Справа № 815/5057/14
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

09 грудня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/5057/14

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції:
Токмілова Л. М.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,судді
-Градовського Ю.М.,судді -Лук’янчук
О.В.при секретарі -Дубині Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Чорноморської прокуратури з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері Одеської області на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 02 жовтня 2014 року по справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями «Трансінвестсервіс» до
Чорноморської прокуратури з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері Одеської області про визнання
протиправною постанови, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2014 року Товариство з
обмеженою відповідальністю з
іноземними інвестиціями
«Трансінвестсервіс» (надалі - позивач,
ТОВ «ТІС») звернулось з позовом до
Чорноморської прокуратури з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері Одеської області (надалі -
відповідач, Прокуратура), в якому
просило визнати протиправною
постанову прокуратури від 05.08.2014 року
№42 в частині, що стосується ТОВ «ТІС».

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що
спірна постанова, якою призначено
проведення перевірки в порядку
прокурорського нагляду за додержанням
та застосуванням законів в діяльності
підприємств морегосподарського
комплексу, є неправомірною в частині,
яка стосується перевірки ТОВ «ТІС»,
оскільки законні підстави для
проведення такого виду перевірки
позивача - відсутні. Позивач вказує на
те, що прокуратура не має права на
проведення перевірки позивача з питань
дотримання законодавства з охорони
навколишнього середовища, оскільки
Конституція України не відносить до
повноважень прокуратури проведення
такого виду перевірок, а правом на
проведення таких перевірок наділені
спеціальні компетентні державні
органи, зокрема Державна екологічна
інспекція України та її територіальні
органи.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 02.10.2014 року
позовні вимоги задоволені.

Не погоджуючись з таким рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та прийняте нове рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення норм
матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
05.08.2014 року Чорноморським прокурором з
нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері Одеської області
радником юстиції Крикливим Р.М.
прийнято постанову №42 «Про проведення
перевірки», якою призначено проведення
перевірки ряду підприємств
морегосподарського комплексу, у тому
числі і ПП «Трансінвестсервіс», за
додержанням вимог законодавства у
сфері охорони навколишнього
середовища, зокрема поводження з
відходами, небезпечними хімічними
речовинами, пестицидами,
агрохімікатами, а також при
експлуатації комплексів по термічному
знешкодженню відходів, охорони
атмосферного повітря (а.с.9-10).

Даною постановою до перевірки залучено
фахівців Державної екологічної
інспекції Північно-Західного регіону
Чорного моря, Державної екологічної
інспекції в Одеській області,
Центральної
санітарно-епідеміологічної станції на
водному транспорті (а.с.10).

Листом від 05.09.2014 року за вих.№1283 вих-14
відповідач звернувся до позивача з
проханням надати дозвіл на в'їзд на
територію підприємства у період з
09.09.2014 року по 12.09.2014 року прокурору
Чорноморської прокуратури з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері Одеської області та
представникам Державної екологічної
інспекції Північно-Західного регіону
Чорного моря, Державної екологічної
інспекції в Одеській області,
Центральної
санітарно-епідеміологічної станції на
водному транспорті (а.с.11-12).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що у
відповідача відсутні повноваження на
проведення такої перевірки, оскільки
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику із
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища є
Державна екологічна інспекція України,
а тому прокуратура не повинна
підміняти цей орган та втручатися у
господарську діяльність.

Оцінюючи правомірність спірної
постанови, колегія суддів виходить з
наступного.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Прокурорський нагляд є самостійним,
специфічним видом державної
діяльності, який повинен забезпечити
виконання закону та його верховенство
у всіх сферах життєдіяльності
суспільства. Він здійснюється від
імені держави - України, репрезентує і
захищає суспільні інтереси та інтереси
фізичних та юридичних осіб.

Вичерпний перелік конституційних
функцій прокуратури як єдиної системи
органів держави наведено у статті 121
Конституції України, а саме на
прокуратуру покладаються:

1) підтримання державного
обвинувачення в суді;

2) представництво інтересів
громадянина або держави в суді у
випадках, визначених законом;

3) нагляд за додержанням законів
органами, які проводять
оперативно-розшукову діяльність,
дізнання, досудове слідство;

4) нагляд за додержанням законів при
виконанні судових рішень у
кримінальних справах, а також при
застосуванні інших заходів
примусового характеру, пов'язаних з
обмеженням особистої свободи громадян.

