Справа № 610/4655/14-а
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 р.Справа № 610/4655/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Балаклійського районного суду
Харківської області від 08.12.2014р. по
справі № 610/4655/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Балаклійському районі
Харківської області

про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

21.11.2014 року позивач, ОСОБА_1, звернувся
до суду із адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Балаклійському районі Харківської
області (далі по тексту - УПФУ в
Балаклійському районі Харківської
області, відповідач), в якому просив суд
:

1. Визнати дії відповідача
незаконними.

2. Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Балаклійському районі Харківської
області починаючи з 01.01.2014 року
провести перерахунок пенсії позивача
відповідно до ст.ст.50, 54, 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
а саме: установити державну (основну)
пенсію) в розмірі не нижче 8 мінімальних
пенсій за віком та додаткову пенсію в
розмірі 75% мінімальної пенсії за віком,
а також проводити відповідні виплати.

Постановою Балаклійського районного
суду Харківської області від 08.12.2014
року по cправі № 610/4655/14-а, прийнятою в
порядку скороченого провадження,
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Балаклійському районі Харківської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії в частині зобов'язання
відповідача провести перерахунок
пенсії - задоволено частково.

Визнано незаконними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Балаклійському районі Харківської
області щодо відмови у перерахунку
ОСОБА_1 пенсії відповідно до вимог
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Балаклійському районі
Харківської області здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно
до вимог Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" у розмірі 8 (восьми)
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком, та
провести відповідні виплати за період
з 21.05.2014 року по 02.08.2014 року.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаною
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції при прийнятті оскаржуваної
постанови норм матеріального та
процесуального права, просить суд
апеляційної інстанції постанову
Балаклійського районного суду
Харківської області від 08.12.2014 року по
cправі № 610/4655/14-а змінити шляхом
виключення з мотивувальної та
резолютивної частин постанови
кінцевої дати періоду, за який пенсія
позивача підлягає перерахунку (02.08.2014
року).

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги стверджує, що Кабінет Міністрів
України не уповноважений Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
зменшувати встановлені останнім
конкретні розміри доплат, пенсій та
компенсацій. З посиланням на ч.3 ст.22
Конституції України зазначив про
недопустимість звуження прав і свобод
позивача з прийняттям нових
нормативних актів. Вказує, що постанова
Кабінету Міністрів України № 1210 від
23.11.2011 року втратила чинність після
прийняття Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік».
Крім того, Кабінетом Міністрів України
не було видано жодної постанови про
встановлення конкретного розміру
основної та додаткової пенсій для осіб,
які мають статус постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Отже, при обчисленні пенсій позивачеві
слід застосовувати норми Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
а не постанови Кабінету Міністрів
України № 1210 від 23.11.2011 року. Зазначив,
що не погоджується із висновком суду
першої інстанції в частині обмеження
кінцевою датою періоду перерахунку
пенсії - по 02.08.2014 року, оскільки у
розумінні ст.1 Закону України «Пор
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» цей вид виплат не є
строковим.

З огляду на приписи ч.8 ст.183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено під час апеляційного
розгляду, що позивач є особою, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1 категорії та інвалідом 2
групи по захворюванню, пов'язаному з
виконанням обов'язків по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, що підтверджується наявними в
матеріалах справи копіями посвідчення
серії НОМЕР_2, виданого 30.11.2011 року,
вкладки до посвідчення № НОМЕР_1,
виданої 30.11.2011 року, та довідки МСЕК
серії 10 ААБ № 681098 від 20.02.2013 року (а.с.6, 7).

Позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Балаклійському районі Харківської
області, та отримує державну пенсію по
інвалідності, а також додаткову пенсію
згідно Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Як вбачається з матеріалів справи,
розмір основної та додаткової пенсій
ОСОБА_1 розрахований відповідачем в
порядку та розмірах, визначених
постановою Кабінету Міністрів України
від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Не погодившись з діями відповідача
щодо нарахування і виплати пенсії,
позивач звернувся з даним позовом до
суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивач має право на отримання
державної пенсії в розмірі,
передбаченому ч.4 ст. 54 Закону України
"Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", та
додаткової пенсії відповідно до ч.1 ст.
50 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", а відповідач неправомірно
відмовив у проведенні перерахунку
даних пенсій за період з 21.05.2014 року по
02.08.2014 року.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов висновку про необхідність
захисту прав позивача на отримання
зазначених пенсій за період з 21.05.2014
року по 02.08.2014 року, а також зобов'язав
відповідача здійснити такий
перерахунок за вказаний період та
забезпечити виплату державної та
додаткової пенсій відповідно до вимог
ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог за період з 02.08.2014 року, суд першої
інстанції виходив з їх
необґрунтованості.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги, отже,
перегляду підлягає рішення суду першої
інстанції в частині задоволення
позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог, з огляду на таке.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорії зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту населення
визначені та закріплені в Законі
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Статтею 49 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до п. 4 ст. 54 Закону України
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
(в редакції від 09.07.2007р. згідно з
Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008р. № 10-рп/2008) в усіх випадках
розміри пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими: по
третій групі інвалідності - 6
мінімальних пенсій за віком.

