Справа № 694/2011/14-а
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2014-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Гончаренко
Суддя-доповідач: Бужак
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Бужак Н.П.;

суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.;

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області на постанову Звенигородського
районного суду Черкаської області від
26 листопада 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області про визнання протиправними дій
та зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до Звенигородського
районного суду Черкаської області з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Звенигородському районі
Черкаської області, в якому просила
збов'язати відповідача визнавши його
дії неправомірними, здійснити
перерахунок її пенсії державного
службовця, починаючи з 06.08.2014 року,
відповідно Закону України "Про
державну службу" в призначеному
розмірі 70% заробітної плати, згідно з
наданою довідкою Управління
Пенсійного фонду України Черкаської
області від 05.08.2014 року № 2974/03 про
складові заробітної плати (за останні 24
календарні місяці роботи або за
будь-які ) календарних місяців роботи
підряд перед зверненням за пенсією), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», з урахуванням сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових потреб та
індексації в сумі 48814,80 грн.

Постановою Звенигородського районного
суду Черкаської області від 26
листопада 2014 року адміністративний
позов задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, Управління
Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області подало апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
та прийняти нове рішення, яким в
задоволенні адміністративного позову
відмовити повністю.

В матеріалах справи достатньо
письмових доказів для вирішення
апеляційної скарги, а особиста участь
сторін у розгляді справи не
обов'язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів
визнала можливим розглянути справу в
порядку письмового провадження, як це
передбачено ст. 197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області. З 11.02.2011 року вона отримувала
пенсію по інвалідності згідно Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", а з
06.08.2014 року отримує пенсію по
інвалідності відповідно до Закону
України "Про державну службу" в розмірі
70 % заробітної плати працюючого
державного службовця. Загальний
страховий стаж становить 17 років 03
місяці 04 дні, з них державної служби - 13
років 09 місяців 05 днів. Розрахунок
пенсії відповідачем здійснювався без
включення у розмір заробітної плати
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових потреб та сум
індексації заробітної плати.

Згідно довідки Управління Пенсійного
фонду України у Звенигородському
районі Черкаської області від 05.08.2014
року № 2974/03 про складові заробітної
плати (за останні 24 календарні місяці
роботи або за будь-які 60 календарних
місяців підряд перед зверненням за
пенсією), що подається для призначення
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу», в графі інші
виплати, включені сумни за період з
серпня 2009 року по липень 2014 року, а саме
матеріальна допомога - 20 959,59 грн.,
індексація -27313,41 грн. , курси - 541,80 грн.
На всі виплати, що включені в довідку,
нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне
пенсійне-страхування.

Згідно зі статтею 37-1 Закону України
«Про державну службу» у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям, а
також у зв'язку із набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій. Перерахунок
пенсії здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону
України «Про оплату праці» заробітна
плата - це винагорода, обчислена, як
правило, у грошовому виразі, яку за
трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Положеннями статті 2 Закону України
«Про оплату праці» визначено структуру
заробітної плати, до якої входить:
основна та додаткова заробітна плата, а
також заохочувальні та компенсаційні
виплати.

Згідно з частиною 2 статті 33 «Про
державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Порядок обчислення заробітної плати
для перерахунку пенсії державного
службовця установлений постановами
Кабінету Міністрів № 865 від 31 травня 2000
року та № 581 від 23 квітня 2003 року.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів
України № 865 від 31 травня 2000 року із
змінами і доповненнями передбачено, що
особи, які вийшли на пенсію згідно з
Законом України «Про державну службу»
мають право на перерахунок пенсій, але
лише за умови підвищення заробітної
плати державним службовцям після
набрання чинності Законом України «Про
внесення змін до Закону України «Про
державну службу» від 16 січня 2003 року.

Відповідно до частини 1 статті 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Положеннями статті 41 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» визначені
виплати (доходи), що враховуються в
заробітну плату (дохід) застрахованої
особи для обчислення пенсії.

Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Отже, висновок суду першої інстанції
стосовно того, що матеріальна допомога
та допомога для вирішення
соціально-побутових питань, індексація
заробітної плати на які нараховувався
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються при
обчисленні розміру пенсії державного
службовця, є вірним.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає безпідставними доводи
апелянта, викладені в апеляційній
скаргзі, а тому вважає за необхідне
відмовити у її задоволенні.

Відповідно до ст. 198, 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції має право за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без
змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 160,197,198,200,205,206,212,254 КАС України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області залишити без задоволення, а
постанову Звенигородського районного
суду Черкаської області від 26
листопада 2014 року - без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
Бужак Н.П.

Судді
Костюк Л.О.

Троян Н.М.

.

Головуючий суддя
Бужак Н.П.

Судді:
Костюк Л.О.

Троян Н.М.