Справа № 2а-4753/10/0870
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2010-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2010 року 17:08
Справа № 2а-4753/10/0870

Запорізький окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Прасова О.О.

при секретарі Гончаренко А.І., за участю
представників позивача Тамченко І.О.,
Сардак З.Д.,

розглянувши у місті Запоріжжі у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за заявою Відкритого акціонерного
товариства «Укртекстиль»

до Управління Пенсійного фонду України
в Шевченківському районі М.Запоріжжя
про визнання дій щодо направлення
вимог протиправними, скасування вимоги
про

сплату боргу від 04.02.2010 №Ю-3544 на суму 38128
грн. 44 коп., зобов'язання внесення

змін до облікової картки
страхувальника

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство
«Укртекстиль» (далі - позивач або ВАТ
«Укртекстиль») звернулося із
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м.Запоріжжя
(далі - відповідач або УПФУ в
Шевченківському районі м.Запоріжжя), в
якому просить суд: визнати дії
службових осіб УПФУ в Шевченківському
районі м. Запоріжжя щодо направлення
позивачу вимоги про сплату боргу
протиправною в зв'язку із сплатою
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування; скасувати вимогу про
сплату боргу за №Ю-3544 від 04.02.2010 р. на
суму 38128 грн. 44 коп., винесену УПФУ в
Шевченківському районі м.Запоріжжя;
зобов'язати УПФУ в Шевченківському
районі м.Запоріжжя внести відповідні
зміни в облікову картку
страхувальника. В обґрунтування позову
посилається на те, що оскільки
підприємством своєчасно та в повному
обсязі було сплачено суму страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування шляхом
подання до установи банку платіжних
документів про перерахування
страхових внесків до бюджету, то
прийняття вимоги про сплату боргу на
підставі Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та стягнення суми,
визначеної у вимозі за №Ю-3544 від
04.02.2010р. в розмірі 38128 грн. 44 коп., є
протизаконною.

Представники позивача в судовому
засіданні підтримали вимоги з підстав,
викладених у позові.

Відповідач позов не визнає, у
письмових запереченнях від 10.08.2010 за
вих. №4071/12 зазначає, що позивач, як
платник внесків до Пенсійного фонду
України, починаючи з 20.03.2009 надає до
УПФУ в Шевченківському районі
м.Запоріжжя розрахунки сум страхових
внесків, в яких нараховує страхові
внески, але сплачує їх несвоєчасно та
не у повному обсязі. Вказує, що згідно з
ч.9 ст.20 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» днем сплати страхових
внесків є день списання установою
банку суми платежу з банківського
рахунку страхувальника, а не день
подання платіжних доручень до установи
банку. В свою чергу вказує, що банк, який
обслуговує платника та банк, який
обслуговує отримувача несе перед
платником та отримувачем
відповідальність, пов'язану з
проведенням переказу. Зазначає, що
оскільки позивачем у встановлений
законом строк не були своєчасно
сплачені страхові внески, УПФУ в
Шевченківському районі м. Запоріжжя
згідно з вимогами ч. 3 ст. 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
сформувало та надіслало товариству
вимогу про сплату боргу.

В судове засідання, призначене на
06.09.2010, представник відповідача не
прибув, про дату, час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином. У
судовому засіданні, яке відбулось
12.08.2010, представник відповідача проти
позову заперечив.

Заслухавши думку представників
позивача та дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що дана позовна
заява не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено
наступне.