Згідно з ч.1 ст. 50 Закону України Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (в редакції
від 09.07.2007р. згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від
22.05.2008р. № 10-рп/2008) особам, віднесеним до
першої категорії, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірах:
інвалідам третьої групи - 50%
мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є
визначальною для вирішення даного
спору, крім того це право гарантується
Конституцією України (ч.2 ст.46
Конституції України).

Як вбачається з матеріалів справи, в
період з 21.05.2014 року пенсія позивачеві
виплачувалась в розмірі, передбаченому
постановою Кабінету Міністрів України
від 23.11.2011 року № 1210.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2012 рік" норми і положення
статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

Рішенням Конституційного Суду України
від 25.01.2012 року визначено, що в аспекті
конституційного подання положення
частини другої статті 96, пунктів 1, 2, 6
статті 116 Конституції України треба
розуміти так, що повноваження Кабінету
Міністрів України щодо розробки
проекту закону про Державний бюджет
України та забезпечення виконання
відповідного закону пов'язані з його
функціями, в тому числі щодо реалізації
політики у сфері соціального захисту
та в інших сферах. Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України. Суди
під час вирішення справ про соціальний
захист громадян керуються, зокрема,
принципом законності. Цей принцип
передбачає застосування судами
законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції‚ на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Також, пунктом 4 Прикінцевих положень
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2013 рік" встановлено, що у 2013
році норми і положення, зокрема, ст. 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

Згідно зі ст. 3 Бюджетного Кодексу
України бюджетний період для всіх
бюджетів, що складають бюджетну
систему України, становить один
календарний рік, який починається 1
січня кожного року і закінчується 31
грудня того ж року.

З аналізу наведених норм вбачається, що
визначення порядку та розмірів виплат
зазначеним категоріям громадян у 2012, 2013
бюджетних роках делеговано Кабінету
Міністрів України.

На виконання вищевказаних вимог
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1210 від 23.11.11 року були визначені
мінімальні розміри основної пенсії для
інвалідів, щодо яких встановлено
причинний зв'язок інвалідності з
Чорнобильською катастрофою, а також
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Однак, Законом України "Про Державний
бюджет України на 2014 рік" (в редакції,
чинній до 03.08.2014 року) не було
передбачено обмежень щодо
застосування ст. 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Отже, за конституційними нормами,
колегія суддів дійшла висновку, що при
визначенні розміру пенсій позивачеві в
період з 21.05.2014 року по 02.08.2014 року
застосуванню підлягають ст.ст.50 та 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
а з 03.08.2014 року вищевказана постанова
Кабінету Міністрів України від 23.11.2011
року № 1210.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що позивач у період з
21.05.2014 року по 02.08.2014 року має право на
отримання основної державної пенсії по
інвалідності та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі,
який встановлено положеннями ст.ст. 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що
Законом України "Про внесення змін до
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" від 31.07.2014 року, який
набрав чинності 03.08.2014 року, доповнено
Розділ "Прикінцеві положення" ЗУ "Про
державний бюджет України на 2014 рік"
пунктом 6-7, яким встановлено, що норми і
положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50,
51, 52 та 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

Таким чином, з 03.08.2014 року норми і
положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50,
51, 52 та 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України.

Рішенням Конституційного суду України
від 25.01.2012 року у справі № 3-рп/2012 суд
зазначив, що суди під час вирішення
справ про соціальний захист громадян
керуються, зокрема, принципом
законності. Цей принцип передбачає
застосування судами законів України. а
також нормативно - правових актів
відповідних органів державної влади,
виданих на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, в
тому числі нормативно-правових актів
Кабінету Міністрів України, виданих у
межах його компетенції, на основі і на
виконання Бюджетного кодексу України,
закону про Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Враховуючи викладене, колегія суддів
відхиляє посилання позивача на
безпідставність визначення судом
першої інстанції кінцевої дати строку,
протягом якого основна та додаткова
пенсії позивача підлягають
нарахуванню у розмірах, визначених ст.
ст.50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» - 02.08.2014 року.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справа
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд в
частині відмови в задоволенні позову
дійшов вичерпних юридичних висновків
щодо встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Балаклійського районного
суду Харківської області від 08.12.2014р. по
справі № 610/4655/14-а в частині відмови в
задоволенні позову залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Перцова Т.С.Судді
Дюкарєва С.В. Жигилій С.П.