Справа № 821/1590/14-а
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" грудня 2014 р. м. Київ
К/800/60488/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Цуркана М.І. (головуючий);
Єрьоміна А.В.; Кравцова О.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Херсонської обласної
державної адміністрації, третя особа -
ОСОБА_5, про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії, що
переглядається за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 3
червня 2014 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 4 листопада 2014 року,

у с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до Херсонської обласної
державної адміністрації
(Адміністрація) про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії.

Зазначав, що у 2008 році уклав з
Адміністрацією договір оренди
земельної ділянки площею 100 гектар
строком на 5 років.

Посилаючись на те, що у 2013 році після
спливу строку оренди Адміністрація
фактично відмовилась від його
пролонгації, просив визнати таку
відмову незаконною, зобов'язавши
Адміністрацію укласти додаткову угоду
до договору оренди земельної ділянки
площею 100 гектарів, розташованої на
території Олексіївської сільської
ради Голопристанського району
Херсонської області.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 3 червня 2014
року, залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 4 листопада
2014 року, у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить оскаржувані рішення скасувати,
а позов задовольнити.

Заслухавши доповідача, здійснивши
перевірку доводів касаційної скарги,
матеріалів справи, колегія суддів
вважає, що скарга підлягає частковому
задоволенню.

Розглянувши цей спір по суті, суди
виходили з того, що він є
адміністративним.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України з таким
висновком не погоджується.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України справа
адміністративної юрисдикції - це
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

За правилами пункту 7 цієї ж норми
суб'єкт владних повноважень - це орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно з пунктом 3 частини першої
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
правовідносини, що виникають у зв'язку
з здійсненням суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій, а також у зв'язку з публічним
формуванням суб'єкта владних
повноважень шляхом виборів або
референдуму.

Колегія суддів звертає увагу, що
місцева державна адміністрація в
процесі своєї діяльності може
виступати не тільки як суб'єкт владних
повноважень.

Зокрема, укладаючи договір оренди
землі, яка, за правилами статті 13
Конституції України, належить народу
України, Адміністрація виступає в
якості представника народу, не
здійснює управлінських функцій та є
рівноправним учасником відповідних
відносин.

Це, в свою чергу, означає, що відносини
щодо укладення, виконання та
розірвання договору оренди не є
публічними, а спір, який виникає у таких
відносинах - не підлягає розгляду в
порядку адміністративного
судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що
предметом спору, який розглядається, є
укладення додаткової угоди до договору
оренди щодо пролонгації строку його
дії.

Пунктом 1 частини першої статті 15
Цивільного процесуального кодексу
України передбачено, що суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

З викладеного вбачається, що цей спір є
цивільним, а суди помилково розглянули
його в порядку адміністративного
судочинства.

Пунктом першим частини першої статті 157
Кодексу адміністративного судочинства
України передбачено, що суд закриває
провадження у справі, якщо справу не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 7 частини першої
статті 223 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції за наслідками розгляду
касаційної скарги має право скасувати
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанції та закрити
провадження.

За підставі викладеного, керуючись
статтями 220, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 3 червня 2014
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 4 листопада
2014 року скасувати, а провадження у
справі закрити.

Повернути ОСОБА_4 судовий збір у
загальному розмірі 160 (сто шістдесят)
грн 77 коп, сплачений відповідно до
квитанцій № 13036.149.1 від 6 травня
2014 року, № 10774.6.1 від 6 червня 2014 року та
№ 168 від 20 листопада 2014 року.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, встановленими статтями 237, 238,
2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді
М.І.Цуркан

А.В.Єрьомін

О.В.Кравцов