Справа № 826/9947/14
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№826/9947/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Літвінової А.В.,
при секретарі судового засідання
Островській О.В., розглянув у порядку
письмового провадження
адміністративну справу
за позовомтовариства з обмеженою
«Київінвест-Олімпія»додержавної
податкової інспекції у
Шевченківському районі головного
управління Міністерства доходів і
зборів у місті Києвіпровизнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Київінвест-Олімпія»
звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва із
позовом до державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
головного управління Міністерства
доходів і зборів про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень (з
урахуванням уточнення позовних вимог)
Позовні вимоги мотивовано тим, що
державною податковою інспекцією у
Шевченківському районі головного
управління Міністерства доходів і
зборів у місті Києві на підставі хибних
висновків акту перевірки від 25.02.2014
№632/26-59-22-05/21571623 про результати
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки
товариства з обмеженою
відповідальністю «Київінвест-Олімпія»
з питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2011 по 31.12.2012, необґрунтовано
та протиправно прийняті податкові
Відповідач проти позову заперечив із
посиланням на неправомірне формування
позивачем валових витрат та
податкового кредиту за наслідками
взаємовідносин із дочірнім
підприємством «Олімпія-Транс».
Розгляд справи здійснено в письмовому
провадженні відповідно до частини
шостої статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
Державною податковою інспекцією у
Шевченківському районі головного
управління Міністерства доходів і
зборів у місті Києві проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку товариства з обмеженою
відповідальністю «Київінвест-Олімпія»
з питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2011 по 31.12.2012.
Перевіркою встановлено порушення
товариством з обмеженою
відповідальністю «Київінвест-Олімпія»
пункту 44.1 статті 44, пункту 135.4,
підпункту 135.5.4 пункту 135.5 статті 135,
пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9
пункту 139.1 статті 139 Податкового
кодексу України, пункту 9.1 статті 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність», що
призвело до заниження податку на
прибуток на загальну суму 242 775,00 грн;
пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198
Податкового кодексу України, що
призвело до заниження податку на
додану вартість на суму 108 428,00 грн.;
пункту 164.1 та підпункту 164.2.17, пункту 164.2
статті 164, підпункту 168.1.1 пункту 168.1
статті 168 Податкового кодексу України,
що призвело до заниження податку на
доходи фізичних осіб на суму 19 545,00 грн.
Крім того, перевіркою встановлено
порушення позивачем вимог пункту 9
статті 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі громадського харчування та
За наслідками перевірки державною
податковою інспекцією у
Шевченківському районі головного
управління Міністерства доходів і
зборів у місті Києві складено акт від
25.02.2014 №632/26-59-22-05/21571623 та з врахуванням
процедури адміністративного
оскарження прийнято оскаржувані
податкові повідомлення-рішення:
визначено грошове зобов'язання із
податку на прибуток у сумі 285 103 гривні,
у тому числі 242 775 грн. - основний платіж,
42 328 - штрафні (фінансові) санкції;
позивачем вимог пункту 9 статті 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в
сфері торгівлі громадського
харчування та послуг» до останнього
застосовано штрафні санкції у розмірі
від 02.06.2014 №3531702, яким позивачеві
визначено грошове зобов'язання з
податку на доходи фізичних осіб у сумі
основний платіж, 11 612, 20 - штрафні
(фінансові) санкції;
визначено грошове зобов'язання із
податку на додану вартість у сумі 122 971
грн., у тому числі 103 995 грн. - основний
Не погоджуючись із винесеними
податковими повідомленнями-рішеннями,
позивач оскаржив їх в судовому порядку.
Досліджуючи надані сторонами докази,
аналізуючи наведені міркування та
заперечення, оцінюючи їх в сукупності,
суд бере до уваги наступне.
Відповідно до пункту 138.2 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II Кодексу.
Підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 статті 139
Податкового кодексу України визначено,
що не включаються до складу валових
витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.
Згідно з пунктом 198.1 статті 198
Податкового кодексу право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.
Відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду, зокрема, у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
Згідно з пунктом 198.6 статті 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
Відповідно до пункту 44.1 статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.
Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
первинний документ - документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно до абзацу другого пункту 2.1
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за
номером 168/704, господарські операції - це
факти підприємницької та іншої
діяльності, що впливають на стан майна,
капіталу, зобов'язань і фінансових
Частиною першою статті 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" встановлено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
При цьому дослідженню підлягають усі
первинні документи, які належить
складати залежно від певного виду
господарської операції: договори, акти
виконаних робіт, документи про
перевезення, зберігання товарів тощо.
Як вбачається з акту перевірки
державної податкової інспекції у
Шевченківському районі головного
управління Міністерства доходів і
зборів у місті Києві від 25.02.2014 №
632/26-59-22-05/21571623 висновки щодо порушення
позивачем приписів податкового
законодавства зроблено з огляду на
неправильне формування позивачем
валових витрат за наслідками заниження
доходів від операційної діяльності,
неправильне оподаткування
кредиторської заборгованості,
неправильне формування валових витрат
за наслідками господарських операцій з
отримання транспортних послуг, які не
підтверджені товарно-транспортними
накладними. Також позивачем не
визнається реальність господарських
взаємовідносин позивача із дочірнім
підприємством «Олімпія-Транс», за
наслідками чого контролюючий орган
посилається на безпідставне
формування позивачем показників
податкового кредиту по даним
операціям. Безпідставним, на думку
контролюючого органу, є і не включення
до загального місячного
оподатковуваного доходу як
додаткового блага вартість витрат на
розмови працівників по мобільному
Перевіряючи оскаржувані податкові
повідомлення-рішення на предмет їх
відповідності приписам податкового
законодавства, суд наголошує на тому,
що підстави прийняття податкового
яким за порушення позивачем вимог
пункту 9 статті 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі громадського харчування та
послуг» до останнього застосовано
штрафні санкції у розмірі 246 840 грн.,
жодним чином не описані в акті
Так, ані акт перевірки державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі головного
управління Міністерства доходів і
зборів у місті Києві від 25.02.2014
№632/26-59-22-05/21571623, ані письмові
заперечення відповідача не містять
опису та фактів порушення, на підставі
яких контролюючий орган робить
висновки про невідповідність
бухгалтерського обліку позивача
вимогам пункту 9 статті 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі громадського харчування та
Отже, правомірність застосування до
позивача штрафних санкцій у розмірі 246
840,00 грн. жодним чином не обґрунтована
контролюючим органом, фактів виявлених
порушень суду не наведено, а тому
податкове повідомлення-рішення
державної податкової інспекції у
Шевченківському районі головного
управління Міністерства доходів і
підлягає скасуванню.
Щодо податкового повідомлення-рішення
від 02.06.2014 №3531702, яким позивачеві
визначено грошове зобов'язання з
податку на доходи фізичних осіб у сумі
30 268,00 грн., суд наголошує на тому,
позивачем жодним чином не спростовано
висновків акту перевірки щодо не
включення до загального місячного
оподатковуваного доходу як
додаткового блага вартості витрат на
розмови працівників по мобільному
Так позивачем не надано суду доказів,
що оплата телефонних розмов по
мобільному зв'язку працівників не є
додатковим благом, наданим
працівникам, пов'язана з виконанням
працівниками своїх трудових
обов'язків. Також позивачем не надано
суду доказів і щодо оподаткування
цього додаткового блага у
встановленому Податковим кодексом
Відтак, податкове повідомлення-рішення
державної податкової інспекції у
Шевченківському районі головного
управління Міністерства доходів і
зборів у місті Києві від 02.06.2014 №3531702, є
обґрунтованим, а позовні вимоги в цій
частині задоволенню не підлягають.
Щодо висновків акту перевірки про
заниження позивачем валових витрат та
безпідставне формування податкового
кредиту по взаємовідносинам позивача
із дочірнім підприємством
«Олімпія-Транс» за договором про
транспортні послуги, то суд наголошує
За посиланням відповідача відповідні
висновки зроблено з огляду на
відсутність під час перевірки
документів, які б підтверджували рух
активів в процесу здійснення
господарської операції, зокрема,
товарно-транспортних накладних.
