Справа № 818/2806/14
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 р. Справа № 818/2806/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Григорова А.М. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання
Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у м. Сумах Головного
управління Міндоходів у Сумській
області на постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
06.11.2014р. по справі № 818/2806/14

за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у
м. Сумах Головного управління
Міндоходів у Сумській області

про визнання протиправним та
скасування наказу,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ФОП ОСОБА_1, звернувся до
Сумського окружного адміністративного
суду з адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Сумах Головного управління Міндоходів
у Сумській області, в якому просив
визнати протиправним та скасувати
наказ ДПІ у м. Сумах ГУ Міндоходів у
Сумській області № 1929 від 10.10.2014 р. "Про
призначення документальної
позапланової виїзної перевірки
суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
РНОКПП НОМЕР_1".

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 06.11.2014р. по
справі № 818/2806/14 позов задоволено.

Відповідач не погодився з судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 06.11.2014р. та прийняти нову про
відмову у задоволенні позову,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції вимог матеріального та
процесуального законодавства з
мотивів, наведених в апеляційній
скарзі.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41
Кодексу адміністративного судочинства
України фіксування судового засідання
18.12.2014 року за допомогою
звукозаписувального технічного запису
не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши постанову суду, дослідивши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено,
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами, що 19.09.2014 р. ДПІ у м.
Сумах ГУ Міндоходів у Сумській області
складено та направлено на адресу
позивача запит про надання інформації
та її документального підтвердження
(а.с.6).

На вказаний запит листом від 29.09.2014 р.
ФОП ОСОБА_1 надав відповідь, в якому
зазначив, що необхідність перевірки
достовірності нарахованих сум
податкового кредиту та податкових
зобов'язань, про яку зазначає
відповідач, не є підставою для
направлення запиту, відповідно, такий
запит направлений незаконно, а на
підставі ч. 5 п. 73.3 ст. 73 Податкового
кодексу України платник податків
звільняється від обов'язку надавати
відповідь на такий запит (а.с.7).

У зв'язку з ненаданням ФОП ОСОБА_1
інформації та її документального
підтвердження 10.10.2014 р. в.о. начальника
ДПІ у м. Сумах видано наказ за № 1929 "Про
призначення документальної
позапланової виїзної перевірки
суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1"
(а.с.5).

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, виходив з того, що
оскільки позивачем, з дотриманням
встановленого законом строку та
порядку, надано відповідь на письмовий
запит МДПІ та те, що позивачем вказано
на допущені відповідачем у запиті
недоліки без зазначення обставин та
доказів, які свідчать про встановлення
сумнівності у реальності здійснення
господарських операцій позивачем
(тобто з дотриманнями вимог підпункту
73.3 статті 73 Податкового кодексу
України), відповідачем допущено
порушення вимог чинного податкового
законодавства щодо підстав для
призначення документальної
позапланової перевірки, а саме
підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78
Податкового кодексу України, що тягне
за собою визнання неправомірним наказу
та скасування наказу ДПІ у м. Сумах № 1929
від 10.10.2014 р..

Колегія суддів не погоджується з
наведеним висновком суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового
кодексу України передбачено, що органи
державної податкової служби мають
право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки. Камеральні та
документальні перевірки проводяться
органами державної податкової служби в
межах їх повноважень виключно у
випадках та у порядку, встановлених цим
Кодексом.

Згідно з підпунктом 78.1.1 пункту 78.1
статті 78 Податкового кодексу України
документальна позапланова перевірка
здійснюється за наслідками перевірок
інших платників податків або отримання
податкової інформації виявлено факти,
що свідчать про можливі порушення
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу
державної податкової служби протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до пункту 78.4 статті 78
Кодексу про проведення документальної
позапланової перевірки керівник
органу державної податкової служби
приймає рішення, яке оформлюється
наказом. Право на проведення
документальної позапланової перевірки
платника податків надається лише у
випадку, коли йому до початку
проведення зазначеної перевірки
вручено під розписку копію наказу про
проведення документальної
позапланової перевірки.

З огляду на те, що позивачем до ДПІ не
надано пояснення та їх документальні
підтвердження на обов'язкові письмовий
запит органу державної податкової
служби, дії відповідача щодо прийняття
наказу є такими, що відповідають
вимогам чинного законодавства.

При цьому, колегія суддів відхиляє
доводи позивача про невідповідність
оскаржуваного наказу вимогам
підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75
Податкового кодексу України.

Так, підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75
Податкового кодексу України визначено,
що документальною перевіркою
вважається перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка
проводиться з метою виявлення
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків і
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, здійснення
контролю за яким покладено на
контролюючі органи, у тому числі щодо
здійснення господарської діяльності
без державної реєстрації, приховування
трудових відносин із найманою особою.

Із визначення документальної
перевірки слідує, що документальна
перевірка охоплює всі податки та збори,
одночасно підпункт 75.1.2 пункту 75.1
статті 75 Податкового кодексу України
нормою не визначає для контролюючого
органу під час проведення
документальної перевірки перевіряти
повноту нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів.

А відтак, зазначення відповідачем в
наказі предмету перевірки з питань
достовірності нарахування суми
податкового зобов'язання та суми
податкового кредиту з ПДВ за період з
01.07.2014 року по 31.07.2014 року, відповідає
вимогам чинного законодавства.

