Справа № 126/3893/13-а
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" грудня 2014 р. м. Київ
К/800/13412/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Головчук С.В., Ліпського
Д.В.,розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом ТОВ "Осіївське" до Відділу
державної виконавчої служби
Бершадського районного управління
юстиції у Вінницькій області про
визнання дій протиправними та
скасування постанов,

за касаційною скаргою ТОВ "Осіївське"
на постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 20 лютого 2014
року,

встановив:

У жовтні 2013 року ТОВ "Осіївське"
звернулось з позовом до Відділу
державної виконавчої служби
Бершадського районного управління
юстиції у Вінницькій області (далі -
ВДВС Бершадського районного
управління юстиції) про визнання
неправомірними дій по винесенню
постанов від 24.09.2013 р. про скасування
постанови від 03.09.2013 р. про закінчення
виконавчого провадження ВП № 38555018,
відновлення виконавчого провадження
та стягнення з боржника виконавчого
збору в розмірі 92 554,90 грн, скасування
вказаних постанов від 24.09.2013 р.

Позов обґрунтувало тим, що державний
виконавець неправомірно виніс
постанову про стягнення виконавчого
збору, оскільки підприємство в повному
обсязі виконало рішення суду до
початку проведення виконавчих дій з
його примусового виконання.

Постановою Бершадського районного
суду Вінницької області від 29 жовтня 2013
року позов задоволено.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 20 лютого 2014
року скасовано постанову суду першої
інстанції та ухвалено нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ТОВ "Осіївське",
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального права і невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просить скасувати прийняте ним рішення
та залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

В запереченні на касаційну скаргу ВДВС
Бершадського районного управління
юстиції просить відмовити в її
задоволенні, вказуючи на законність і
обґрунтованість постанови суду
апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що постановою
державного виконавця ВДВС
Бершадського районного управління
юстиції від 20.06.2013 р. відкрито виконавче
провадження ВП № 38555018 з виконання
наказу господарського суду Вінницької
області від 03.06.2013 р. № 7/44/2012/5003 про
стягнення з ТОВ "Осіївське" на користь
Аграрного фонду 925 549,04 грн авансового
платежу. Боржнику надано 6 днів з дати
відкриття виконавчого провадження на
добровільне виконання рішення.

Постановою від 27.06.2013 р. провадження
виконавчих дій відкладено до 02.07.2013 р. у
зв'язку з несвоєчасним одержанням
боржником постанови про відкриття
виконавчого провадження.

01.07.2013 р. державним виконавцем прийнято
постанову про зупинення виконавчого
провадження до розгляду господарським
судом Вінницької області подання
відповідача про розстрочку виконання
рішення.

29.08.2013 р. боржником перераховано на
рахунок Аграрного фонду авансовий
платіж у розмірі 925 549,04 грн.

Виконавче провадження поновлено
постановою від 30.08.2013 р. після
надходження до відділу ДВС ухвали
господарського суду від 19.08.2013 р. про
відмову в задоволенні заяви про
розстрочку виконання судового рішення
та постановою від 03.09.2013 р. - закінчено у
зв'язку з фактичним виконанням в
повному обсязі рішення згідно з
виконавчим документом.

На виконання постанови начальника ВДВС
Бершадського районного управління
юстиції від 24.09.2013 р. державним
виконавцем того ж дня прийнято
постанови про скасування постанови про
закінчення виконавчого провадження
від 03.09.2013 р., відновлення виконавчого
провадження ВП № 38555018 та стягнення з
ТОВ "Осіївське" виконавчого збору в
розмірі 92 554,90 грн.

За змістом частини другої статті 25 і
статті 35 Закону України "Про виконавче
провадження" боржнику надається строк
до семи днів з моменту винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження для самостійного
виконання рішення, який може бути
продовжений (відкладено провадження
виконавчих дій) до десяти робочих днів
у разі несвоєчасного одержання
боржником документів виконавчого
провадження, внаслідок чого він був
позбавлений можливості скористатися
правами, наданими йому цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 27
Закону України "Про виконавче
провадження" в разі ненадання
боржником у строки, встановлені
частиною другою статті 25 цього Закону
для самостійного виконання рішення,
документального підтвердження повного
виконання рішення державний
виконавець на наступний день після
закінчення відповідних строків
розпочинає примусове виконання
рішення.

У разі отримання документального
підтвердження про повне виконання
рішення боржником до початку його
примусового виконання державний
виконавець закінчує виконавче
провадження в порядку, встановленому
цим Законом. Виконавчий збір та
витрати, пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій, у такому
разі з боржника не стягуються (частина
третя статті 27 Закону України "Про
виконавче провадження").

За приписами частини четвертої статті
39 Закону України "Про виконавче
провадження" виконавчі дії не
провадяться протягом строку, на який
виконавче провадження зупинено.

З урахуванням викладеного суд першої
інстанції правильно виходив з того, що
з наступного дня після закінчення
строку для самостійного виконання
рішення (03.07.2013 р.) примусове виконання
наказу господарського суду Вінницької
області від 03.06.2013 р. № 7/44/2012/5003 не
розпочалося, оскільки з 01.07.2013 р. по
30.08.2013 р. виконавче провадження було
зупинено.

Отже, правильним є висновок районного
суду про правомірність закінчення
виконавчого провадження і відсутність
підстав для стягнення виконавчого
збору з боржника, який 29.08.2013 р., тобто до
початку примусового виконання рішення,
виконав його у повному обсязі.

Посилання апеляційного суду на умисне
затягування позивачем виконання
рішення суду не спростовує висновок
суду першої інстанції, зважаючи на
чинність постанови самого відповідача
про зупинення виконавчого провадження.

В свою чергу висновок апеляційного
суду про поновлення виконавчого
провадження з 19.08.2013 р. - дати прийняття
господарським судом ухвали про відмову
в задоволенні заяви про розстрочку
виконання судового рішення, є
помилковим з огляду на положення
частини п'ятої статті 39 Закону України
"Про виконавче провадження", відповідно
до якої державний виконавець поновлює
виконавче провадження протягом трьох
днів з моменту, коли йому стало відомо
про усунення обставин, які стали
підставою для зупинення виконавчого
провадження.

Виходячи з приписів статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства
України, рішення суду апеляційної
інстанції підлягає скасуванню із
залишенням в силі рішення суду першої
інстанції, яке ухвалене відповідно до
закону і скасоване помилково.

Керуючись статтями 222, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ТОВ "Осіївське"
задовольнити.

Скасувати постанову Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 20 лютого 2014 року та залишити в силі
постанову Бершадського районного суду
Вінницької області від 29 жовтня 2013
року.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К. Головчук С.В. Ліпський
Д.В.