Справа № 2а-4352/11/0309
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року
Справа № 9104/114170/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді - Довгополова О.М.,

суддів - Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Любешівському районі
Волинської області на постанову
Любешівського районного суду
Волинської області від 07 вересня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області про зобов'язання нарахувати та
виплатити додаткову пенсію та доплату
до пенсії особі, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи, -

ВСТАНОВИВ:

15 серпня 2011 року позивач звернулася до
суду з позовом, яким просила
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Любешівському районі
Волинської області здійснити
перерахунок та виплату доплати до
державної пенсії як непрацюючому
пенсіонеру за проживання у зоні
гарантованого добровільного
відселення в розмірі двох мінімальних
заробітних плат та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі,
віднесеній до категорії 3, у розмірі 25%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. ст. 39, 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за шість
місяців, що передують даті звернення до
суду з адміністративним позовом.

Постановою Любешівського районного
суду Волинської області від 07 вересня
2011 року позов задоволено частково:
зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок та виплату позивачу як
непрацюючому пенсіонеру, який проживає
у зоні гарантованого добровільного
відселення в розмірі двох мінімальних
заробітних плат, передбаченого ч.1 та ч.2
ст. 39 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 25 листопада 2010 року по 22
липня 2011 року включно з врахуванням ст.
53 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2010 рік», ст. 22 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» та виплачених сум як особі, яка
віднесена до категорії 3 додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в
розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком,
передбаченої ст. 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за
вказаний період із врахуванням ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Постанову в апеляційному порядку
оскаржив відповідач, вважає її такою,
що прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову скасувати та
прийняти нову, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі. На обґрунтування вимог
апеляційної скарги зазначає, що
додаткова пенсія та доплата до пенсії
були виплачені позивачу відповідно до
чинного на той час законодавства в
межах бюджетних асигнувань. Вважає
правомірними нарахування та виплату
пенсій відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України № 530 від
28.05.2008 року «Деякі питання соціального
захисту окремих категорій громадян» та
№ 836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні
виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Враховуючи те, що постанова суду
першої інстанції прийнята в порядку
скороченого провадження, відповідно до
п. 3 ч. 1 ст.197 КАС України розгляд даної
справи судом апеляційної інстанції
здійснюється в порядку письмового
провадження, за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід задовольнити частково з
наступних підстав.

Позивач є особою, яка потерпіла від
Чорнобильської катастрофи категорії 1,
перебуває на обліку у відповідача,
отримує пенсію за віком, доплату до
пенсії як непрацюючий пенсіонер, що
проживає у зоні гарантованого
добровільного відселення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 39 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають у зоні гарантованого
добровільного відселення, проводиться
доплата до пенсії в розмірі двох
мінімальних заробітних плат.

На звернення позивача про проведення
перерахунку розміру доплати до пенсії
відповідно до ст. 39 Закону № 796-ХІІ,
відповідачем у такому відмовлено.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 10-рп/2008 від 22.05.2008 року у справі №
1-28/2008 визнано таким, що не відповідає
Конституції України (є
неконституційним) положення Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», яким,
зокрема, було внесено зміни до окремих
положень Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Частиною 2 ст. 152 Конституції України
встановлено, що закони, інші правові
акти або їх окремі положення, що
визнані неконституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Оскільки Конституційний Суд України
рішенням від 22.05.2008 року визнав
неконституційними положення Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», якими
було змінено редакцію ст. ст. 39
зазначеного Закону, з дня прийняття
даного рішення діє його попередня
редакція.

Однак позивачу доплата до пенсії
виплачувалась відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 26.07.1996
року № 836 «Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали від наслідків
Чорнобильської катастрофи» в розмірі
10, 50 грн.

Такі дії відповідача є неправомірними,
виходячи принципу з пріоритетності
законів над підзаконними актами,
оскільки останні істотно звужують
обсяг встановлених законом прав
позивача, передбачених ст. 39 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України у
разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

При цьому колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до частини 2 статті 99 КАС
України (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин та
розгляду справи в суді першої
інстанції) для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

При цьому, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити про те, що 14 червня
2011 року Верховною Радою України
прийнято Закон України "Про внесення
змін до Закону України "Про Державний
бюджет України на 2011 рік", який набрав
чинності 19 червня 2011 року.