Окрім того, колегія суддів вважає за
потрібне відзначити, що в силу вимог
пункту 79.1 статті 79 ПК документальна
невиїзна перевірка здійснюється у разі
прийняття керівником органу державної
податкової служби рішення про її
проведення та за наявності обставин
для проведення документальної
перевірки, визначених статтями 77 та 78
цього Кодексу. Документальна невиїзна
перевірка здійснюється на підставі
зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1
статті 75 цього Кодексу документів та
даних, наданих платником податків у
визначених цим Кодексом випадках, або
отриманих в інший спосіб, передбачений
законом.

Наведені положення податкового
законодавства, що регулює спірні
правовідносини, свідчать на користь
висновку про те, що проведення
перевірки як контрольного заходу
передбачає обов'язкову наявність
підстави, з якою закон пов'язує
можливість її проведення.

Як вбачається з матеріалів справи, у
розглядуваному випадку спірна
податкова перевірка була призначена у
зв'язку з ненаданням платником
відповіді на запит ДПІ відповідно до
підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78
Податкового кодексу України.

У той же час, позивач наполягав на тому,
що відповідний запит було складено з
порушенням вимог пункту 73.3 статті 73
названого Кодексу.

Судом першої інстанції безпідставно
підтримано зазначену позицію позивача
у справі.

Так, пунктом 73.3 статті 73 Податкового
кодексу України передбачено право
органів державної податкової служби до
платників податків та інших суб'єктів
інформаційних відносин із письмовим
запитом про подання інформації
(вичерпний перелік та підстави надання
якої встановлено законом), необхідної
для виконання покладених на органи
державної податкової служби функцій,
завдань, та її документального
підтвердження.

Частиною третьою цього ж пункту серед
підстав надсилання платнику податків
письмового запиту наведено виявлення
фактів, які свідчать про порушення
платником податків податкового
законодавства за результатами аналізу
податкової інформації, отриманої в
установленому законом порядку.

Відповідно до частини першої статті 16
Закону України "Про інформацію"
податкова інформація - це сукупність
відомостей і даних, що створені або
отримані суб'єктами інформаційних
відносин у процесі поточної діяльності
і необхідні для реалізації покладених
на контролюючі органи завдань і
функцій у порядку, встановленому
Податковим кодексом України.

Згідно з пунктом 63.12 статті 63
Податкового кодексу України
інформація, що збирається,
використовується та формується
органами державної податкової служби у
зв'язку з обліком платників податків,
вноситься до інформаційних баз даних і
використовується з урахуванням
обмежень, передбачених для податкової
інформації з обмеженим доступом.

Таким чином, за фактом виявлення
розбіжностей за наслідками аналізу
податкової інформації, що міститься у
базах даних податкового органу,
останній вправі надіслати платникові
запит щодо такої інформації.

А відтак надсилання позивачеві запиту
у зв'язку із виявленням можливих
розбіжностей між даними податкових
накладних та даними Єдиного реєстру
податкових накладних, декларацій,
здійснено відповідачем у межах
повноважень та у спосіб, визначений
чинним законодавством.

У зв'язку з ненаданням платником
відповіді на вказаний запит ДПІ цілком
правомірно призначила спірну невиїзну
перевірку на підставі підпункту 78.1.1
пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу
України.

При цьому, слід зазначити, що положення
абзацу десятого пункту 201.10 статті 201
названого Кодексу, згідно з яким
виявлення розбіжностей даних
податкової накладної та Єдиного
реєстру податкових накладних є
підставою для проведення органами
державної податкової служби
документальної позапланової виїзної
перевірки продавця та у відповідних
випадках покупця товарів/послуг, не
виключають право податкового органу
призначити невиїзну податкову
перевірку на підставі підпункту 78.1.1
пункту 78.1 статті 78 Кодексу, а лише
наділяють контролюючий орган
додатковою компетенцією на проведення
виїзної перевірки у разі існування
вказаної обставини. А тому у такому
випадку вибір виду податкової
перевірки у рамках здійснення заходів
з податкового контролю здійснює орган
державної податкової служби.

З урахуванням процедури проведення
невиїзної перевірки несвоєчасність
надсилання наказу та повідомлення про
проведення даного виду перевірки може
бути підставою для висновку про
незаконність цієї перевірки лише у
разі порушення прав платника, що матиме
місце, зокрема, у випадку відсутності у
нього можливості надати свої пояснення
та заперечення з приводу виявлених у
ході такої перевірки порушень в
результат і несвоєчасного
ознайомлення про факт проведення цієї
перевірки.

З урахуванням викладеного підстави для
задоволення цього позову відсутні.

В силу пункту 3 частини 1 статті 198 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції, суд апеляційної
інстанції має право скасувати її та
прийняти нову постанову суду.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті
202 КАС України підставами для
скасування постанови суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Враховуючи встановлене порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права, колегія суддів
вбачає підстави для скасування
оскаржуваної постанови суду першої
інстанції та прийняття нової постанови
про відмову у задоволенні позовних
вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області задовольнити.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 06.11.2014р. по
справі № 818/2806/14 скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позову Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області про визнання
протиправним та скасування наказу -
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя Тацій Л.В.Судді
Григоров А.М. Подобайло З.Г.