Справа № 2а-3345/10/0870
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2010-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2010 року /17 год. 49 хв./
Справа № 2а-3345/10/0870

Запорізький окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Прасова О.О. при
секретарі Ісаєвій Н.С., розглянувши у м.
Запоріжжі у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом: Бердянського
міжрайонного прокурора Запорізької
області

до: Бердянської міської
ради Запорізької області

треті особи на

стороні відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

про: скасування п.7
рішення Бердянської міської ради
Запорізької

області №6 від
25.02.2010 «Про передачу у власність та в

оренду земельних
ділянок громадянам»,

ВСТАНОВИВ:

Бердянський міжрайонний прокурор
Запорізької області (далі - позивач або
прокурор) звернувся із
адміністративним позовом до
Бердянської міської ради Запорізької
області (далі - відповідач або
Бердянська міськрада) про скасування
п.7 рішення Бердянської міської ради
Запорізької області №6 від 25.02.2010 «Про
передачу у власність та в оренду
земельних ділянок громадянам».

Ухвалою суду про відкриття провадження
в адміністративній справі та
призначення справи до розгляду від
26.07.2010 до участі у справі як третіх осіб
на стороні відповідача залучено
громадян: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8.

У позові зазначено, що 28.04.2010
Бердянським міжрайонним прокурором
Запорізької області за вих.№527
принесено протест Бердянському
міському голові на рішення Бердянської
міської ради Запорізької області № 6
від 25.02.2010р. «Про передачу у власність
та в оренду земельних ділянок
громадянам». Даний документ реагування
обґрунтовувався тим, що: відповідно до
проектних рішень генерального плану
розвитку міста зазначені території
запроектовані для розміщення
оздоровчих установ та установ
відпочинку, зелених насаджень
загального користування; дозволи
надаються без розробки містобудівного
обґрунтування об'єкту, не встановлені
містобудівні умови і обмеження
забудови земельних ділянок. Вказані
дії суперечать вимогам ст.48 Земельного
кодексу України (надалі - ЗК України),
оскільки відповідно до генерального
плану м.Бердянськ на цій території
розташовані зелені насадження
загального користування, а відповідно
до п.3.39 ДБН 360-92 «Планування і забудова
міських і сільських поселень»
будівництво нових дачних районів в
межах міських населених пунктів не
допускається. Листом Бердянського
міського голови Шаповалова Є.І. від
11.05.2010 за вих.№02-1990/37 повідомлено, що
протест буде розглянутий на черговій
сесії Бердянської міської ради. Листом
Бердянського міського голови
Шаповалова Є.І. від 01.06.2010 за вих.№01-2411/37
прокурора повідомлено, що протест
розглядався на пленарному засіданні
Бердянської міської ради 27.05.2010, однак
рішення щодо зазначеного протесту не
набрало необхідної кількості голосів
для його прийняття. Оскільки ст.24
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» передбачено,
що органи місцевого самоврядування та
їх посадові особи діють лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією і
Законами України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і Законами
України, то рішення Бердянської
міської ради Запорізької області №6
від 25.02.2010р. «Про передачу у власність
та в оренду земельних ділянок
громадянам» є прийнятим з порушенням
законодавства.

Прокурором подано до суду клопотання
про розгляд справи у письмовому
провадженні. У клопотанні також
зазначено про підтримання позовних
вимог у повному обсязі.

