Справа № 2а-2331/12/2070
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 року
м. Київ К/9991/51156/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого
Степашка О.І.

суддів:
Островича С.Е.

Вербицької О.В.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Основ'янської міжрайонної державної
податкової інспекції м. Харкова
Харківської області Державної
податкової служби

на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 29.03.2012

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 19.07.2012

у справі №2а-2331/12/2070

за позовом Державного
підприємства «Підприємство
Качанівської виправної колонії
управління Державного департаменту
України з питань виконання покарань у
Харківській області №54»

до Основ'янської міжрайонної
державної податкової інспекції м.
Харкова

про зобов'язання
вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Підприємство
Качанівської виправної колонії
управління Державного департаменту
України з питань виконання покарань у
Харківській області №54» (далі по
тексту - позивач, ДП «Підприємство
Качанівської виправної колонії УДДУ
ПВП у Харківській області №54»)
звернулось до суду з позовом до
Основ'янської міжрайонної державної
податкової інспекції м. Харкова (далі
по тексту - відповідач, Основ'янська
МДПІ м. Харкова) про зобов'язання
списати з картки особового рахунку ДП
«Підприємство Качанівської виправної
колонії УДДУ ПВП у Харківській області
№54» податковий борг з податку на
додану вартість, який виник більш ніж
1095 днів у сумі 280587,47 грн., з них
податкові зобов`язання - 181882,42 грн. та
пеня - 98705,05 грн.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 29.03.2012, яка
залишена без змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 19.07.2012, позов задоволено.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій і прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що станом на 30.01.2012 згідно
картки особового рахунку та листа
відповідача від 14.02.2012 №1519/10/19-051 за
позивачем рахується безнадійна
заборгованість по податку на додану
вартість, який виник більш ніж 1095 днів у
розмірі 280587,47 грн., в т.ч. податкові
зобов`язання -181882,42 грн., пеня - 98705,05 грн.

Оскільки відповідачем не було
добровільно списано з ДП «Підприємство
Качанівської виправної колонії УДДУ
ПВП у Харківській області №54» даний
безнадійний податковий борг, позивач
звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій виходили з
наступних обставин, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Згідно ст. 101 Податкового кодексу
України списанню підлягає безнадійний
податковий борг, в т.ч. податковий борг
платника податків, стосовно якого
минув строк давності, встановлений цим
Кодексом, з урахуванням пені та
штрафних санкцій нарахованих на нього.

За визначенням пп. 101.2.3 п. 101.2 ст. 101
Податкового кодексу України
безнадійним вважається, зокрема,
податковий борг платника податків,
стосовно якого минув строк давності,
встановлений цим Кодексом.

Порядок визначення сум безнадійного
податкового боргу, що підлягає
списанню органами державної
податкової служби, затверджено Наказом
ДПА України від 24.12.2010 №1034 (далі по
тексту - Порядок №1034).

Пунктом 2.1.3 Порядку №1034 визначено, що
безнадійним податковим боргом є,
зокрема, податковий борг платника
податків, стосовно якого минув строк
давності, встановлений ст. 102
Податкового кодексу України.

Відповідно до ст. 102 Податкового
кодексу України контролюючий орган,
крім випадків, визначених пунктом 102.2
цієї статті, має право самостійно
визначити суму грошових зобов'язань
платника податків у випадках,
визначених цим Кодексом, не пізніше
закінчення 1095 дня, що настає за
останнім днем граничного строку
подання податкової декларації та/або
граничного строку сплати грошових
зобов'язань, нарахованих контролюючим
органом, а якщо така податкова
декларація була надана пізніше, - за
днем її фактичного подання. Якщо
протягом зазначеного строку
контролюючий орган не визначає суму
грошових зобов'язань, платник податків
вважається вільним від такого
грошового зобов'язання, а спір стосовно
такої декларації та/або податкового
повідомлення не підлягає розгляду в
адміністративному або судовому
порядку.

Згідно із п. 4.5 Порядку №1034 списання
безнадійного податкового боргу
здійснюється структурними
підрозділами погашення прострочених
податкових зобов'язань щокварталу
протягом двадцяти календарних днів,
наступних за останнім днем граничного
строку, передбаченого для подання
податкової декларації (розрахунку) за
звітний (податковий) квартал.

З системного аналізу норм Податкового
кодексу України та Порядку №1034
випливає, що списання податковим
органом безнадійного податкового
боргу, яким є податковий борг платника
податків, стосовно якого минув строк
давності у 1095 днів, здійснюється
самостійно на підставі даних
автоматизованої інформаційної
системи, за станом на день виникнення
безнадійного податкового боргу, або за
даними довідки відповідного
контролюючого органу про наявність
безнадійного податкового боргу на день
виникнення безнадійного податкового
боргу.

При цьому звернення платника податків
про списання безнадійного податкового
боргу є обов`язковим лише у випадку,
якщо такий податковий борг виник
внаслідок непереборної сили
(форс-мажорних обставин), в усіх інших
випадках розгляд питання про списання
безнадійного податкового боргу
ініціюється органами державної
податкової служби щоквартально та
проводиться автоматично, без участі
платника податків.

Судами встановлено, що податковий борг
ДП «Підприємство Качанівської
виправної колонії УДДУ ПВП у
Харківській області №54», списання
якого є предметом позову по даній
справі, виник внаслідок несплати
позивачем податкового зобов`язання з
ПДВ, самостійно визначеного у
податкових деклараціях за листопад та
грудень 2008 року, та нарахування пені за
їх несплату.

30.01.2012 ДП «Підприємство Качанівської
виправної колонії УДДУ ПВП у
Харківській області №54» звернулось до
ДПІ у Комінтернівському районі м.
Харкова з листом, в якому просило
повідомити суму безнадійного
податкового боргу підприємства з ПДВ
станом на 30.01.2012.

Листом №1519/10/19-051 від 14.02.2012 ДПІ у
Комінтернівському районі м. Харкова
повідомило позивача, що згідно даних
особового рахунку безнадійний
податковий борг по податку на додану
вартість, який виник більш ніж 1095 днів
станом на 30.01.2012 становить 280587,47 грн., з
них податкові зобов`язання - 181883,42 грн.
та пеня - 98705,05 грн.

Таким чином, станом на 30.01.2012 несплачене
податкове зобов`язання, визначене у
податкових деклараціях з ПДВ за
листопад та грудень 2008 року, набуло
статусу безнадійного податкового
боргу, а тому відповідач, надавши
позивачеві довідку від 14.02.2012 про
розмір безнадійного податкового боргу,
повинен був самостійно здійснити його
списання.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суди дійшли обґрунтованого
висновку щодо наявності підстав для
задоволення позову.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що судами попередніх
інстанцій належним чином з'ясовані
обставини справи та надано їм
відповідну правову оцінку. Порушень
норм матеріального та процесуального
права, які могли призвести до зміни чи
скасування рішень судів попередніх
інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 220-1, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Основ'янської
міжрайонної державної податкової
інспекції м. Харкова Харківської
області Державної податкової служби
відхилити.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 29.03.2012 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 19.07.2012
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)С.Е. Острович (підпис)О.В.
Вербицька