Справа № 810/2768/14
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2014 року 810/2768/14

Суддя Київського окружного
адміністративного суду Лисенко В.І.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Ірпінської об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів у Київській області, третя
особа - приватне акціонерне товариство
кондитерська фабрика "Лагода" про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,

в с т а н
о в и в:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулась
фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з
позовом до Ірпінської обєднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів у Київській області, третя
особа - приватне акціонерне товариство
кондитерська фабрика «Лагода» про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
16.11.2011 № , яким позивачу визначено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість у розмірі 138990,21 грн.
(111192,17 грн. - основне зобов'язання, 27798,04
грн. - штрафні санкції).

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 14.08.2011 у
справі № 2а-282/12/1070, залишеною
без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 14.02.2011, у задоволенні позову
відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
від 01.04.2014 рішення судів попередніх
інстанцій скасовано, справу направлено
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

У своїй Ухвалі від 01.04.2014 Вищий
адміністративний суд зазначив, що
судами не було витребувано та
досліджено належних доказів, як то
відповідних документів
бухгалтерського, складського обліку,
інших первинних документів та пояснень
відповідальних осіб, з метою
підтвердження, або спростування
доводів позивача щодо періоду та
обсягу вчинення останнім порушень норм
чинного податкового законодавства у
межах спірних правовідносин.

При цьому, Вищий адміністративний суд
вказує, що під час нового розгляду
справи необхідно врахувати викладене,
всебічно і повно з'ясувати і перевірити
всі фактичні обставини справи,
об'єктивно оцінити докази, що мають
юридичне значення для її розгляду і
вирішення спору по суті, і в залежності
від встановленого, правильно визначити
норми матеріального права, що
підлягають застосуванню до спірних
правовідносин.

Ухвалою судді Київського окружного
адміністративного суду від 12.05.2014
адміністративну справу прийнято до
провадження.

У судове засідання сторони, належним
чином повідомлені про час, дату та
місце судового розгляду, не з'явились.

Від позивача надійшло клопотання про
розгляд справи без його участі у
порядку письмового провадження.

Відповідач та третя особа про причини
неявки суд не повідомили, із заявами
про відкладення

судового розгляду до суду не
звертались.

Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

За таких обставин, суд ухвалив
розглядати справи за відсутності
сторін та у порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню з
таких підстав.

ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем,
що зареєстрований Рокитнянською
райдержадміністрацією 01.03.2010.

Перебуває на обліку в Ірпінській ОДПІ,
є платником податку на додану вартість.

У литопаді 2011 року відповідачем
проведено перевірку достовірності
визначення позивачем показників
декларації з податку на додану
вартість за червень-липень 2011 року, за
результатами якої складено Акт від
02.11.2011 № 11/1701/НОМЕР_2.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем пункту 187.1 статті 187
Податкового кодексу, що призвело до
заниження податкового зобов'язання з
ПДВ за червень-липень 2011 року на суму
111192,17 грн.

Висновки посадових осіб податкового
органу про порушення позивачем вимог
Податкового кодексу грунтуються на
даних податкової звітності позивача та
його контрагентів.

Так, під час перевірки податковим
органом проаналізовано наявні в базі
«Ситемний аналіз автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів» дані щодо
задекларованих позивачем податкових
зобов'язань та задекларованого його
контрагентами податкового кредиту. За
результатом такого аналізу виявлено
факт заниження позивачем податкового
зобов'язання з ПДВ.

За наслідками перевірки податковим
органом прийнято податкове
повідомлення-рішення від 16.11.2011 №
, яким позивачу визначено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 138990,21 грн.
(111192,17 грн. - основне зобов'язання, 27798,04
грн. - штрафні санкції).

Не погоджуючись з таким рішенням
відповідача, позивач звернувся до суду
з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
наступного.

Як убачається з Акта перевірки від
02.11.2011 № 11/1701/НОМЕР_2, податковий орган
дійшов висновку про заниження
позивачем податкового зобов'язання з
ПДВ по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_2,
ТОВ «Бізнес Доставка Україна», ТОВ
«Тєфія», ТОВ «Кондитерська Фабрика
Лагода», ТОВ «Рокитнянська продовольча
компанія», ТОВ
«Дистриб'ютерська компанія
«Продресурс» та ТОВ «Адвокацька
компанія МЛГРУП» на загальну суму 111192,17
грн.

Аналізуючи викладені в Акті перевірки
висновки, суд зазначає наступне.

За наслідками зазначеної перевірки
позивача податковий орган дійшов
висновку про заниження останнім
податкових зобов'язань за липень 2011
року по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_2
на загальну суму 66814,67 грн.

Судом встановлено, що у липні 2011 року на
виконання договору поставки
від 11.04.2011 № 173 позивачем поставлено
ФОП ОСОБА_2 та надано послуги, на
підтвердження чого виписано ряд
податкових накладних, зокрема, від
05.07.2011 № 24 (сума ПДВ 16666,67 грн.), від 11.07.2011
№ 25 (сума ПДВ 31666,67 грн.), від 18.07.2011 № 26
(сума ПДВ 42833,33 грн.), від 25.07.2011 № 27 (сума
ПДВ 41666,67 грн.), від 26.07.2011 № 35 (сума ПДВ
50000,00 грн.), від 28.07.2011 № 36 (сума ПДВ 15000,00
грн.) (а.с.80-83, 147-151 т.І).

При цьому, загальна сума ПДВ у складі
поставлених товарів та наданих послуг
склала 197833,24 грн.

Як убачається з наявної в матеріалах
справи податкової декларації позивача
з ПДВ за липень 2011 року, у зазначеному
місяці по взаємовідносинам з ФОП
ОСОБА_2 позивачем задекларовано
податкових зобов'язань з ПДВ на суму
131018,67 грн.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187
Податкового кодексу у редакції, чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин, датою виникнення
податкових зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше: а) дата
зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку; б) дата відвантаження товарів,
а в разі експорту товарів - дата
оформлення митної декларації, що
засвідчує факт перетинання митного
кордону України, оформлена відповідно
до вимог митного законодавства, а для
послуг - дата оформлення документа, що
засвідчує факт постачання послуг
платником податку.

Аналіз наведеної норми Податкового
кодексу свідчить про той факт, що
платник податків зобов'язаний
відображати у кожній податковій
декларації відповідного звітного
періоду усі податкові зобов'язання з
ПДВ, які виникли в такий період.

Матеріалами справи підтверджено, що у
липні 2011 року у позивача по
взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_2 виникло
податкових зобов'язань з ПДВ на
загальну суму 197833,24 грн.

При цьому, зазначена сума ПДВ у повному
обсязі була відображена
ФОП ОСОБА_2 у власних податкових
деклараціях з ПДВ за липень та серпень
2011 року у графі «податковий кредит»
(а.с.87-89 т.І).

Наведене свідчить, що податковий орган
дійшов вірного висновку про заниження
позивачем податкових зобов'язань з ПДВ
по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_2 за
липень 2011 року на суму 66814,67 грн.

А відтак, податкове
повідомлення-рішення відповідача від
16.11.2011 № в частині нарахування
позивачу грошового зобов'язання у
розмірі 66814,67 грн. та штрафної санкції у
розмірі 16703,66 грн. є правомірним та
скасуванню не підлягає.

Окрім іншого, у акті перевірки
податковий орган вказує на заниження
позивачем податкового зобов'язання з
ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ
«Кондитерська Фабрика Лагода» за
липень 2011 року на загальну суму 11900,00
грн.

Як убачається з наявної в матеріалах
справи податкової декларації позивача
з ПДВ за липень 2011 року, у зазначеному
місяці по взаємовідносинам з ТОВ
«Кондитерська Фабрика Лагода»
позивачем задекларовано податкових
зобов'язань з ПДВ на суму 12858,33 грн.

Судом встановлено, що у липні 2011 року на
виконання договору про надання
транспортно-експедиторських послуг
від 20.03.2011 № 23/ТЕ позивачем надано
ТОВ «Кондитерська Фабрика
Лагода» транспортно-експедиторські
послуги, на підтвердження чого
виписано ряд податкових накладних
(а.с.1-25 т.ІІІ) на загальну суму ПДВ 24758,33
грн.

З огляду на норми вищеописаної
статті 187 Податкового кодексу, у липні
2011 року по взаємовідносинам з ТОВ
«Кондитерська Фабрика Лагода» виник
обов'язок включити до податкових
зобов'язань суму ПДВ у розмірі 24758,33 грн.

Зазначена сума ПДВ у повному
обсязі відображена ТОВ «Кондитерська
Фабрика Лагода» у власних податкових
деклараціях з ПДВ за липень, серпень та
вересень 2011 року у графі «податковий
кредит».

Наведене свідчить, що податковий орган
дійшов вірного висновку про заниження
позивачем податкових зобов'язань з ПДВ
по взаємовідносинам з ТОВ
«Кондитерська Фабрика Лагода» за
липень 2011 року на загальну суму 11900,00
грн.

А відтак, податкове
повідомлення-рішення відповідача від
16.11.2011 № в частині нарахування
позивачу грошового зобов'язання у
розмірі 11900,00 грн. та штрафної санкції у
розмірі 2975,00 грн. є правомірним та
скасуванню не підлягає.

Також, в акті перевірки податковий
орган стверджує про заниження
позивачем податкового кредиту по
взаємовідносинам з ТОВ «Бізнес
Доставка Україна» на суму 5183,33 грн., ТОВ
«Тєфія» на суму 1199,94 грн., ТОВ
«Рокитнянська продовольча компанія»
на суму 24088,73 грн., ТОВ «Дистриб'ютерська
компанія «Продресурс» на суму 593,33 грн.
та ТОВ «Адвокацька компанія
МЛГРУП» на суму 1412,17 грн.