Відповідач надав до суду письмові
заперечення на позовну заяву, у яких
зазначив, що ст.118 ЗК України визначено
порядок безоплатної приватизації
земельних ділянок громадянами. Вважає,
що така підстава позовних вимог
прокурора як надання дозволів без
розробки містобудівного обґрунтування
об'єкту, відсутність містобудівних
умов і обмежень забудови земельних
ділянок - виходять за межі заявлених
позовних вимог, оскільки набуття права
власності третіми особами на спірні
земельні ділянки не стосуються надання
третім особам по справі дозволів на
розроблення проекту відведення
земельних ділянок. У відповідності до
інформації управління архітектури та
містобудування виконавчого комітету
Бердянської міської ради генеральним
планом міста не передбачені умови
розташування окремих ділянок, а лише
загальне планування територій з
визначенням функціонального
зонування. Стосовно надання земельних
ділянок для індивідуального
будівництва на рекреаційних
територіях, то відповідно до ст.51 ЗК
України земельні ділянки, надані для
індивідуального дачного будівництва
відносяться до земель рекреаційного
призначення; ДБН 360-92 «Планування і
забудова міських і сільських поселень»
регламентується порядок розміщення
дачних товариств та об'єднань і не
визначає організацію розміщення
індивідуальних дач. Згідно з ДСТУ 4527:2006
«Послуги туристичні. Засоби
розміщення. Терміни та визначення»
дача визначається як неосновне житло
приватної особи у рекреаційній зоні,
використовуване нею для надання послуг
з тимчасового розміщування з метою
відпочинку. Просить у задоволенні
заявлених позовних вимог відмовити у
повному обсязі.

У судове засідання представник
відповідача не прибув. Про день, час і
місце розгляду справи відповідач
повідомлявся належним чином.

Треті особи на стороні відповідача у
судове засідання не прибули. Про день,
час і місце розгляду справи треті особи
повідомлялися належним чином.

З'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд приходить
до висновку про відсутність підстав
для задоволення позовних вимог з
наступних підстав.

Позивачем в обґрунтування своїх
позовних вимог надано протест від
28.04.2010 за вих.№527 принесений
Бердянським міжрайонним прокурором
Запорізької області Бердянському
міському голові на рішення Бердянської
міської ради Запорізької області №6
від 25.02.2010. Викладені у ньому відомості
ідентичні викладеним у позовній заяві.

Також, позивачем надано копію «Довідки
про порушення вимог земельного
законодавства на території м.
Бердянськ, виявлених за результатами
перевірки проведеної управлінням
Держземінспекції Держкомзему у
Дніпропетровській області»,
підписаної заступником директора
Департаменту Держземінспекції Іванюк
М.М. та складеної за матеріалами
Головного управління Держкомзему у
Запорізької області від 13.04.2010 за
№01-02-01/1366. Безпосередньо матеріали
перевірки до суду прокурором - не
надані.

Судом досліджено належним чином
завірену копію Рішення Бердянської
міської ради Запорізької області №20
від 03.12.2009, яким погоджено місця
розташування та надання дозволу на
розроблення проекту відведення
земельної ділянки громадянам.

Також, судом досліджено Акт перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства від 09.04.2010, складений
фахівцями Головного управління
Держкомзему у Запорізькій області. На 10
сторінці даного Акту зазначено, що
пунктами 1.23, 1.25, 1.13, 1.14 Рішення
Бердянської міської ради Запорізької
області №12 від 25.02.2010 та пунктом 1.19
Рішення Бердянської міської ради
Запорізької області №16 від 28.01.2010
надано дозволи громадянам на
виготовлення проектів землеустрою
щодо відведення земельних ділянок для
ведення городництва по вул. Сибірякова,
Макарова.

Пунктом 7 рішення Бердянської міської
ради Запорізької області №6 від 25.02.2010
затверджені проекти відведення та
передані у власність громадян
земельних ділянок для індивідуального
дачного будівництва в межах норм
безоплатної приватизації по
вул.Макарова.

У відповідності до ст.36 ЗК України, як
зазначено у вказаному Акті перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства від 09.04.2010, земельні
ділянки для городництва мають цільове
призначення - землі
сільськогосподарського використання,
які на Бердянській косі взагалі не
передбачені Генеральним планом міста.

Також, у вказаному Акті перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства від 09.04.2010 зазначено: «…у
великій кількості випадків громадянам
надаються дозволи на складання
проектів землеустрою взагалі без
зазначення місця розташування
земельних ділянок, що є грубим
порушенням вимог ч.6 ст.118 Земельного
кодексу України. Забудова та
благоустрій міста Бердянськ
виконується без урахування існуючої
містобудівної документації та
містобудівного законодавства…».

Разом з цим, у зазначеному Акті
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства від 09.04.2010 не вказано, а
позивачем до суду не надано доказів
вищевикладених порушень з
конкретизацією цих порушень,
зазначенням, яким саме громадянам
«…надаються дозволи на складання
проектів землеустрою взагалі без
зазначення місця розташування
земельних ділянок…».

