Справа № 826/2031/14
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2014 року м. Київ
К/800/55733/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Загороднього А.Ф.,

суддів
Білуги С.В.,

Тракало В.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Агроконд» на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
31 березня 2014 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 25 вересня 2014 року у справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агроконд» до
Управління Укртрансінспекції у м.
Києві Державної інспекції України з
безпеки на наземному транспорті, третя
особа - Дочірнє підприємство
«Кіровоградський облавтодор» в особі
філії «Кіровоградська ДЕД» про
визнання протиправною та скасування
постанови від 13 січня 2014 року № 042343, -

встановила:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Агроконд»
звернулося до суду з адміністративним
позовом до Управління
Укртрансінспекції у м. Києві Державної
інспекції України з безпеки на
наземному транспорті, третя особа -
Дочірнє підприємство «Кіровоградський
облавтодор» в особі філії
«Кіровоградська ДЕД» про визнання
протиправною та скасування постанови
від 13 січня 2014 року № 042343.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 31
березня 2014 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 25 вересня
2014 року, в задоволенні позову ТОВ
«Агроконд» відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Агроконд»
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та
постановити нове рішення про
задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
оскільки рішення судів першої та
апеляційної інстанцій постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими і не дають підстав,
які передбачені статтями 225-229 Кодексу
адміністративного судочинства України
для зміни чи скасування судових рішень.

Судами встановлено, що 09 листопада 2013
року уповноваженими особами
управління Укртрансінспекції у
Кіровоградській області проведено
перевірку транспортного засобу марки
МАЗ, державний номерний знак АА0682СІ, з
причепом державний номерний знак
АА1559ХХ, що належить ТОВ «Агроконд» та
встановлено порушення статті 60 Закону
України «Про автомобільний транспорт»
в частині надання послуг з перевезення
вантажу згідно товарно-транспортної
накладної від 19 листопада 2013 року №
12ААГ (№16534) з перевищенням вагових
обмежень без оформлення документів,
перелік яких визначений статтею 48
вказаного Закону, а саме: дозвіл, який
дає право на рух автомобільними
дорогами України, виданий
компетентними уповноваженими
органами, про що складено акт від 19
листопада 2013 року № 098593.

05 грудня 2013 року управлінням
Укртрансінспекції у м. Києві Державної
інспекції України з безпеки на
наземному транспорті на адресу
позивача направлено повідомлення про
дату, час і місце розгляду матеріалів.
Проте представник ТОВ «Агроконд» на
розгляд матеріалів не з'явився.

За результатами розгляду матеріалів,
винесено постанову від 13 січня 2014 року
№ 042343 про застосування до позивача
фінансової санкції у розмірі 1700,00 грн.

Відповідно до частини 3 статті 48 Закону
України «Про автомобільний транспорт»
у разі перевезення вантажів з
перевищенням габаритних або вагових
обмежень, які здійснюються на
договірних умовах чи для власних
потреб, обов'язковим документом є
дозвіл, який дає право на рух
автомобільними дорогами України,
виданий компетентними уповноваженими
органами.

Згідно пункту 3 статті 60 Закону України
«Про автомобільний транспорт» за
порушення законодавства про
автомобільний транспорт до
автомобільних перевізників
застосовуються штраф у розмірі десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян за надання послуг з
перевезень пасажирів та вантажів без
оформлення документів, перелік яких
визначений статтями 39 та 48 цього
Закону.

Положеннями пунктів 2, 3 Порядку
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 08 листопада 2006
року № 1567 (далі - Порядок) визначено, що
державному контролю підлягають усі
транспортні засоби вітчизняних та
іноземних суб'єктів господарювання
(далі - транспортні засоби), що
здійснюють автомобільні перевезення
пасажирів та вантажів на території
України.

Пунктом 15 Порядку встановлено, що під
час проведення рейдової перевірки
(безпосередньо перевірки
автотранспортних засобів, які
здійснюють внутрішні перевезення
пасажирів та вантажів) перевіряється,
зокрема, наявність визначених статтями
39 і 48 Закону України «Про автомобільний
транспорт» документів, на підставі
яких здійснюється перевезення
автомобільним транспортом.

Відповідно до пункту 21 Порядку у разі
виявлення в ході перевірки
автотранспортного засобу порушення
законодавства про транспорт,
відповідальність за які передбачена
Законом України «Про автомобільний
транспорт», посадовими особами, що
провели перевірку, складається акт за
формою, передбаченою цим Порядком, в
якому зазначаються виявлені порушення.