В свою чергу позивачем на
підтвердження руху активів в процесі
здійснення господарських операцій
надано суду копії договору на
транспортні послуги від 01.01.2008 та
додатки до нього, копії подорожніх
листів службового автомобіля, копії
платіжних доручень, талонів замовника
та податкових накладних.
Разом з тим, аналізуючи первинні
документи, надані позивачем на
обґрунтування правомірності
формування валових витрат та
податкового кредиту по
взаємовідносинам із дочірнім
підприємством «Олімпія-Транс», суд
наголошує на тому, що відповідні
документи надані позивачем вибірково,
не за весь період, щодо якого
контролюючим органом зроблено
відповідні висновки. Зокрема,
позивачем не надано суду договору від
02.01.2009 (на виконання якого виписано
податкову накладну від 30.04.2011), договору
від 03.01.2012 (на виконання якого виписані
податкові накладні від 31.05.2012 №4, від
30.06.2012 №5, 31.03.2012 №7, 31.08.2012 №5, від 31.12.2012
№9, 31.01.2012 №5, 30.04.2012 №7), а також інших
податкових накладних на підставі яких
сформовано податковий кредит за
протягом 2011-2012 років,
товарно-транспортних накладних.
Відповідно до вимог пункту 44.1 статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.
Позивачем не надано суду доказів щодо
дотримання цього припису Кодексу і
наявність у нього первинних
документів, які б підтверджували
правильність його податкового обліку.
З акту перевірки вбачається наявність
відхилень між сумами задекларованого
податкового кредиту та податковими
зобов'язаннями контрагента у сумі 108
431,00 грн. (62 572,00 грн. - 2011 рік, 45 856,00 грн. -
Відтак, позивачем не обґрунтовано
безпідставність висновків
контролюючого органу щодо заниження
позивачем валових витрат та
безпідставне формування податкового
кредиту по взаємовідносинам
товариства з обмеженою
відповідальністю «Київінвест-Олімпія»
із дочірнім підприємством
Разом з тим, висновки акту перевірки
щодо неправильного формування
позивачем валових витрат за наслідками
заниження доходів від операційної
діяльності, неправильне оподаткування
кредиторської заборгованості,
відповідачем під час судового розгляду
справи не підтверджено, виклад
обставин, з якими відповідач пов'язує
ці порушення в акті перевірці чітко не
Так, ані акт перевірки, ані письмові
заперечення відповідача не містять
чіткого опису зафіксованого порушення
про завищення витрат на суму 542 141 грн.,
розрахунку цієї суми із врахуванням
Відтак, в цій частині оскаржуване
податкове повідомлення рішення не може
вважитись обґрунтованим та законним.
Через відсутність в матеріалах справи
розрахунку визначеного за податковим
повідомленням-рішенням від 14.03.2014
податку на прибуток, останнє підлягає
скасуванню в частині визначення
грошового зобов'язання у зв'язку із
формуванням валових витрат за
наслідками заниження доходів від
операційної діяльності, оподаткування
кредиторської заборгованості.
Статтею 69 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
Згідно частини першої статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд згідно статті 86 цього Кодексу,
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Враховуючи вищевикладене, судом
встановлено, що позовні вимог є
частково обґрунтованими, а тому
підлягають задоволенню частково.
Керуючись статтями 69, 70, 71, 128 та 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В И В:
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
державної податкової інспекції у
Шевченківському районі головного
управління Міністерства доходів і
Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
державної податкової інспекції у
Шевченківському районі головного
управління Міністерства доходів і
частині визначення грошового
зобов'язання у зв'язку із формуванням
позивачем валових витрат за наслідками
заниження доходів від операційної
діяльності, оподаткування
кредиторської заборгованості.
В іншій частині позовних вимог
Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному статтею 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції за
правилами, встановленими статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
Літвінова А.В.