В обґрунтування власних
тверджень відповідач посилається
виключно на наявність у базі даних
податкового органу інформації про
наявність розбіжностей між
задекларованими позивачем податковими
зобов'язаннями та податковим кредитом,
задекларованим зазначеними
контрагентами позивача.

При цьому, позивачем надано суду
реєстр виданих та отриманих податкових
накладних до декларації з ПДВ за липень
2011 року з якого убачається, що по
взаємовідносинам з вищенаведеними
контрагентами позивачем задекларовано
лише ті суми ПДВ, існування яких в акті
перевірки податковим органом не
заперечувалось.

Зокрема, по взаємовідносинам з
ТОВ «Бізнес Доставка Україна» на суму
25850,00 грн., ТОВ «Тєфія» на суму 15416,68 грн.,
ТОВ «Рокитнянська продовольча
компанія» на суму 21067,30 грн., ТОВ
«Дистриб'ютерська компанія
«Продресурс» та ТОВ «Адвокацька
компанія МЛГРУП» на суму 0,00 грн.

Відповідно до положень статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

При цьому, суб'єкт владних
повноважень повинен подати суду всі
наявні у нього документи та матеріали,
які можуть бути використані як докази у
справі. У разі невиконання цього
обов'язку суд витребовує названі
документи та матеріали. Якщо особа, яка
бере участь у справі, без поважних
причин не надасть докази на пропозицію
суду для підтвердження обставин, на які
вона посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів.

Під час судового розгляду судом
неодноразово було витребувано від
податкового органу інформацію, яка
могла б підтвердити факт виникнення у
позивача у липні 2011 року включити до
зобов'язань з ПДВ вищенаведені суми ТОВ
«Бізнес Доставка Україна», ТОВ «Тєфія»,
ТОВ «Рокитнянська продовольча
компанія», ТОВ «Дистриб'ютерська
компанія «Продресурс» та ТОВ
«Адвокацька компанія МЛГРУП».

Зокрема, витребовувались реєстри
виданих та отриманих податкових
накладних зазначених підприємств за
період з липня 2011 року по жовтень 2011
року (період, у яких відповідно до
тверджень податкового органу
контрагенти позивача декларували
податковий кредит по взаємовідносинам
з позивачем), матеріали проведення
зустрічних звірок зазначених
перевірок, будь-яка бухгалтерська
документація, яка могла б підтвердити
твердження податкового органу.

Проте, всупереч вищенаведеним
нормам Кодексу адміністративного
судочинства України, податковим
органом не надано жодної додаткової
інформації, окрім копій декларацій
контрагентів позивача (без будь-яких
додатків до них, зокрема, реєстрів
накладних), на підтвердження власних
тверджень.

Зазначений факт позбавляє суд
можливості належним чином дослідити
спірні правовідносини.

З наявних в матеріалах справи
убачається факт недоведеності
відповідачем тверджень про порушення
позивачем норм податкового
законодавства в частині заниження
податкових зобов'язань з ПДВ за липень
2011 року по взаємовідносинам ТОВ
«Бізнес Доставка Україна», ТОВ «Тєфія»,
ТОВ «Рокитнянська продовольча
компанія», ТОВ «Дистриб'ютерська
компанія «Продресурс» та ТОВ
«Адвокацька компанія МЛГРУП».

За таких обставин, суд дійшов
висновку, що податкове повідомлення
рішення від 16.11.2011 № в
частині нарахування позивачу
грошового зобов'язання на суму 32477,50
грн. та штрафної санкції у розмірі 8119,37
грн. за порушення вимог Податкового
кодексу при взаємовідносинах з ТОВ
«Бізнес Доставка Україна», ТОВ «Тєфія»,
ТОВ «Рокитнянська продовольча
компанія», ТОВ «Дистриб'ютерська
компанія «Продресурс» та ТОВ
«Адвокацька компанія МЛГРУП» є
протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з частиною третьою статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Позивачем за подання позовної заяви
сплачено судовий збір у розмірі 30,00 грн.

Оскільки суд дійшов висновку про
часткове задоволення позовних вимог,
судові витрати у розмірі 21,24 грн.
підлягають стягненню з Державного
бюджету України на користь позивача.

Керуючись статтями 9, 11, 14, 69-72, 86, 94, 159 - 163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення рішення
Рокитнянської міжрайонної державної
податкової інспекції від 16.11.2011 №
в частині визначення фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 грошового
зобов'язання у розмірі 32477,50 грн. та
штрафної санкції у розмірі 8119,37 грн.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) судовий збір у
розмірі 21,24 грн.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Лисенко В.І.