З 29 січня 2009 року по 31 грудня 2009 р.
до відділення №1 Запорізької філії ТОВ
«Укрпромбанк» позивачем до виконання
подані наступні платіжні документи: №
11 від 29.01.2009 на суму 3000,00 грн., № 15 від
18.02.2009 на суму 6000,00 грн., № 18 від 06.03.2009 на
суму 4500,00 грн., № 21 від 18.03.2009 на суму 4000,00
грн., № 24 від 19.03.2009 на суму 3000,00 грн., № 26
від 02.04.2009 на суму 3000,00 грн., № 33 від
30.04.2009 на суму 3000,00 грн., № 36 від 19.05.2009 на
суму 2000,00 грн., № 38 від 04.06.2009 на суму 5500,00
грн., № 40 від 19.06.2009 на суму 2000,00 грн., № 42
від 23.06.2009 на суму 2000,00 грн., № 44 від
03.07.2009 на суму 4000,00 грн., № 48 від 16.07.2009 на
суму 1500,00 грн., № 50 від 05.08.2009 на суму 6800,00
грн., № 51 від 05.08.2009 на суму 300,00 грн., № 54
від 18.08.2009 на суму 6800,00 грн., № 56 від
04.09.2009 на суму 3000,00 грн., № 57 від 04.09.2009 на
суму 500,00 грн., № 60 від 18.09.2009 на суму 2000,00
грн., № 62 від 06.10.2009 на суму 2500,00 грн., № 65
від 19.10.2009 на суму 2500,00грн., № 67 від 04.11.2009
на суму 500,00 грн., № 68 від 04.11.2009 на суму
2500, 00 грн., № 71 від 07.12.2009 на суму 550,00 грн.,
№ 72 від 07.12.2009 на суму 6500,00грн., - всього
на суму 77950 грн. 00 коп. для перерахування
з розрахункового рахунку 160,
відкритого в установі банку ТОВ
«Укрпромбанк» відповідно до договору
№524-06 від 12.09.2006 суми страхових внесків
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Також, позивачем, як платником
єдиного податку подано до банку
наступні платіжні доручення про
сплату єдиного податку № 12 від 03.02.2009 на
суму 9300,00 грн., № 17 від 06.03.2009 на суму 8050,00
грн., № 27 від 10.03.2009 на суму 9800,00 грн., № 34
від 19.05.2009 на суму 8250,00 грн., № 41 від
18.06.2009 на суму 7500,00 грн., № 46 від 16.07.2009 на
суму 8100,00 грн., № 52 від 18.08.2009 на суму 6850,00
грн., № 58 від 10.09.2009 на суму 7250,00 грн., № 63
від 12.10.2009 на суму 8450,00 грн., № 69 від
04.11.2009 на суму 9100,00 грн., № 70 від 07.12.2009 на
суму 7750,00 грн. - на загальну суму 90400 грн.
00 коп., в тому числі 42% до пенсійного
фонду 37968 грн. 00 коп.

Вищевказані платіжні документи
прийняті банком, але не виконані у
зв'язку із «недостатністю коштів на
кореспондентському рахунку банку».

04.02.2010 Управлінням Пенсійного
фонду Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя
сформовано та направлено позивачу
вимогу № Ю-3544 про сплату 38128 грн. 44 коп.
заборгованості.

Не погоджуючись із прийнятою
вимогою, ВАТ «Укртекстиль» звернулося
до суду.

Відповідно до п.1 ст.11 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування»
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню підлягають
особи, які працюють на підприємствах, в
установах, організаціях, створених
відповідно до законодавства, незалежно
від форм власності, виду діяльності та
господарювання, у філіях,
представництвах, відділеннях, в
об'єднаннях громадян, у фізичних осіб -
суб'єктів підприємницької діяльності
та інших осіб, включаючи юридичних і
фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування,
придбали спеціальний торговий патент,
на умовах трудового договору або на
інших умовах, передбачених
законодавство.

Згідно з п.1 ст.14 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» страхувальниками цих
осіб є їх роботодавці, які відповідно
до ч.1 ст.15 цього Закону є платниками
страхових внесків і зобов'язані на
підставі п.6 ч.2 ст.17 даного Закону
нараховувати, обчислювати та
сплачувати в установлені строки і в
повному обсязі страхові внески.

Статтею 18 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що страхові
внески є цільовим загальнообов'язковим
платежем, який справляється на всій
території України в порядку,
встановленому цим Законом.

Ставки, механізм справляння та пільги
зі сплати збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування встановлені
Законом України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування».

Згідно з ч.6 ст.20 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» страхувальники
зобов'язані сплачувати страхові
внески, нараховані за відповідний
базовий звітний період, не пізніше ніж
через 20 календарних днів з дня
закінчення цього періоду.

Частиною 9 ст.20 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що днем
сплати страхових внесків вважається у
разі перерахування сум страхових
внесків у безготівковій формі з
банківського рахунку страхувальника
на банківський рахунок органу
Пенсійного фонду або у випадках,
передбачених цим Законом, на рахунок
Накопичувального фонду - день списання
установою банку, установою Державного
казначейства України суми платежу з
банківського (спеціального
реєстраційного) рахунку
страхувальника незалежно від часу її
зарахування на банківський рахунок
органу Пенсійного фонду.

Тобто, диспозиція вказаної норми
вважає виконаним обов'язок
страхувальника по сплаті страхових
внесків лише з дня списання установою
банку суми платежу з банківського
(спеціального реєстраційного) рахунку
страхувальника, а тому подання
позивачем у встановлений законом строк
платіжних документів до банку не
вважається днем сплати страхових
внесків.

