Справа № 560/1401/14-а
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Отупор
Суддя-доповідач:Мацький Є.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"22" грудня 2014 р.
Справа № 560/1401/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Мацького Є.М.

суддів:
Євпак В.В.

Шидловського В.Б.,

розглянувши в письмовому провадженні
у м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3
на постанову Дубровицького районного
суду Рівненської області від "22" жовтня
2014 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Велюнської сільської ради
Дубровицького району про визнання
дій неправомірними та протизаконними,
стягнення матеріального та морального
відшкодування ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Дубровицького
районного суду Рівненської області з
позовом до Велюнської сільської ради
Дубровицького району Рівненської
області та просила визнати дії голови
цієї ради щодо примушування до
укладання договору та нарахуванню
оплати послуги по утриманню місць
видалення відходів на території
Велюнської сільської ради
неправомірними та протизаконними. Крім
того, просила Велюнську сільську раду
повернути неправомірно отримані
грошові кошти за послугу по утриманню
місць видалення відходів та
зобов'язати виплатити на її користь
34408,20 грн. в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди та 15000 грн.
моральної шкоди та судові витрати.

Свої вимоги мотивувала тим, що 14 грудня
2012 року вона, як приватний підприємець,
в примусовому порядку була змушена
укласти договір на використання місць
видалення відходів з Велюнською
сільською радою Дубровицького району
Рівненської області в особі голови
Гнедька В.О. На виконання дії
вищевказаного договору вона сплатила
до каси відповідача суму в розмірі 419
грн. Вважає, що неправомірними діями
відповідача принижена честь та
гідність, ділова репутація, так як в с.
Велюнь, вона як приватний підприємець
утримує магазин, а також заподіяно
моральну шкоду, яка виразилася в
моральних стражданнях та переживаннях,
оскільки відповідач принизив її перед
іншими людьми примусивши до
неправомірних дій, а також їй довелось
витрачати її особистий час, здоров'я та
фінанси для отримання консультацій та
написання заяв, скарг, клопотань.

Постановою Дубровицького районного
суду Рівненської області від 22 жовтня
2014 року в задоволенні позовних вимог
відмолено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просила скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення про задоволення
позовних вимог в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального і
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до часткового
задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 14 грудня 2012 року
між ОСОБА_3 та Велюнською сільською
Радою Дубровицького району
Рівненської області був укладений
договір про використання місця
видалення відходів. Згідно умов
договору за використання місць
видалення відходів апелянт повинна
сплачувати орендну плату в розмірі 350
грн. на рік.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції
виходив із того, що даний спір є справою
адміністративної юрисдикції.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до ч.1 ст.17 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку зі здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

У даній справі Велюнська сільська Рада
Дубровицького району Рівненської
області, реалізуючи право на укладення
договору на використання місця
видалення відходів, а саме фактично на
використання земельної ділянки де воно
розташовано, відповідно до ст.5
Земельного кодексу України має рівні
права з громадянами та юридичними
особами, з якими вона вступає у
відносини щодо володіння, користування
і розпорядження землею, тобто є
рівноправним суб'єктом земельних
відносин. У цьому спорі учасники
земельних правовідносин не
підпорядковані один одному, а, отже,
суб'єкт владних повноважень - районна
державна адміністрація - владних
управлінських функцій не здійснювала.

За вказаного, з урахуванням правової
позиції, висловленої Верховним Судом
України у постанові від 01 жовтня 2013
року №21-345а13, слід дійти висновку, що
даний спір не підпадає під юрисдикцію
адміністративних судів, провадження у
справі підлягає закриттю на підставі
п.1 ч.1 ст.157 КАС України.

Відповідно до ст.1 Господарського
процесуального кодексу України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Як встановлено ч.3 ст.22 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»,
місцеві господарські суди розглядають
справи у спорах, що виникають з
господарських правовідносин, а також
інші справи, віднесені процесуальним
законом до їх підсудності.

Отже, за суб'єктним складом сторін та
сутністю спору дана справа підлягає
розгляду господарськими судами у
порядку, визначеному нормами
Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідно до ч.1 ст.203 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує судове
рішення в апеляційному порядку і
залишає позовну заяву без розгляду або
закриває провадження у справі з
підстав, встановлених статтями 155 і 157
цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 203, 205, 207,212,254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково, постанову
Дубровицького районного суду
Рівненської області від "22" жовтня 2014 р.
скасувати.

Провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Є.М. Мацький

судді:
В.В. Євпак

В.Б. Шидловський

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Велюнська
сільська рада Дубровицького району
с.Велюнь,Дубровицький район,
Рівненська область,34134

- ,