Справа № П/811/1082/14
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 грудня 2014 рокусправа № П/811/1082/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дадим Ю.М.

суддів:
Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового
засідання: Фірсіка Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Відділу
Державної виконавчої служби
Новоукраїнського районного управління
юстиції Кіровоградської області на
постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 05 травня 2014
року у справі за адміністративним
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Відділу Державної виконавчої
служби Новоукраїнського районного
управління юстиції Кіровоградської
області про визнання дій
протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 05 травня 2014
року позов фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 задоволено повністю: визнано
дії державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Новоукраїнського районного управління
юстиції Кіровоградської області
Гончарова С.В. щодо винесення постанов
від 07 березня 2014 року про стягнення з
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
виконавчого збору у розмірі 1115,70 грн. та
витрат на проведення виконавчих дій у
розмірі 50 грн. протиправними, скасовано
постанови державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Новоукраїнського районного управління
юстиції Кіровоградської області
Гончарова С.В. щодо винесення постанов
від 07 березня 2014 року про стягнення з
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
виконавчого збору у розмірі 1115,70 грн. та
витрат на проведення виконавчих дій у
розмірі 50 грн.

Не погодившись із судовим рішенням,
Відділ Державної виконавчої служби
Новоукраїнського районного управління
юстиції Кіровоградської області подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Сторони в судове засідання не
з'явились, були належним чином
повідомлені про дату, час та місце
розгляду справи, тому у відповідності
до положення ст. 41 КАС України
фіксування судового процесу не
здійснюється.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається та
судом першої інстанції встановлено, що
27.02.2014 року державним виконавцем ВДВС
Новоукраїнського РУЮ Кіровоградської
області Гончаровим С.В. винесено
постанову ВП №42257175 про відкриття
виконавчого провадження з виконання
виконавчого листа №811/1962/13, виданого
17.02.2014 року Кіровоградським окружним
адміністративним судом про стягнення з
ОСОБА_1 на користь Кіровоградського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарських санкцій
та пені у сумі 11157,02 грн.

Задовольняючи позовні вимоги позивача,
суд першої інстанції посилався на
наступне.

Згідно ч.1 ст.31 Закону України «Про
виконавче провадження», копії постанов
державного виконавця та інші документи
виконавчого провадження (далі -
документи виконавчого провадження), що
державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Як видно, позивач зазначає, що
постанова про відкриття виконавчого
провадження з виконання викоавчого
листа №811/1962/13 була надіслана на адресу
боржника простим листом поштовою
кореспонденцією 01.03.2014 року та отримана
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
лише 12.03.2014 року.

В копіях матеріалів виконавчого
провадження, наданих представником
відповідача, відсутні докази
направлення постанови про відкриття
виконавчого провадження
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення, в зв'язку з чим суд дійшов
висновку, що позивач був повідомлений
про відкриття виконавчого провадження
12.03.2014 року.

14.03.2014 року позивач, в порядку ст. 35
Закону України «Про виконавче
провадження», звернувся до відповідача
з заявою про відкладення провадження
виконавчих дій та сплатив борг в
повному обсязі, що підтверджується
наявними в матеріалах справи
відповідними копіями заяв та
платіжного доручення.

Як встановлено судом першої інстанції,
державним виконавцем ВДВС
Новоукраїнського РУЮ Кіровоградської
області Гончаровим С.В. 07.03.2014 року
винесено постанову серії ВП №42257175 про
стягнення з ОСОБА_1 витрат на
проведення виконавчих дій у сумі 50 грн.
та постанову серії ВП №42257175 про
стягнення виконавчого збору у розмірі
1115,70 грн.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України
«Про виконавче провадження», у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ст.41 Закону України «Про
виконавче провадження», витрати
органів державної виконавчої служби,
пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій щодо
забезпечення примусового виконання
рішень, є витратами виконавчого
провадження.

Витрати виконавчого провадження
здійснюються за рахунок коштів
Державного бюджету України та коштів
виконавчого провадження, які
використовуються у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Кошти виконавчого провадження
складаються з: авансового внеску
стягувача на організацію та проведення
виконавчих дій; стягнутих з боржника
витрат, пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій; інших
надходжень, що не суперечать
законодавству.

До витрат, пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, належать
кошти, за рахунок яких здійснено
оплату: перевезення, зберігання і
реалізації майна боржника; послуг
експертів, суб'єктів оціночної
діяльності - суб'єктів господарювання
та інших осіб, залучених у
встановленому законом порядку до
провадження виконавчих дій; поштового
переказу стягувачу стягнених
аліментних сум; проведення розшуку
боржника, його майна або розшуку
дитини; розміщення оголошення в
засобах масової інформації;
виготовлення та пересилання
документів виконавчого провадження,
ведення Єдиного державного реєстру
виконавчих проваджень; інших витрат,
необхідних для забезпечення належної
організації виконання рішень органами
державної виконавчої служби.

Про стягнення з боржника витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, державний
виконавець виносить постанову, яка
затверджується начальником
відповідного відділу державної
виконавчої служби. Зазначена постанова
надсилається сторонам не пізніше
наступного робочого дня після її
винесення і може бути оскаржена ними до
суду у десятиденний строк.

Аналізуючи зазначені норми, можна
дійти висновку що у разі виконання
боржником рішення самостійно,
постанови про стягнення виконавчого
збору, про накладення штрафу та про
стягнення витрат, пов'язаних із
організацією та проведенням
виконавчих дій державним виконавцем
виноситись на повинні.

У разі, якщо копія постанови про
відкриття виконавчого провадження
одержана боржником несвоєчасно,
внаслідок чого боржник був позбавлений
можливості добровільно виконати
рішення у встановлений державним
виконавцем строк, за письмовою заявою
боржника при підтвердженні факту
несвоєчасного одержання вказаної
постанови державний виконавець
відкладає провадження виконавчих дій у
порядку, встановленому ст. 35 Закону
України «Про виконавче провадження»,
та поновлює боржнику строк для
добровільного виконання рішення.

Судом першої інстанції
встановлено, що копію постанови про
відкриття виконавчого провадження
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
одержала несвоєчасно, на наступний
день після її отримання самостійно
сплатила заборгованість.

Отже, суд першої інстанції
правомірно вирішив, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню.

За таких обставин, суд вважає, що
рішення суду першої інстанції
викладене достатньо повно,
обґрунтовано та мотивовано з
посиланням на конкретні пункти законів
України, які регулюють спірні
правовідносини, що свідчить про
відсутність підстав для його
скасування.

З огляду на встановлені судом
першої інстанції фактичні обставини
справи та обрану правову позицію, суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Відділу Державної
виконавчої служби Новоукраїнського
районного управління юстиції
Кіровоградської області - залишити без
задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 05 травня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
Ю.М. Дадим

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко