих,
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (далі Акт щомісячної
звірки) за квітень 2009 року, підписаного
сторонами по справі, відповідачем не
прийнято до заліку 1103 грн. 00 коп.
виплаченої допомоги на поховання
ОСОБА_4, якому була призначена пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання і 8 грн. 71
коп. витрат на її доставку, та складена
таблиця розбіжностей.

Статтею 1 Закону України "Основи
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" встановлено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України
"Основи законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" в Україні
залежно від страхового випадку є такі
види загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням;
медичне страхування; страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності;
страхування на випадок безробіття;
інші види страхування, передбачені
законами України. Відносини, що
виникають за зазначеними у частині
першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.

Статтею 25 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» передбачено, усі види
страхових виплат і соціальних послуг
застрахованим та особам, які
перебувають на їх утриманні, а також
усі види профілактичних заходів,
передбачених статтями 21 та 22 цього
Закону, провадяться Фондом соціального
страхування від нещасних випадків за
рахунок коштів цього Фонду.

До страхових виплат відповідно до п. 2
ст. 21 цього Закону відноситься
відшкодування вартості пов'язаних з
похованням померлого ритуальних
послуг.

Пунктом 5 частини 1 статті 24 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
зобов'язано співпрацювати з фондами з
інших видів соціального страхування у
фінансуванні заходів, пов'язаних з
матеріальним забезпеченням та
наданням соціальних послуг
застрахованим, у кожному конкретному
випадку спільно приймаючи рішення щодо
того, хто з них братиме участь у
фінансуванні цих заходів.

Відповідно до частини 8 статті 34 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» у
разі смерті потерпілого від нещасного
випадку або професійного захворювання
витрати на його поховання несе Фонд
згідно з порядком, визначеним
Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення витрат на поховання
у разі смерті потерпілого від
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 11 липня 2001 року №
826, регулює питання відшкодування
Фондом таких витрат страхувальнику або
сім'ї застрахованого, чи іншій особі,
яка здійснювала поховання потерпілого,
на організацію поховання та пов'язаних
з цим ритуальних послуг.

Витрати на поховання провадяться у
разі смерті потерпілого, що настала за
обставин, за яких настає страховий
випадок державного соціального
страхування громадян від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, перелік яких наведено
Кабінетом Міністрів України (пункт 2
Порядку проведення витрат на поховання
у разі смерті потерпілого від
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання).

Організація поховання працівника, який
загинув на виробництві або помер у
лікарні під час лікування отриманої на
виробництві травми, проводиться
страхувальником (пункт 5 Порядку
проведення витрат на поховання у разі
смерті потерпілого від нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання).

Згідно з абзацом 2 частини 9 статті 34
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» у разі смерті
потерпілого, який одержував страхові
виплати і не працював, розмір
відшкодування шкоди особам, зазначеним
у статті 33 цього Закону, визначається
виходячи із суми щомісячних страхових
виплат і пенсії, які одержував
потерпілий на день його смерті, з
відповідним коригуванням щомісячних
страхових виплат згідно із статтею 29
цього Закону. Причинний зв'язок смерті
потерпілого з одержаним каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я має
підтверджуватися висновками
відповідних медичних закладів.

Зі змісту частини 4 статті 26 Закону
України «Основи законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», частини 2
статті 24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» вбачається: якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між страховиками
виник спір щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернулася застрахована особа.
При цьому неналежний страховик має
право звернутися до належного
страховика та відшкодувати понесені
ним витрати.

Враховуючи норми Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», який визначає правову
основу, економічний механізм та
організаційну структуру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, що призвели
до втрати працездатності або загибелі
застрахованих на виробництві осіб, та
Порядку проведення витрат на поховання
у разі смерті потерпілого від
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання,
затвердженого на виконання частини 8
статті 34 цього Закону, Фонд
зобов'язаний відшкодовувати виплачені
іншими страховиками суми допомоги на
поховання лише тих осіб, які померли
від нещасного випадку на виробництві
або професійного захворювання, тобто
за умови наявності причинного зв'язку
їх смерті з одержаним каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я.