Прокурором ані у протесті, ані у позові
також - не зазначено персоніфікованих
даних про порушення земельного
законодавства при виділенні земельних
дільниць конкретним особам.

Документи про притягнення осіб до
адміністративної чи будь-якої іншої
відповідальності за вчинені порушення
земельного законодавства до суду - не
надано.

Так, відповідно до п.7 рішення
Бердянської міської ради Запорізької
області №6 від 25.02.2010 затверджено
проекти відведення земельних ділянок
та передано громадянам: ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 у
власність земельні ділянки для
індивідуального дачного будівництва в
межах норм безоплатної приватизації.

Однак у Акті перевірки дотримання
вимог земельного законодавства від
09.04.2010, наданому до суду, не зазначено у
чому саме полягає порушення під час
прийняття рішення про передачу цим
громадянам України у власність
земельних ділянок для індивідуального
дачного будівництва.

Прокурором позовні вимоги також
обґрунтовані Законом України «Про
оголошення природних територій міста
Бердянська Запорізької області
курортом державного значення» №2305-ІV
від 11.01.2005, яким встановлені Межі округу
і зон санітарної охорони курорту
Бердянськ та Указом Президента України
№154/2010 від 10.02.2010 «Про створення
Приазовського національного
природного парку».

Вказаними нормативно-правовими актами
встановлені межі земель з їх
географічним визначенням.

Разом з цим, позивачем не надано до суду
документального підтвердження того, що
відведені земельні ділянки громадянам:
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 розташовані саме на
землях, на які поширюється дія Закону
України «Про оголошення природних
територій міста Бердянська
Запорізької області курортом
державного значення» та Указу
Президента України №154/2010 від 10.02.2010
«Про створення Приазовського
національного природного парку».

Відповідно до п.3.38* ДБН 360-92
«Містобудування. Планування і забудова
міських і сільських поселень. ДБН 360-92»,
затверджених 17.04.1992 наказом
Держкоммістобудування №44, території
дачних і садівницьких товариств і
об'єднань в залежності від їх
розміщення розділяються на дачні і
садівницькі поселення та райони. Дачні
і садівницькі поселення розміщуються
за межами населених пунктів. Дачні і
садівницькі райони - це переважно
існуючі території дачних і садових
товариств, що розташовані в межах
існуючих населених пунктів або
безпосередньо прилягають до них і
можуть бути адміністративно приєднані
до території існуючого населеного
пункту.

Будівництво нових дачних та
садівницьких районів в межах міських
населених пунктів не допускається
(п.3.39* ДБН 360-92 «Містобудування.
Планування і забудова міських і
сільських поселень. ДБН 360-92»).

Згідно п.3.45* ДБН 360-92 «Містобудування.
Планування і забудова міських і
сільських поселень. ДБН 360-92» дачні та
садівницькі райони (поселення)
розділяються на малі - від 30 до 100
ділянок, середні - від 101 - 300, крупні -
більше ніж 300.

Пунктом 7 рішення Бердянської міської
ради Запорізької області №6 від 25.02.2010
не передбачено створення дачного чи
садівницького району (поселення), тому
посилання прокурора на п.3.39* ДБН 360-92
«Містобудування. Планування і забудова
міських і сільських поселень. ДБН 360-92»
у адміністративному позові є
безпідставним.

Для всебічного, повного і об'єктивного
розгляду справи ухвалою суду про
відкриття провадження в
адміністративній справі та
призначення справи до розгляду від
26.07.2010 позивачу, відповідно до ч.2 ст.69,
ч.2 ст.110 КАС України, запропоновано було
надати:

- документальні, з топографічною
прив'язкою до місцевості, докази того,
що надані п.7 рішення Бердянської
міської ради Запорізької області №6
від 25.02.2010 земельні ділянки - віднесені
до земель оздоровчого призначення;

- Генеральний план м. Бердянськ
Запорізької області щодо вказаної у
позові території із зазначенням, що на
даній території розташовані зелені
насадження загального користування;

- кадастрову мапу території з
визначенням спірної ділянки на
місцевості;

- проектні рішення Генерального плану
розвитку м. Бердянськ де вказані
земельні ділянки запроектовані для
розміщення оздоровчих установ та
установ відпочинку, зелених насаджень
загального користування;

- документальне підтвердження, що
відповідно до генерального плану м.
Бердянськ на даній земельній ділянці
розташовані зелені насадження
загального користування.

