Справа № 815/4144/14
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

09 грудня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/4144/14

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Білостоцький О. В.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Кравченко К.В

Лук’янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Одесі апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у Приморському районі м.Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 14 жовтня 2014р. по справі за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «ВЕНЕЦІЯ»
до Державної податкової інспекції у
Приморському районі м.Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014р. ТОВ «ВЕНЕЦІЯ» (далі
Товариство) звернулось в суд із позовом
до Державної податкової інспекції у
Приморському районі м.Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області (далі ДПІ) про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 03.07.2014р.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що ДПІ в період з
11.06.2014р. по 17.06.2014р. проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку Товариства з питань
підтвердження господарських
взаємовідносин з платником податків ПП
«ТОП ТРЕЙДІНГ», їх реальності та
повноти відображення в обліку за
періоди: січень, лютий 2014р.

За результатами перевірки 24.06.2014р.
складено акт за №3583/15-53-22-05/24764216, у
висновках якого зазначено, що
документально не підтверджено
реальність здійснення господарських
відносин з ПП «Топ Трейдінг» по ланцюгу
постачання, в результаті чого
Товариством завищено податковий
кредит у сумі 8400,86грн.

На підставі таких висновків ДПІ 03.07.2014р.
прийнято податкове
повідомлення-рішення за №. про
збільшення ТОВ «ВЕНЕЦІЯ» грошового
зобов'язання з ПДВ на суму: 840грн. -
основний платіж та 2100грн. - штрафні
санкції.

Позивач зазначає, що дійсність
господарських відносин з контрагентом
підтверджена належним чином
оформленими документами
бухгалтерського та податкового обліку,
а тому спірне податкове
повідомлення-рішення вважає
незаконним, таким, що порушує права та
законні інтереси платника податку.
Посилаючись на зазначені обставини,
позивач просить позов задовольнити.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 14 жовтня
2014р. позов задоволено, визнано
протиправним та скасоване податкове
повідомлення-рішення державної
податкової інспекції у Приморському
районі м.Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області №
від 03.07.2014р.

В апеляційній скарзі апелянт просить
постанову суду скасувати та ухвалити
нову постанову, якою відмовити у
задоволені позову, посилаючись на
порушення норм права.

Судова колегія вважає, що у
відповідності до п.1 ч.1 ст.197КАС України,
апеляційну скаргу можливо розглянути в
порядку письмового провадження,
оскільки в матеріалах справи достатньо
доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідь судді-доповідача,
доводи апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до висновку про залишення
скарги без задоволення, постанови суду
без змін, з наступних підстав.

За правилами ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивач та його контрагент ПП «ТОП
ТРЕЙДІНГ» належним чином оформили
договірні правовідносини та на
виконання вимог законодавства надали
усі необхідні первинні документи
бухгалтерської та податкової
звітності, які підтверджують
реальність господарських операцій, у
зв'язку з чим висновки податкового
органу про відсутність реальності
здійснення господарських операцій є
необґрунтованими, а спірне податкове
повідомлення-рішення підлягає
скасуванню.

Вирішуючи спір судова колегія вважає,
що суд першої інстанції повно та
об'єктивно дослідив обставини по
справі, надані докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що в період з
11.06.2014р. по 17.06.2014р. ДПІ проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку ТОВ «ВЕНЕЦІЯ» з питань
підтвердження господарських
взаємовідносин з платником податків ПП
«ТОП ТРЕЙДІНГ», їх реальності та
повноти відображення в обліку за
періоди: січень, лютий 2014р.

За результатами перевірки 24.06.2014р.
складено акт за №3583/15-53-22-05/24764216, у
висновках якого зазначено про
порушення позивачем вимог п.198.1, п.198.3,
п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 ПК України, що
призвело до завищення податкового
кредиту з податку на додану вартість
всього у сумі 8400,86грн., у тому числі: за
січень 2014р. - 3936,84грн., за лютий 2014р. -
4464,02грн., в результаті чого занижено
податок на додану вартість всього на
суму 8400,86грн., у тому числі: за січень
2014р. - 3936,84грн., за лютий 2014р. - 4464,02грн.

При проведенні перевірки відповідачем
враховано податкову інформацію,
відображену в акті ДПІ у Приморському
районі м.Одеси №1810/15-53-22-3/05 від 01.04.2014р.
«Про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ПП «ТОП ТРЕЙДІНГ» щодо
підтвердження взаємовідносин з
контрагентами, їх реальності та
повноти відображення в обліку за
період січень-лютий 2014р.».

На підставі висновків акту перевірки
03.07.2014р. ДПІ у Приморському районі
м.Одеси винесено податкове
повідомлення-рішення за № про
збільшення ТОВ «ВЕНЕЦІЯ» грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на суму: 8401,00грн. - основний
платіж та 2100,00грн. - штрафні санкції.

Перевіряючи правомірність прийнятого
податкового повідомлення-рішення, суд
першої інстанції виходив з того, що ст.1
ЗУ «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
визначено, що первинний документ як
документ, що містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Як зазначено у ст.9 ЗУ «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

За змістом п.198.1 ст.198 ПК України право
на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України -
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до ст.39 цього
Кодексу, та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п.193.1
ст.193 цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

В силу вимог п.198.6 ст.198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог ст.201 цього Кодексу) чи
не підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
п.201.11 ст.201 цього Кодексу.

З наведених законодавчих положень
вбачається, що обов'язковою умовою
виникнення у платника права на
формування податкового кредиту є
реальне здійснення операцій з
придбання товарів (робіт, послуг), а
також оформлення зазначених операцій
необхідними документами первинного
обліку (зокрема, податковими
накладними), що містять достовірні
відомості про обсяг та зміст
господарської операції.