Положення пункту 4 Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою Правління Пенсійного фонду
України та Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 4 березня 2003
року № 5-4/4, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 16 травня
2003 року № 376/7697, яким зобов'язано Фонд
відшкодовувати Пенсійному фонду
витрати на допомогу на поховання сім'ї
померлого або особі, яка здійснила
поховання особи, котра отримувала
пенсію по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, суперечить
положенням Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності". Так, зокрема, стаття 21
цього Закону пов'язує виникнення
такого обов'язку у Фонду зі смертю
працівника, а не з отриманням померлим,
який не працював, зазначеної вище
пенсії.

Таким чином, оскільки, докази на
підтвердження причинного зв'язку
смерті ОСОБА_4. з одержаним каліцтвом
або іншим ушкодженням здоров'я
Управління Пенсійного фонду України у
Комунарському районі м. Запоріжжя не
надало, то відсутні правові підстави
для відшкодування понесених витрат на
поховання інвалідів за рахунок
Відділення Фонду.

Крім того, відповідно до п. 5, 6, 7 Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання передбачений порядок
відшкодування витрат на поховання, а
саме:

Органи Пенсійного фонду щомісяця, до 10
числа місяця, наступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві …, та
списку померлих осіб і осіб, знятих з
обліку з інших причин, … проводять з
відділеннями виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
районах та містах обласного значення …
звірку витрат за особовими справами
потерпілих, складають акт щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 3), у якому
визначають загальну суму витрат, що
підлягає відшкодуванню, та до 15 числа
місяця, наступного за звітним, подають
його відповідно головним управлінням
пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі (далі - головні
управління Пенсійного фонду) і
управлінням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі (далі - управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків).

Головні управління Пенсійного фонду та
управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі акта щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 1), та списку
померлих осіб і осіб, знятих з обліку з
інших причин, які отримували пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 2) узагальнюють і
узгоджують довідку про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання …, та до 20
числа місяця, наступного за звітним,
подають її відповідно до Пенсійного
фонду та Фонду соціального страхування
від нещасних випадків.

Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на підставі довідки
про відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання…,на
централізованому рівні до 25 числа
місяця, наступного за звітним,
перераховує відповідні кошти
Пенсійному фонду.

Враховуючи викладене, а також те, що
відповідно до ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством, у
відповідача відсутні повноваження
щодо самостійного врегулювання питань
з погашення витрат на виплату і
доставку допомоги на поховання,
відшкодування витрат може мати місця
тільки на централізованому рівні
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України, а не їх
органами на місцях.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що заявлені Управлінням Пенсійного
фонду України в Комунарському районі м.
Запоріжжя до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Запоріжжі
вимоги про стягнення 1111 грн. 71 коп.
заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат поховання не
обґрунтовані і не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України; ст.
19 Конституції України; ст. 1, ст. 26 Закону
України «Основи законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування»; ст. ст. 4, 21, 22, 24,
25, 34 «Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності»; п. 2, п. 5 Порядку
проведення витрат на поховання у разі
смерті потерпілого від нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 11 липня 2001 року №
826; п.п. 4,5,6,7 Порядку відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою Правління Пенсійного фонду
України та Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 4 березня 2003
року № 5-4/4, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 16 травня
2003 року № 376/7697

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Управлінню
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Запоріжжі про
зобов'язання включити в акт звірки
витрат сум суму допомоги на поховання
ОСОБА_4. та суму витрат на її доставку у
розмірі 1111 грн. 71 коп. за квітень 2009 р. і
стягнення суми допомоги на поховання
ОСОБА_4. та суми витрат на її доставку у
розмірі 1111 грн. 71 коп. - відмовити.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне
оскарження, встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не
була подана у строк, встановлений цим
Кодексом, постанова суду першої
інстанції набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі. Якщо
постанову було проголошено у
відсутності особи, яка бере участь у
справі, то строк подання заяви про
апеляційне оскарження обчислюється з
дня отримання нею копії постанови.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга
подається у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне
оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи
апеляційна скарга, подані після
закінчення строків, залишаються без
розгляду, якщо суд апеляційної
інстанції за заявою особи, яка їх
подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Постанову виготовлено у повному
обсязі 25.05.2010

Суддя
О.О.Прасов