Однак, позивачем на виконання вказаної
ухвали суду названі докази, в
обґрунтування позовних вимог - не були
надані.

Крім того, Бердянським міжрайонним
прокурором Запорізької області
незважаючи на зупинення 17.08.2010, 29.09.2010,
04.11.2010 провадження у справі для надання
додаткових доказів будь-яких
документів, свідчень які б
підтверджували протиправність п.7
рішення Бердянської міської ради
Запорізької області №6 від 25.02.2010р. «Про
передачу у власність та в оренду
земельних ділянок громадянам» до суду
не було надано.

До земель рекреаційного призначення,
відповідно до ст.51 ЗК України, належать
земельні ділянки зелених зон і зелених
насаджень міст та інших населених
пунктів, навчально-туристських та
екологічних стежок, маркованих трас,
земельні ділянки, зайняті територіями
будинків відпочинку, пансіонатів,
об'єктів фізичної культури і спорту,
туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів,
стаціонарних і наметових
туристично-оздоровчих таборів,
будинків рибалок і мисливців, дитячих
туристичних станцій, дитячих та
спортивних таборів, інших аналогічних
об'єктів, а також земельні ділянки,
надані для дачного будівництва і
спорудження інших об'єктів
стаціонарної рекреації.

У межах округу санітарної
(гірничо-санітарної) охорони
забороняються передача земельних
ділянок у власність і надання у
користування підприємствам, установам,
організаціям і громадянам для
діяльності, несумісної з охороною
природних лікувальних властивостей і
відпочинком населення (ч.3 ст.48 ЗК
України).

Дослідженням у судовому засіданні
фрагменту мапи з зазначенням
розташування спортивно-оздоровчого
табору Бердянського педагогічного
університету, Плану зонування
Генерального плану забудови міста
Бердянськ та світлокопій мапи з
зображенням фрагменту розташування
вулиці Макарова у м. Бердянськ, які
надані прокурором в обґрунтування
своїх позовних вимог - не встановлено
розташування відведених громадянам
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 земельних ділянок саме
на землях оздоровчого призначення, на
територіях, запроектованих для
розміщення оздоровчих установ та
установ відпочинку, зелених насаджень
загального користування тощо.

З наданих Бердянським міжрайонним
прокурором Запорізької області в
обґрунтування позову документів не
вбачається, що перелічені в п.7 рішення
Бердянської міської ради Запорізької
області №6 від 25.02.2010 земельні ділянки
перебувають на території Бердянської
коси.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

У відповідності зі ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За змістом ст.71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, Бердянським міжрайонним
прокурором Запорізької області,
всупереч вимог ст.71 КАС України, не
доведено тих фактичних обставин, на
яких ґрунтуються його позовні вимоги.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
до висновку про неможливість
задоволення позовних вимог про
скасування п.7 рішення Бердянської
міської ради Запорізької області №6
від 25.02.2010р. «Про передачу у власність
та в оренду земельних ділянок
громадянам».

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 17, 69, 71, 110, 160, 163 КАС України; ст.19
Конституції України; ст.ст. 48, 51
Земельного кодексу України; п. 3.38*, 3.39*,
3.45* ДБН 360-92 «Містобудування. Планування
і забудова міських і сільських
поселень. ДБН 360-92», затверджених 17.04.1992
наказом Держкоммістобудування №44, суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову Бердянського міжрайонного
прокурора Запорізької області до
Бердянської міської ради Запорізької
області про скасування п.7 рішення
Бердянської міської ради Запорізької
області №6 від 25.02.2010р. «Про передачу у
власність та в оренду земельних
ділянок громадянам» - відмовити у
повному обсязі.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне
оскарження, встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку заяву не було подано.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя (підпис)
О.О. Прасов

Постанова виготовлена у повному обсязі
16.12.2010.

Постанова не набрала законної сили

Суддя
О.О. Прасов