Судом першої інстанції встановлено, що
основною господарською діяльністю ТОВ
«ВЕНЕЦІЯ», у період який перевірявся,
зокрема було виробництво металевих
дверей та вікон.

Як вбачається з матеріалів справи, між
ТОВ «ВЕНЕЦІЯ» та ОСОБА_2 було укладено
договір оренди нежитлового приміщення
№01/01 від 01.01.2014р. за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 455кв.м. для
виробництва металевих конструкцій,
жалюзі, протимоскітної сітки, ролет та
карнизів, що підтверджує факт
наявності приміщення для здійснення
господарської діяльності.

28.03.2013р. між ТОВ «ВЕНЕЦІЯ» та ПП
«ТОП-ТРЕЙДІНГ» був укладений договір
поставки №28/03 (а.с.58-60), за умовами якого
ПП «ТОП-ТРЕЙДІНГ» зобов'язується
поставити та передати у власність ПП
«ВЕНЕЦІЯ» товар (комплектуючі для
жалюзі, тканинні ролети, захисні
ролети, москітні сітки, тканини для
жалюзі) кількість, асортимент та ціна
якого визначаються за згодою сторін у
видаткових накладних на кожну партію
товару, а покупець зобов'язується
прийняти та оплатити зазначений товар.

На підтвердження виконання ПП
«ТОП-ТРЕЙДІНГ» умов договору поставки
позивачем надано до суду належним
чином складені та підписані первинні
та інші бухгалтерські документи, а
саме: податкові накладні, внесені до
реєстру виданих та отриманих накладних
за відповідні звітні періоди та
Єдиного реєстру податкових накладних
(а.с.99-110); відповідні видаткові накладні
(а.с.73-80); товарно-транспортні накладні
(а.с.85-92); дані бухгалтерського обліку
підприємства; акт приймання основних
засобів; виписки відділення № 4 ПУМБ в
м.Одеса про рух коштів по рахунку ТОВ
«ВЕНЕЦІЯ» (а.с.93-98).

Разом з цим, між позивачем та ОСОБА_2
було укладено договір оренди
автомобіля №01/01/1 від 01.01.2014р. марки JAK
HFC1020K с промтоварним фургоном,
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
підтверджує факт перевезення товару
від постачальника власними силами
позивача.

Крім того, 26.02.2014р. позивачем було
укладено договір про поступку права на
вимогу №2/26 з ПП «ТОП-ТРЕЙДІНГ» та ПП
«Фірма «ДЕЛЮКС» відповідно до якого
новий кредитор одержує право вимагати
від боржника належного виконання
зобов'язань щодо повної фінансової або
матеріальної компенсації боргових
зобов'язань, які виникли у наслідок
виконання умов вищезазначеного
договорю поставки, відповідно до
банківських виписок всього на суму
37084,12грн. у т.ч. ПДВ 6180,69грн. (а.с.61).

Що стосується посилань відповідача на
акт №1810/15-53-22-3/05 від 1 квітня 2014р.
«Про неможливість проведення
зустрічної звірки ПП «ТОП-ТРЕЙДІНГ»
щодо підтвердження взаємовідносин з
контрагентами, їх реальності та
повноти відображення в обліку за
період січень-лютий 2014р.», у якому
зазначено про відсутність реального
здійснення господарських операцій
цими підприємствами, у зв'язку з
відсутністю підприємства за
місцезнаходженням, колегія суддів
вважає безпідставними, оскільки
висновки акта жодним чином не доводять
факт порушення позивачем приписів
податкового законодавства при
отриманні товару у контрагента, що не є
достатньою підставою для позбавлення
платника податків права на податковий
кредит з податку на додану вартість по
операціям з таким контрагентом.

Разом з цим, право платника податку на
бюджетне відшкодування не залежить від
проведення або не проведення
зустрічних перевірок по всьому ланцюгу
до кінцевого контрагента, оскільки
позивач не може нести відповідальність
за невиконання чи неналежне виконання
обов'язків щодо сплати податків іншими
контрагентами. Якщо інші контрагенти
не виконали свого зобов'язання по
сплаті податку до бюджету, то це тягне
відповідальність та негативні
наслідки виключно для них.

При цьому, апелянтом не спростовано, що
на момент здійснення операцій з
купівлі товару позивачем та його
поставки, його контрагент був
зареєстрований в ЄДРПОУ та був
юридичною особою, наділеною цивільною
правоздатністю і дієздатністю, та
перебував на обліку як платник
податків і зборів.

Судом першої інстанції вірно зазначено
те, що акт про неможливість проведення
зустрічної звірки не є належним
доказом в підтвердження доводів
податкового органу про нереальність
виконання господарських операцій між
контрагентом та позивачем, оскільки за
умови складення актів про неможливість
проведення зустрічної звірки
фіксується факт наявності перешкод для
здійснення податкового контролю
органом ДПС щодо платника, і реальність
господарських операції такого
платника не є предметом звірки.

Виходячи з наведеного, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного та обґрунтованого
висновку про те, що прийняте спірне
податкове повідомлення-рішення є
незаконним, оскільки з боку позивача
при формуванні податкового кредиту за
вказаний період відсутні порушення
вимог податкового законодавства.

В доводах апеляційної скарги апелянт
посилається на неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права. На думку судової колегії,
викладені у скарзі доводи не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи порушення норм
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що постанова суду ухвалена з
додержанням норм процесуального та
матеріального права, а тому не вбачає
підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.197,198,200,206 КАС України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м.Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області -
залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 14 жовтня
2014р. - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Ю.М. Градовський

Судді:
К.В. Кравченко

О.В.Лук’янчук