Справа № 816/6495/13-а
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 року м. Київ
К/800/15497/14

Вищий адміністративний суд України у
складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С.
(суддя-доповідач),суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Приватної агрофірми "Агроінвест на
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 12 грудня 2013
року та постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 17 лютого 2014 року, касаційну скаргу
Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Полтавській області на постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 17 лютого 2014
року у справі за позовом Приватної
агрофірми "Агроінвест" до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Полтавській області про
скасування постанов,

встановив:

Приватна агрофірма "Агроінвест"
звернулась з позовом до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Полтавській області про
скасування постанов від 24 жовтня 2013
року № П-78-13-Ю, № П-79-13-Ю про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 12 грудня 2013
року в задоволені позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 17 лютого 2014
року скасовано рішення суду першої
інстанції в частині відмови у
задоволенні позову про скасування
постанови Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Полтавській області № П-78-13-Ю від 24
жовтня 2013 року про накладення штрафу
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності та прийнято в
цій частині нове рішення про
задоволення позову; в іншій частині
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 12 грудня 2013
року залишено без змін.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
позивач звернувся з касаційною
скаргою, в якій просив їх скасувати.
Прийняти нове рішення про задоволення
позову повністю.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням
суду апеляційної інстанції в частині
задоволення позову, проси це рішення
скасувати, залишити в силі рішення суду
першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів приходить до висновку,
що касаційні скарги задоволенню не
підлягають.

Судами встановлено, що 02 жовтня 2013 року
позивачем подано до відповідача
декларацію про початок виконання
будівельних робіт з будівництва
складської будівлі, що розташована за
адресою: с. Попове, вул. Жовтнева, 26,
Великобагачанського району
Полтавської області.

Листом № 7/16-03/1-16/2925 від 08 жовтня 2013 року
відповідач повернув дану декларація на
доопрацювання.

Працівниками відповідача проведена
перевірка дотримання позивачем вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил, про що
складений акт від 14 жовтня 2013 року.

За результатами перевірки на адресу
позивача направлений припис № 346 від 14
жовтня 2013 року про зупинення
підготовчих та будівельних робіт, які
не відповідають законодавству,
будівельним нормам, державним
стандартам і правилам, архітектурним
вимогам, затвердженим проектним
рішенням, технічним умовам та іншим
нормативно-правовим актам, виконуються
без повідомлення, реєстрації
декларації про початок їх виконання
або без отримання дозволу на виконання
будівельних робіт, з вимогою про
негайне зупинення виконання
будівельних робіт до реєстрації у
відповідача документу, що надає право
на виконання будівельних робіт.

Окрім цього, за підсумками перевірки
протоколом № П-579-13 від 14 жовтня 2013 року
про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності зафіксоване
скоєння позивачем порушення п. 8 ст. 36
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності", п. 9
"Порядку виконання будівельних робіт",
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 13 квітня 2011 року
№ 466, ст. 34 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності".

24 жовтня 2014 року постановою № П-78-13-Ю
позивач визнаний винним у вчиненні
порушення вимог п. 8 ст. 36 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" щодо зазначення
недостовірних даних у декларації про
початок виконання будівельних робіт та
на нього накладено штраф у сумі 103 230
грн 00 коп., передбачений абз. 4. пп. 4 п. 2
ст.2 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності".

24 жовтня 2014 року постановою № П-79-13-Ю
позивач визнаний винним у вчиненні
порушень вимог статті 34 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" щодо здійснення
самовільного будівництва складської
будівлі по вул. Жовтнева, 26 в с. Попове,
Великобагачанського району,
Полтавської області, та на нього
накладено штраф у сумі 103 230 грн 00 коп.,
передбачений абз. 4. пп. 4 п. 2 ст. 2 Закону
України "Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності".

Не погоджуючись з прийнятими
постановами, позивач заявив цей позов.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
при прийнятті оскаржуваних постанов
відповідачем дотримані вимоги Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності", Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності",
постанови Кабінету Міністрів України
від 23 травня 2011 року № 553 "Про
затвердження Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю".

Колегія суддів апеляційної інстанції
частково погодилась з висновками суду
першої інстанції, тому позов
задовольнила частково.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду апеляційної інстанції
про часткове задоволення позову,
виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) замовник має право
виконувати будівельні роботи після: 1)
направлення замовником повідомлення
про початок виконання будівельних
робіт Державній
архітектурно-будівельній інспекції
України або її територіальному органу
(далі - інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю) за
місцезнаходженням об'єкта будівництва
- щодо об'єктів, будівництво яких
здійснюється на підставі будівельного
паспорта, які не потребують реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт або отримання
дозволу на виконання будівельних робіт
згідно з переліком об'єктів
будівництва, затвердженим Кабінетом
Міністрів України. Форма повідомлення
про початок виконання будівельних
робіт та порядок його подання
визначаються Кабінетом Міністрів
України; 2) реєстрації відповідною
інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I - III
категорій складності; 3) видачі
замовнику відповідною інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю дозволу на виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до IV і V
категорій складності.

