Справа № 2а/0470/6851/12
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

13 листопада 2014 року м.
Київ К/800/45757/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача),
Бутенка В.І., Лиска Т.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.
Першотравенську Дніпропетровської
області до Дніпропетровської обласної
дирекції Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль»
про зобов'язання вчинити певні дії,
касаційне провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.
Першотравенську Дніпропетровської
області на ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 11 грудня 2013 року та постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 19 червня 2013
року, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2012 року Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.
Першотравенську Дніпропетровської
області звернулося в суд першої
інстанції з позовом в якому просило
зобов'язати ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» перерахувати на рахунок
позивача кошти помилково нарахованих
щомісячних страхових виплат за період
з 06.06.2011 року по 30.01.2012 року, в розмірі
903,26 грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 19
червня 2013 року, залишено без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 11 грудня 2013 року, в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Суди попередніх інстанцій мотивували
свої рішення тим, що у відповідача
відсутні правові підстави для
перерахування коштів, які були
зараховані на банківський рахунок
клієнта і є власністю клієнта банку.

У поданій касаційній скарзі позивач
заявив вимоги про скасування рішень
судів попередніх інстанцій, як таких,
що ухваленні із порушенням норм
матеріального і процесуального права,
ухвалення нового рішення про
задоволення позовних вимог.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, відповідно до пункту
першого частини першої статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступні обставини.

29.09.2005 року, між сторонами було укладено
договір на зарахування та виплату на
особові рахунки страхових виплат №
1/09/04-20/157, за умовами якого, позивач
доручає, а відповідач бере на себе
зобов'язання здійснювати
перерахування на поточні рахунки,
відкриті в його установах, та виплату
страхових виплат громадянам на платній
основі через установи банку.

На обліку у відділенні з липня 2001 року
перебувала потерпіла на виробництві
ОСОБА_5, страхові виплати якій,
відділенням перераховувалися на
картковий рахунок № НОМЕР_2, відкритий
в АТ «Райффайзен Банк Аваль».

20.01.2012 року родичами потерпілої на
виробництві ОСОБА_5 було повідомлено
відділення про те, що ОСОБА_5 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року та надано свідоцтво
про смерть ОСОБА_5 серія НОМЕР_1 від
07.06.2011 року, виданого виконавчим
комітетом Зугреської міської ради
міста Харцизька Донецької області.

З метою досудового врегулювання спору,
відділення неодноразово зверталося до
обласної дирекції ПАТ « Райффайзен
Банк Аваль» (лист № 105/01-10 від 26.01.2012
року, лист № 269/01-10 від 23.02.2012 року) про
повернення надлишково перерахованих
коштів відповідно до умов Договору, але
щоразу отримувало відмову Банку з
посиланням на положення Договору на
відкриття карткового рахунку та емісію
картки «Онікс - Пенсійний» №
НОМЕР_2 04.08.2006 року, який було укладено
між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та
ОСОБА_5 Банк може дебетувати КР клієнта
лише за його письмової згоди
(лист № 312 від 01.02.2012 року, лист № 671 від
02.03.2012 року).

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
приходить до висновку, що зазначена
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступних
мотивів.

Згідно з ч. 2 ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права,
на які не було посилання в касаційній
скарзі.

Відповідно до частин першої та другої
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС)
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Приписам наведеної норми
кореспондують положення частини
четвертої статті 21 КАС, згідно з якими
вимоги про відшкодування шкоди,
заподіяної протиправними рішеннями,
діями чи бездіяльністю суб'єкта
владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Аналіз припису наведеної норми дає
підстави для однозначного висновку про
те, що адміністративними судами можуть
розглядатися вимоги про відшкодування
шкоди лише за наявності таких умов:
вимоги мають стосуватись шкоди,
завданої лише суб'єктом владних
повноважень; такі вимоги мають бути
поєднанні з вимогою про визнання
протиправними рішення, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (в редакції чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) спори щодо визначення
класу професійного ризику виробництва,
а також щодо розміру шкоди та прав на її
відшкодування, накладення штрафів та з
інших питань вирішуються в судовому
порядку.

За встановлених судами попередніх
інстанцій обставин, відповідач у
спірних відносинах не виконував
функцій суб'єкта владних повноважень, а
виступав особою, яка виконувала
доручення позивача, відповідно до умов
договору та платіжних документів.

На підставі наведеного, враховуючи
характер спірних правовідносин, суд
касаційної інстанції приходить до
висновку, що дану справу не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства,
оскільки така підлягає розгляду в
порядку господарського судочинства.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 223 КАС України
суд касаційної інстанції за наслідками
розгляду касаційної скарги має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій і залишити
позовну заяву без розгляду або закрити
провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 228 КАС України суд
касаційної інстанції скасовує судові
рішення в касаційному порядку і
залишає позовну заяву без розгляду або
закриває провадження у справі з
підстав, встановлених статтями 155 і 157
цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України
суд закриває провадження у справі якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 222, 223, 228, 231 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.
Першотравенську Дніпропетровської
області задовольнити частково.

Ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 11 грудня 2013 року та постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 19 червня 2013
року у справі № 2а/0470/6851/12 - скасувати.

Провадження у справі за позовом
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.
Першотравенську Дніпропетровської
області до Дніпропетровської обласної
дирекції Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль»
про зобов'язання вчинити певні дії -
закрити.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді
І.Я. Олендер

В.І. Бутенко

Т.О. Лиска

Суддя
І.Я. Олендер