Справа № 2а/1570/4864/11
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 року м. Київ
К/9991/78135/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Федорова М.О.

суддів:
Островича С.Е.

Степашка О.І.

секретар судового засідання
Мосійчук І.М.

за участю представників згідно журналу
судового засіданні від 27.11.2014 (в
матеріалах справи)

розглянувши касаційну скаргу
Білгород-Дністровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Одеської області Державної податкової
служби на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від
16.12.2011 та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 14.11.2012

у справі № 2а/1570/4864/11

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
„Білгород-Дністровська

Паляниця"

до Білгород-Дністровської
об'єднаної державної податкової
інспекції Одеської

області Державної
податкової служби

про скасування податкових
повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю
„Білгород-Дністровська Паляниця"
звернулось до Одеського окружного
адміністративного суду з позовом до
Білгород-Дністровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Одеської області Державної податкової
служби про скасування податкових
повідомлень - рішень № /0 від 24.01.2011
з урахуванням рішення ДПА в Одеській
області року № 11239/10/25-0007 від 01.04.2011 та
податкового повідомлення рішення року
№ від 04.04.2011.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 16.12.2011
позовні вимоги задоволено.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 14.11.2012
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 16.11.2012
залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції та ухвалою суду
апеляційної інстанції відповідач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України з касаційною скаргою, в
який просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалу суду
апеляційної інстанції, прийняти нове
рішення, яким в задоволенні позовних
вимог відмовити.

Касаційна скарга вмотивована тим, що
судом першої та апеляційної інстанції
при вирішенні спору по даній справі
порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судом першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального права, юридичної
оцінки обставин справи, розглянувши
надані письмові докази в їх сукупності,
Вищий адміністративний суд України
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, відповідачем проведено
документальну невиїзну перевірку
податку на прибуток позивача та
складено акт №5286/15-01 від 24.12.2010.

За результатами перевірки
відповідачем прийняте податкове
повідомлення - рішення № /0 від
24.01.2011, яким позивачу визначено
податкове зобов'язання по податку на
прибуток у сумі 509769 грн., штрафні
(фінансові) санкції у сумі 50977 грн.

В порядку адміністративного
оскарження рішенням ДПА в Одеській
області № 11239/10/25-0007 від 01.04.2011 скаргу
позивача було залишено без
задоволення, а податкове
повідомлення-рішення № /0 від
24.01.2011, змінено щодо збільшення розміру
застосованих штрафних санкцій на 76465
грн. та прийняте податкове
повідомлення - рішення № від
04.04.2011.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем пп. 4.1.1 п. 4.1 ст. 4, пп. 11.3.1 п. 11.3
ст. 11 Закону України „Про
оподаткування прибутку підприємств",
занижено позивачем податкове
зобов'язання по податку на прибуток у
податковій звітності за 9 місяців 2010
року на 509769 грн.

У звітному періоді позивачем була
здійснена експортна операція у сумі 2039,
10 тис. грн., яка відображена ним у
податковій декларації з податку на
додану вартість за вересень 2010 року.

Згідно даних форми МД 2, задекларовані
платником товари було вивезено за межі
митної території України в повному
обсязі 29.09.2011, а тому відповідно до п. 11.3.
ст. 11 Закону України „Про
оподаткування прибутку підприємств"
дохід, отриманий від здійснення цієї
експортної операції повинен був бути
включений позивачем в валовий дохід
декларації з податку на прибуток за 9
місяців 2010 року.

Відповідно до п. 3.1 ст. 3 Закону України
„Про оподаткування прибутку
підприємств" об'єктом оподаткування є
прибуток, який визначається шляхом
зменшення суми скоригованого валового
доходу звітного періоду, визначеного
згідно з п. 4.3 цього Закону на: суму
валових витрат платника податку,
визначених статтею 5 цього Закону; суму
амортизаційних відрахувань,
нарахованих згідно із статтями 8 і 9
цього Закону.

Пунктом 5.1 ст. 5 Закону України „Про
оподаткування прибутку підприємств"
передбачено, що валові витрати
виробництва та обігу сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Згідно із пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону
України „Про оподаткування прибутку
підприємств" до складу валових витрат
включаються: суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3-5.7 цієї статті.

Не належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку ( пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5
Закону України „Про оподаткування
прибутку підприємств").

Підпунктом 11.2.1 п. 11.2 ст. 11 Закону
України „Про оподаткування прибутку
підприємств" визначено, що датою
збільшення валових витрат виробництва
(обігу) вважається дата, яка припадає на
податковий період, протягом якого
відбувається будь-яка з подій, що
сталася раніше: або дата списання
коштів з банківських рахунків платника
податку на оплату товарів (робіт,
послуг), а в разі їх придбання за
готівку - день їх видачі з каси платника
податку; або дата оприбуткування
платником податку товарів, а для робіт
(послуг) - дата фактичного отримання
платником податку результатів робіт
(послуг).

Відповідно до ст. 1 Закону України від
16.04.1991 № 959 „Про зовнішньоекономічну
діяльність" моментом здійснення
експорту (імпорту) є момент перетину
товаром митного кордону України або
переходу власності на зазначений
товар, що експортуються чи
імпортується від продавця до покупця.
Експортом є продаж товарів
українськими суб'єктами
зовнішньоекономічної діяльності
іноземним суб'єктам господарської
діяльності з вивезенням або без
вивезення цих товарів через митний
кордон України.

Системний аналіз вказаних правових
норм вказує на те, що обов'язковою
умовою виникнення у платника права на
зменшення оподатковуваного доходу на
суму понесених витрат є реальне
здійснення операцій з придбання
товарів (робіт, послуг), а також
оформлення зазначених операцій
необхідними документами первинного
обліку (зокрема, податковими
накладними), що містять достовірні
відомості про обсяг та зміст
господарської операції, а предметом
доказування у відповідній категорії
спорів є реальність господарських
операцій, що є підставою для формування
валових витрат, виникнення права на
податковий кредит та/або бюджетне
відшкодування; добросовісність дій
платника податку, яка полягає у
відповідності вчинених ним дій
господарській меті, а також реальність
усіх даних, наведених у документах.

При продажу товарів нерезиденту через
комісіонера документом, який
підтверджує факт продажу товару
нерезиденту комісіонером, є вантажна
митна декларація, в якій, зокрема,
зазначаються дата і номер відповідного
договору комісії, а датою визначення
валового доходу є дата її оформлення
01.10.2010.

Позивачу стало відомо про експортну
операцію з продажу ячменю фуражного
українського походження урожаю 2010 року
на загальну суму 2039079, 35 грн. ТОВ
„Ростзернопродукт" компанії TRADECTNTER
CORPORATION лише після отримання у жовтні 2010
року вантажно-митної декларації за
формою МД - 2 № 500060702/2010/004422 від 01.01.2010,
про факт складання ТОВ
„Ростзернопродукт" періодичної митної
декларації позивача повідомлено не
було, а кошти від комісіонера за
реалізований товар надійшли на рахунок
позивача у грудні 2010 року.

Таким чином правомірним відображення
прибутку від продажу на експорт
зазначеного товару у декларації за 12
місяців 2010 року, визначаючи датою
збільшення валового доходу дату
оформлення ВМД.

Крім того, при обчислені податкового
зобов'язання з податку на прибуток
відповідачем не було взято до уваги
убуток балансової вартості, що
призвело до невірного обрахування
прибутку підприємства та нарахованого
на нього податку.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 220 КАС
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу. Суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
у межах касаційної скарги, але при
цьому може встановлювати порушення
норм матеріального чи процесуального
права, на які не було посилання в
касаційній скарзі.

З огляду на вищевикладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що касаційну скаргу
Білгород-Дністровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Одеської області Державної податкової
служби на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від
16.12.2011 та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 14.11.2012 у
справі № 2а/1570/4864/11 залишити без
задоволення, а судові рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу
Білгород-Дністровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Одеської області Державної податкової
служби залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 16.12.2011 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 14.11.2012 у
справі № 2а/1570/4864/11залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та порядку, передбачених
статтями 236-2392 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий М.О. ФедоровСудді С.Е.
Острович О.І. Степашко