Згідно з пунктом 25 Порядку справа про
порушення розглядається посадовою
особою органу державного контролю за
місцем знаходження суб'єкта
господарювання або за місцем виявлення
порушення (за письмовою заявою
уповноваженої особи суб'єкта
господарювання) не пізніше ніж
протягом двох місяців з дня його
виявлення. За наявності підстав
керівник органу державного контролю
або його заступник виносить постанову
про застосування фінансових санкцій,
яка оформлюється згідно з додатком № 5
до Порядку.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суди виходили з правомірності
дій управління Укртрансінспекції у м.
Києві Державної інспекції України з
безпеки на наземному транспорті при
прийнятті спірної постанови від 13
січня 2014 року № 042343 про застосування
фінансових санкцій.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що наказом Державної
служби автомобільних доріг України від
17 липня 2007 року № 377 «Про організацію та
забезпечення контролю за проїздом
великовагових та великогабаритних
транспортних засобів автомобільними
дорогами загального користування» з
метою збереження автомобільних доріг
та штучних споруд на них від руйнувань
при проїзді великогабаритних та
великовагових транспортних засобів
автомобільними дорогами загального
користування та на виконання постанови
Кабінету Міністрів України № 879 від 27
червня 2007 року, передано ПАТ «ДАК»
Автомобільні дороги України»
повноваження з організації та
проведення габаритно-вагового
контролю за проїздом автомобільними
дорогами загального користування
великогабаритних і великовагових
транспортних засобів, крім
великовагових транспортних засобів,
загальна вага яких перевищує 60 тонн та
(або) осьове навантаження перевищує 15
тонн. Забезпечення організації та
виконання робіт з проведення
габаритно-вагового контролю на
автомобільних дорогах покладено на
Служби автомобільних доріг в областях
та дочірні підприємства ПАТ «ДАК»
Автомобільні дороги України» спільно з
підрозділами Державтоінспекції.

Крім того, судами попередніх інстанцій
досліджено, що Графік щоденної
(цілодобової) роботи пересувного
пункту габаритно-вагового контролю в
Кіровоградській області на листопад 2013
року, 31 жовтня 2013 року підписаний
Директором ДП «Кіровоградський
облавтодор» Ліневич М.А. і Начальником
Управління Укртрансінспекції у
Кіровоградській області Кукуленко О.В.,
та 31 жовтня 2013 року затверджений
Заступником Голови Кіровоградської
облдержадміністрації Чернявським О.О.
і погоджений Начальником Служби
автомобільних доріг Гончарук О.В. та
Начальником УДАІ УМВС України в
Кіровоградській області Верезневич
О.В.

Отже, посилання позивача, що перевірка
19 листопада 2013 року була здійснена з
порушенням вимог діючого
законодавства є помилковими.

Як вірно зазначено судами першої та
апеляційної інстанції, 21 листопада 2007
року Державним комітетом України з
питань технічного регулювання та
споживчої політики виданий сертифікат
затвердження типу засобів
вимірювальної техніки №UA-MI/1-2195-2007
Серія А №004666, згідно якого на підставі
позитивних результатів державних
приймальних випробувань Державним
комітетом України з питань технічного
регулювання та споживчої політики
затверджено тип вимірювальної техніки
«Ваги пересувні автомобільні Cheklode
Freeweigh», який зареєстровано в Державному
реєстрі засобів вимірювальної техніки
за номером У2570-07. В сертифікаті
зазначено, що міжповірочний інтервал,
встановлений під час затвердження типу
ваг, - не більше одного року,
рекомендований міжкалібрувальний
інтервал - 1 рік. Згідно даних про
результати періодичних повірок,
державним повіреним Грищенко
здійснено повірку ваг 12 серпня 2013 року;
контрольне число калібровки - 25.

Тобто, наведене свідчить про те, що
працівниками філії «Кіровоградська
ДЕД» Дочірнього підприємства
«Кіровоградський облавтодор»
здійснено зважування транспортного
засобу ТОВ «Агроконд» вагами, повірка
яких проведена та які перебувають у
справному стані. Також, проходження
повірки пересувними автомобільними
вагами «Cheklode Freeweigh» підтверджує їх
відповідність метрологічними та
технічними вимогам.

Таким чином, відповідачем виконані всі
вимоги для повірки ваг, за допомогою
яких встановлено перевищення
нормативних вагових параметрів
транспортними засобами ТОВ «Агроконд».

Згідно частини 5 статті 82 Кодексу
адміністративного судочинства
України, висновок експерта для суду не
є обов'язковим, однак незгода суду з ним
повинна бути вмотивована в постанові
або ухвалі.

Як вірно досліджено судами першої та
апеляційної інстанцій, з акту
експертизи Вінницької
торгово-промислової палати від 21
листопада 2013 року № В-258 не вбачається
яким чином було здійснено зважування
транспортного засобу. В акті лише
зазначено, що зважування здійснено на
електромеханічних автомобільних вагах
АВ-60 Е з датою повірки 28 березня 2013 року.

Наведене свідчить про неможливість
прийняти до уваги акт експертизи
Вінницької торгово-промислової палати
від 21 листопада 2013 року №В-258, як доказ
на підтвердження того, що вага
транспортного засобу складала 37 560 кг.

Враховуючи викладене, доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального чи процесуального
права, що призвело або могло б
призвести до невірного вирішення
спору, а тому оскаржувані судові
рішення є законними та обґрунтованими,
і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Агроконд»
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 31 березня 2014 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 25 вересня
2014 року у справі за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Агроконд» до Управління
Укртрансінспекції у м. Києві Державної
інспекції України з безпеки на
наземному транспорті, третя особа -
Дочірнє підприємство «Кіровоградський
облавтодор» в особі філії
«Кіровоградська ДЕД» про визнання
протиправною та скасування постанови
від 13 січня 2014 року № 042343 - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.Ф. Загородній

Судді
С.В. Білуга

В.В. Тракало