Пунктом 7 ч.1 цього Закону Прикінцеві
положення Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік"
доповнено п.4, яким установлено, що у 2011
році норми і положення ст.ст. 39, 50, 51, 52, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни", ст.ст. 14, 22, 37 та ч.3
ст.43 Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог Закону України від 14
червня 2011 року "Про внесення змін до
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік", - 06 липня 2011 року
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову № 745 "Про встановлення деяких
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету", яка набрала
чинності 23 липня 2011 року.

Судом встановлено, що виплата
щомісячної доплати, як непрацюючому
пенсіонеру, який проживає у зоні
гарантованого добровільного
відселення, за період з 15 лютого 2011 року
по 22 липня 2011 року здійснювалася у
менших, ніж передбачено законом,
розмірах. Отже, право позивача на
підставі Закону № 796-ХІІ є порушеним.
Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про задоволення позову в
частині нарахування та виплати доплати
до пенсії та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, за вказаний
період. Неврахування наведеного є
підставою для скасування рішення суду
першої інстанції.

Встановлено, що у період з 23.07.2011 року
управління Пенсійного фонду діяло
відповідно до постанови від 6 липня 2011
року № 745 «Про встановлення деяких
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету», його дії є
правомірними, а тому відсутні підстави
для задоволення позовних вимог у цій
частині.

Щодо позовних вимог в частині
зобов'язання відповідача нарахувати та
виплатити додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, як особі,
віднесеній до категорії 3, у розмірі 25%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. ст. 39, 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», колегія
суддів зазначає наступне.

11 листопада 2014 Львівським апеляційним
адміністративним судом на адресу
Управління Пенсійного фонду в
Любешівському районі Волинської
області надіслано запит за вих. № К-2452/14
про надання інформації про те, чи
знаходиться позивач на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду в
Любешівському районі Волинської
області та чи отримував доплату до
державної пенсії як непрацюючий
пенсіонер за проживання у зоні
гарантованого добровільного
відселення та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особі
віднесеній до категорії 3, відповідно
до ст. ст. 39, 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а також у
яких розмірах проводились вказані
виплати.

На вказаний запит Управління
Пенсійного фонду в Любешівському
районі Волинської області повідомляє,
що позивач не має права на додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, як
особі, віднесеній до категорії 3,
відповідно до ст. 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», оскільки
позивач є потерпілим внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії,
інвалідом 1 групи, що є підставою для
відмови у задоволенні позовних вимог в
частині нарахування та виплати
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, як особі, віднесеній до
категорії 3.

За наведених обставин колегія суддів
дійшла висновку, що оскаржувана
постанова підлягає скасуванню,
оскільки вона прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Одночасно колегія суддів зазначає, що
оскільки апеляційну скаргу подано на
постанову суду першої інстанції, яка
прийнята в порядку скороченого
провадження за результатами розгляду
справи, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, відповідно до ч. 10 цієї статті
ухвала апеляційного суду є остаточною
і оскарженню не підлягає.

Керуючись статтями 99, 195, 197 ч. 1 п. 3, 198, 202
п. 4, 205 ч. 2, 207, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В
И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області задовольнити частково.

Постанову Любешівського районного
суду Волинської області від 07 вересня
2011 року у справі № 2а-4352/11 - скасувати та
прийняти нову постанову.

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Любешівському районі
Волинської області здійснити
перерахунок та виплату на користь
ОСОБА_1 доплати до пенсії як
непрацюючому пенсіонеру за проживання
у зоні посиленого радіоекологічного
контролю у розмірі двох мінімальних
заробітних плат відповідно до ст. 39
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в редакції закону, яка
діяла до 01.01.2008 року, за період з 15
лютого 2011 року по 22 липня 2011 року з
урахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Постанова остаточна, оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
О.М. Довгополов

Судді:
Л.Я. Гудим

В.В. Святецький