Відповідно до ст. 36 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
право на виконання підготовчих робіт
(якщо вони не були виконані раніше
згідно з повідомленням або
зареєстрованою декларацією про
початок виконання підготовчих робіт) і
будівельних робіт на об'єктах, що
належать до I - III категорій складності,
підключення об'єкта будівництва до
інженерних мереж та споруд надається
замовнику та генеральному підряднику
чи підряднику (у разі якщо будівельні
роботи виконуються без залучення
субпідрядників) після реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт.

Реєстрацію декларації про початок
виконання будівельних робіт проводять
відповідні інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі протягом п'яти
робочих днів з дня надходження
декларації.

Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
відмовляють у реєстрації декларації
про початок виконання будівельних
робіт, якщо декларація подана чи
оформлена з порушенням встановлених
вимог. Рішення про відмову в реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт приймається у строк,
передбачений для реєстрації
декларації.

У разі якщо інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю не
зареєструвала декларацію про початок
виконання будівельних робіт або не
прийняла рішення про відмову в її
реєстрації в установлений цією статтею
строк, право на виконання будівельних
робіт виникає на одинадцятий робочий
день з дня, коли декларація повинна
бути зареєстрована, а рішення про
відмову - прийнято. У такому разі
декларація вважається зареєстрованою.

Судами з'ясовано, що подана позивачем
декларація від 02 жовтня 2013 року про
початок виконання будівельних робіт з
будівництву об'єкта ІІІ категорії
складності - складської будівлі, що
розташована за адресою: с. Попове,
вул. Жовтнева, 26, Великобагачанського
району Полтавської області, - повернута
відповідачем 08 жовтня 2013 року для
доопрацювання.

Факт вчинення позивачем наведеного
порушення доведено відповідачем,
зокрема: актом перевірки дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм., стандартів і правил
від 14 жовтня 2013 року, протоколом про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності № П-579-Ю від 14 жовтня 2013 року,
декларацією про початок виконання
будівельних робіт, наказом № 5 від 03
вересня 2013 року про здійснення
авторського нагляду за об'єктами
будівництва, робочим проектом.

Окрім цього, наведене повернення
декларації, як і саме будівництво без
декларації, позивачем не
заперечується.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності"
визначено, що суб'єкти містобудування,
які є замовниками будівництва об'єктів,
або ті, що виконують функції замовника
і підрядника одночасно, несуть
відповідальність у вигляді штрафу за
виконання будівельних робіт без
реєстрації декларації про початок
виконання таких робіт, а також
наведення недостовірних даних у
зазначеній декларації на об'єктах IIІ
категорії складності - у розмірі
дев'яноста мінімальних заробітних
плат.

За таких обставин колегія суддів
погоджується з висновками про
доведеність відповідачем проведення
позивачем будівництва без реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт, у зв'язку з чим суди
першої та апеляційної інстанцій
правомірно відмовили у скасуванні
постанови № П-79-13-Ю від 24 жовтня 2014 року
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

Щодо оскаржуваної постанови
відповідача від 24 жовтня 2014 року №
П-78-13-Ю, якою позивача визнано винним у
вчиненні правопорушення за зазначення
недостовірних даних у декларації
відповідно до п. 8 ст. 36 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності", то суд касаційної
інстанції зазначає таке.

Згідно із ч. 8 ст. 36 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності"
замовник відповідно до закону несе
відповідальність за повноту та
достовірність даних, зазначених у
поданій ним декларації про початок
виконання будівельних робіт, та
виконання будівельних робіт без
зареєстрованої декларації.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності"
визначено, що суб'єкти містобудування,
які є замовниками будівництва об'єктів,
або ті, що виконують функції замовника
і підрядника одночасно, несуть
відповідальність у вигляді штрафу за
виконання будівельних робіт без
реєстрації декларації про початок
виконання таких робіт, а також
наведення недостовірних даних у
зазначеній декларації на об'єктах IIІ
категорії складності - у розмірі
дев'яноста мінімальних заробітних
плат.

Аналіз наведених норм дає підстави
дійти висновку, що суб'єкти
містобудування несуть
відповідальність у вигляді однієї
санкції за умови існування одного чи
відразу двох правопорушень,
передбачених ч. 8 ст. 36 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності"та пп. 4 ч. 2 ст. 2 Закону
України "Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності".

Таким чином, суд апеляційної інстанції
дійшов правильного висновку про
скасування постанови № П-78-13-Ю від 24
жовтня 2013 року Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Полтавській області про накладення на
позивача штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.

Окрім цього, суд касаційної інстанції
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції, що позивач не
може нести відповідальність за повноту
та достовірність даних, зазначених у
декларації про початок виконання
будівельних робіт, яку повернуто,
оскільки така не може вважається
поданою у розумінні Закону.

Інші доводи касаційних скарг є
декларативними та не спростовують
правильних висновків суду апеляційної
інстанції.

Оскільки під час вирішення спору суд
апеляційної інстанції правильно
застосував норми матеріального права,
то скарги слід залишити без
задоволення, а рішення суду
апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційні скарги Приватної агрофірми
"Агроінвест" та Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Полтавській області залишити без
задоволення, а постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 17 лютого 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС
України.