Справа № 159/7391/13-а 2а/159/267/13
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2014 року
Справа №
876/15722/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Святецького В.В.,

суддів
Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Ковельського міськрайонного суду
Волинської області від 04 грудня 2013 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в м. Ковелі та Ковельському
районі Волинської області про
перерахунок та виплату пенсії,

ВСТАНОВИВ:

20.11.2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Ковелі та Ковельському районі, в
якому просила визнати дії відповідача
протиправними, зобов'язати відповідача
провести перерахунок пенсії позивача
як чорнобильця, враховуючи всі
надбавки та доплати, стягнути з
відповідача на користь ОСОБА_1
перераховану пенсію у розмірі 26 283 гри.
60 коп. за період з 01.06.2013 року по 30.11.2013
року, а також додаткову пенсію в
розмірі 1716 грн. 48 коп. Одночасно зі
зміною розміру мінімальної пенсі за
віком зобов'язати УПФУ в м. Ковелі та
Ковельському районі в подальшому
проводити виплату основної та
додаткової пенсії позивачу за нормами
ст.ст. 50 та 54 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», тобто у розмірах 8
мінімальних пенсій за віком та 75 %
мінімальної пенсії за віком

Постановою Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 04 грудня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, оскільки вважає, що
постанова прийнята з порушенням
закону, без посилання на норми
матеріального права.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд
першої інстанції не взяв до уваги те, що
Постанова Кабінету Міністрів України
№ 1210 «Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
яка набула чинності з 01.12.2012 року діє
лише на виконання Закону України «Про
державний бюджет України на 2012 рік».

Що стосується аналогічної постанови
уряду, яка б поширювалась на 2013 рік, то
такий нормативно-правовий акт не
приймався, а відтак, Постанова КМУ № 1210
«Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
не може поширюватись на правовідносини
щодо соціального забезпечення
населення у 2013 році.

З огляду на викладене, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України
колегія суддів вважає доцільним
розглядати справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга не
підлягає до задоволення, з таких
підстав.

Судом встановлено, що позивач є
потерпілим внаслідок Чорнобильської
катастрофи віднесений до 1 категорії,
що підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1 та згідно довідки серії МСЕ №
016497 визнана інвалідом третьої групи
захворювання, пов'язаного з наслідками
Чорнобильської катастрофи.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У ч. 3 ст. 22 Конституції України
зазначено, що при прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних
законів не допускається звуження
змісту та обсягу існуючих прав і
свобод.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України
передбачено, що громадяни мають право
на соціальний захист, що включає право
на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та інших
випадках, передбачених законом.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що УПФУ правомірно здійснювало
виплату основної та додаткової пенсії
в розмірі, передбаченому Постановою
КМУ.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, відповідають
нормам матеріального права та є
правильними з таких міркувань.

Статтею 49 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII
передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до частини четвертої статті
54 цього Закону (в редакції, що діяла до 1
січня 2008 року), якою визначено підстави
та умови призначення державних пенсій
особам, віднесеним до категорії 1, та у
зв'язку з утратою годувальника, в усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів
ІІІ групи, щодо яких встановлено
зв'язок із Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими 6 мінімальних
пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 Закону № 796-ХІІ
особам, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема, інвалідам ІІІ групи - у розмірі
50 процентів мінімальної пенсії за
віком.

Згідно з пп. пп. 12, 15 п. 28 розділу 2 Закону
України «Про державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» внесено
зміни до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а саме:
розмір додаткової пенсії особам
віднесеним до категорії 1, які є
інвалідами ІІІ встановлено в розмірі 15
% прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність (ст. 50); розмір
пенсії для осіб, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими для інвалідів,
щодо яких встановлено причинний
зв'язок інвалідності з Чорнобильською
катастрофою по ІІІ групі інвалідності
110 % прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність (ст. 54).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 року у справі № 1-28/2008, визнано
неконституційними зазначені положення
Закону України «Про державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
тому з 22 травня 2008 року позивач має
право на отримання пенсії в розмірах,
визначених ст. ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

При цьому, суд першої інстанції,
вирішуючи спір, вірно виходив з того, що
пунктом 4 Прикінцевих положень Закону
України «Про Держаний бюджет України
на 2013 рік» встановлено, що у 2013 році
норми і положення ст. 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39,
48, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та в розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Так, Рішенням Конституційного Суду
України від 25 січня 2012 року №3-рп/2012
дано тлумачення, що нормативно-правові
акти Кабінету Міністрів України під
час вирішення справ про соціальний
захист підлягають застосуванню тоді,
коли вони видані у межах його
компетенції, на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, Закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 23 листопада 2011 року №1210 «Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», яка
набрала чинності 1 січня 2012 року,
затверджено Порядок обчислення пенсій
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи. Оскільки
вказаний Порядок визначає механізм
обчислення пенсій відповідно до статті
50, 54 і 57 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а відтак, вимоги позивача
задоволенню не підлягають.

Статтею 159 КАС України визначено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

В силу ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення з
одних лише формальних міркувань.

Таким чином, враховуючи вищенаведене,
суд апеляційної інстанції визнає, що
судом першої інстанції, при вирішенні
даного спору, правильно встановлено
обставини справи та ухвалено законне
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
постанова суду першої інстанції
ґрунтується на повно, об'єктивно і
всебічно з'ясованих обставинах, доводи
апеляційної скарги її не спростовують,
тому підстав для скасування постанови
суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 04 грудня 2013 року в справі №
159/7391/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили рішенням суду
апеляційної інстанції шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:
В.В. Святецький

Судді:
Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов