Справа № 815/738/13-а
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 року м. Київ
К/800/47653/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Швець В.В.,

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_4 до управління Міністерства
внутрішніх справ України на
Південно-Західній Залізниці про
скасування наказу за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 05 вересня 2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

25 січня 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до УМВС України на
Південно-Західній залізниці про
скасування наказу від 28 вересня 2012 року
№ 205 о/с та поновлення на роботі.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 5 березня 2013
року вищенаведений позов було
задоволено. Скасовано спірний наказ та
поновлено позивача на роботі.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 05 вересня
2013 року скасовано постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 5
березня 2013 року та адміністративний
позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, ОСОБА_4,
звернувся з касаційною скаргою, в якій
просить скасувати ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 05 вересня 2013 року та залишити в силі
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 5 березня 2013
року, посилаючись на порушення норм
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів, в межах ст. 220
КАС України, вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Так, судом апеляційної інстанції
встановлено, що Наказом управління МВС
України на Південно-Західній залізниці
№137 о/с від 03.07.2012р. «По особовому
складу» призначено ОСОБА_4 на посаду
інспектора з дозвільної системи
сектору громадської безпеки лінійного
відділу на станції Дарниця управління
МВС України на Південно-Західній
залізниці.

Відповідно до наказу управління МВС
України на Південно-Західній залізниці
№ 205 о/с від 28.09.2012р. «По особовому
складу» на підставі рапорту ОСОБА_4 від
26.09.2012р., подання начальника відділу
громадської безпеки ОСОБА_5 від 26.09.2012р.
ОСОБА_4 звільнено у запас (з постановкою
на військовий облік) за п. 64 «ж» з 28
вересня 2012 року.

Не погодившись з зазначеним наказом,
позивач звернувся до суду з даним
позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, Одеський
окружний адміністративний суд дійшов
висновку про неправомірність
звільнення позивача, з посиланням на
те, що відповідачем не додержано норм
законодавства, що регулюють порядок
звільнення за власним бажанням з
органів внутрішніх справ, на підставі
п. 64 «ж» Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх.

Постановляючи ухвалу про залишення
адміністративного позову без розгляду
суд апеляційної інстанції, виходив з
того, що позивачем пропущений місячний
строк звернення до суду, встановлений
ч.3 ст. 99 КАС України.

Аналізуючи обставини справи та
застосовуючи відповідні норми
процесуального права, суд касаційної
інстанції погоджується з таким
висновком на підставі наступного.

Згідно ч.1 ст. 99 КАС України,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 3 ст.99 КАС України, для
захисту прав, свобод та інтересів особи
цим Кодексом та іншими законами можуть
встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Для звернення до суду у
справах щодо прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
встановлюється місячний строк.

В поважність причин пропуску
встановленого ч.3 ст.99 КАС України
строку звернення до адміністративного
суду з даним позовом, позивач посилався
на його тимчасову непрацездатність,
оскільки знаходився на амбулаторному
лікуванні з 24.09.2012 року по 08.10.2012 року та
з 07.11.2012 року по 25.11.2012 року. При цьому
представник позивача зазначав, що з
26.11.2012 року по 17.12.2012 року, у зв'язку з
погіршенням стану здоров'я батька,
позивач знаходився за місцем мешкання
батьків у Вінницькій області.

Проте, з адміністративним позовом до
Одеського окружного адміністративного
суду позивач звернувся лише 25 січня 2013
року.

Застосовуючи встановлений ст. 99 КАС
України строк звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів позивача, суд
апеляційної інстанції належним чином
визначив початок перебігу строку
звернення до суду, тобто день, з якого
слід обчислювати строк звернення до
суду та дійшов обґрунтованого висновку
про відсутність підстав для поновлення
строку звернення до суду.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Отже, судом апеляційної інстанції
обґрунтовано застосовані наслідки
пропуску строку звернення до суду,
визначені ч. 1 ст. 100 КАС України
(чинного на час звернення до суду).

Крім того, судом апеляційної інстанції
вказано на те, що 21 січня 2013 року
Одеським окружним адміністративним
судом адміністративний позов ОСОБА_4 з
того самого спору і між тими самими
сторонами, повернуто позивачу з
підстав не усунення недоліків позовної
заяви.

Виходячи з вищезазначеного, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України, вважає, що ухвала Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 05 вересня 2013 року, ґрунтуються на
вірно встановлених фактичних
обставинах справи, яким дана належна
юридична оцінка, правильно застосовані
норми матеріального права, що
регулюють спірні правовідносини, та не
допущено порушень процесуального
закону, які призвели або могли
призвести до неправильного вирішення
справи, доводи викладені в касаційній
скарзі не спростовують висновків суду,
тому підстави для скасування або зміни
рішення відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 05 вересня
2013 року - без змін, оскільки судом
апеляційної інстанцій не допущено
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судового рішення.

Керуючись ст.ст.220, 220-1, 223, 224, 231 КАС
України суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 05 вересня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді О.Ф.
Ситников

В.В.
Малинін

В.В. Швець