В даному випадку суд зазначає, що
причини, з яких страховий платіж не був
перерахований до Пенсійного фонду
України та наявність в діях товариства
вини, значення не мають, оскільки не
впливають на обов'язок своєчасного та
належного виконання зобов'язань по
сплаті страхових внесків. У цьому ж
зв'язку суд не приймає до уваги
посилання позивача вже на існуючі
судові рішення Запорізького окружного
адміністративного суду, оскільки у
справах №2а-516/10/0870, №2а-5574/09/0870 йшла мова
про нарахування Пенсійним фондом
штрафних санкцій, які можливі лише за
наявності у діях позивача вини.

Отже, не сплативши страхові внески у
термін, встановлений законодавством,
за позивачем утворилась
заборгованість (недоїмка) у розмірі не
перерахованих коштів.

Відповідно до ч.3 ст.106 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» територіальні
органи Пенсійного фонду за формою і у
строки, визначені правлінням
Пенсійного фонду, надсилають
страхувальникам, які мають недоїмку,
вимогу про її сплату.

Порядок формування органами
Пенсійного фонду вимог про сплату
боргу передбачено у розділі 8
«Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України», що затверджена постановою
Правління Пенсійного фонду України
19.12.2003р. за №21-1 та зареєстрована в
Міністерстві юстиції України 16.01.2004р.
за №64/8663 (надалі за текстом - Інструкція
№21-1).

Згідно з п. 8.2, 8.3 Інструкції №21-1 органи
Пенсійного фонду надсилають
страхувальникам вимогу про сплату
недоїмки у разі, якщо страхувальник має
на кінець звітного базового періоду
недоїмку зі сплати страхових внесків.
Вимога надсилається щомісяця протягом
п'яти днів, наступних за звітним
базовим періодом. Вимога про сплату
боргу в цьому випадку формується на
підставі облікових даних з карток
особових рахунків страхувальників на
всю суму боргу за формою згідно з
додатком 9 Інструкції №21-1.

Із наданої суду картки особового
рахунку ВАТ «Укртекстиль» вбачається,
що станом на 01.02.2010 заборгованість зі
сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування становила 38128 грн. 44 коп., з
них 37051 грн. 57 коп. - розмір недоїмки зі
сплати страхових внесків Розділ І (33,2 %,
4 %, 42 %) та 1076 грн. 87 коп. - розмір недоїмки
зі сплати страхових внесків Розділ І (1-5
%).

Отже, на час винесення оскаржуваної
вимоги, тобто 04.02.2010, у службових осіб
УПФУ в Шевченківському районі м.
Запоріжжя були наявні правові підстави
для формування та направлення позивачу
вимоги про сплату недоїмки в сумі 38128
грн. 44 коп. Дана заборгованість
сплачена позивачем 05.02.2010.

Частиною 3 ст.2 КАС України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності субєктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони:

1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з
метою, з якою це повноваження надано;

3) обгрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дескримінації;

8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто проятгом
розумного строку.

Частиною 2 ст.71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Враховуючи вищевикладене, суд
дійшов висновку, що вимога від 04.02.2010 за
№Ю-3544 винесена УПФУ в
Шевченківському районі м.Запоріжжя на
підставі наявної у позивача на той час
заборгованості в розмірі 38128 грн. 44 коп.,
тому підстави для її скасування
відсутні. Будь-яких порушень вимог
законодавства в діях службових осіб
при направлені позивачу спірної вимоги
судом також не встановлено. У зв'язку із
тим, що не знайшли свого підтвердження
доводи про протиправність
оскаржуваної вимоги, то відсутність
правові підстави і для задоволення
позовних вимог в частині зобов'язання
внести зміни в облікову картку
страхувальника.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 17, 94, 160, 163 КАС України; ст.ст. 11,
14, 15, 17, 18, 20, 106 Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»; п. 8.2, 8.3 «Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України»,
затвердженої постановою Правління
Пенсійного фонду України від 19.12.2003
№21-1, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 16.01.2004 за №64/8663, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Відкритого
акціонерного товариства «Укртекстиль»
до Управління Пенсійного фонду України
в Шевченківському районі м. Запоріжжя
про визнання дій щодо направлення
вимог протиправними, скасування вимоги
про сплату боргу від 04.02.2010р. №Ю-3544 на
суму 38128 грн. 44 коп., зобов'язання
внесення змін до облікової картки
страхувальника - відмовити в повному
обсязі.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне
оскарження, встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку заяву не було подано.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
О.О. Прасов