Організація і порядок її діяльності
згідно зі статтею 123 Конституції
України визначаються як Законом, так і
іншими законодавчими актами.

На прокуратуру не може покладатися
виконання функцій, не передбачених
Конституцією України і Законом.

Згідно ст.19 Закону України «Про
прокуратуру» предметом нагляду за
додержанням і застосуванням законів є:

1) відповідність актів, які видаються
всіма органами, підприємствами,
установами, організаціями та
посадовими особами,вимогам
Конституції України та чинним законам;

2) додержання законів про
недоторканність особи,
соціально-економічні, політичні,
особисті права і свободи громадян,
захист їх честі і гідності, якщо
законом не передбачений інший порядок
захисту цих прав;

3) додержання законів, що стосуються
економічних, міжнаціональних відносин,
охорони навколишнього середовища,
митниці та зовнішньоекономічної
діяльності.

Перевірка виконання законів
проводиться за заявами та іншими
повідомленнями про порушення
законності, що вимагають
прокурорського реагування, а за
наявності приводів - також з власної
ініціативи прокурора. Прокуратура не
підміняє органи відомчого управління
та контролю і не втручається у
господарську діяльність, якщо така
діяльність не суперечить чинному
законодавству.

Повноваження прокурора щодо нагляду за
додержанням і застосуванням законів
передбачені ст.20 зазначеного Закону
України, при здійсненні прокурорського
нагляду за додержанням і застосуванням
законів прокурор має право:

1) безперешкодно за посвідченням, що
підтверджує займану посаду, входити у
приміщення органів державної влади та
органів місцевого самоврядування,
об'єднань громадян, підприємств,
установ та організацій незалежно від
форм власності, підпорядкованості чи
приналежності, до військових частин,
установ без особливих перепусток, де
такі запроваджено; мати доступ до
документів і матеріалів, необхідних
для проведення перевірки, в тому числі
за письмовою вимогою, і таких, що
містять комерційну таємницю або
конфіденційну інформацію. Письмово
вимагати подання в прокуратуру для
перевірки зазначених документів та
матеріалів, видачі необхідних довідок,
в тому числі щодо операцій і рахунків
юридичних осіб та інших організацій,
для вирішення питань, пов'язаних з
перевіркою. Отримання від банків
інформації, яка містить банківську
таємницю, здійснюється у порядку та
обсязі, встановлених Законом України
«Про банки і банківську діяльність»;

2) вимагати для перевірки рішення,
розпорядження, інструкції, накази та
інші акти і документи, одержувати
інформацію про стан законності і
заходи щодо її забезпечення;

3) вимагати від керівників та
колегіальних органів проведення
перевірок, ревізій діяльності
підпорядкованих і підконтрольних
підприємств, установ, організацій та
інших структур незалежно від форм
власності, а також виділення
спеціалістів для проведення перевірок,
відомчих і позавідомчих експертиз;

4) викликати посадових осіб і громадян,
вимагати від них усних або письмових
пояснень щодо порушень закону.

Об`єктом прокурорського нагляду є
виконавча діяльність органів влади,
місцевого самоврядування, громадських
організації та їх посадових осіб.

Завдання ж прокуратури в тому, щоб
державні органи, посадові особи діяли
на підставі законності, забезпечували
відповідно до наданих їм прав і
покладених на них обов`язків охорону
правопорядку, державних інтересі, прав
і свобод громадян. Це вимагає від
прокурорів зосередити увагу на
дійовому нагляді тим, чи належним чином
посадові особи органів державного
контролю здійснюють контроль за
додержанням законодавства на
дорученій їм ділянці роботи,
необхідність якого передбачена
Конституцією і законами України, і на
перевірці його здійснення.

Прокуратура зобов`язана засобами
прокурорського нагляду жорстко
впливати на роботу органів
позавідомчого контролю, пов`язану з
виявленням правопорушень,
встановленням причин останніх, умов, що
сприяють їх вчиненню, притягненням
винних до відповідальності.

Органи прокуратури, як і інші державні
органи зобов`язані здійснювати свої
повноваження виключно в межах та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Не допускається
втручання в компетенцію інших органів,
установ та організації, органи
прокуратури не повинні підміняти
органи виконавчої влади та органи
місцевого самоврядування, протилежне
свідчило б про вихід за межі наділених
їх Конституцією та законами України
функції.

Відповідно до п.9 Перехідних положень
Конституції України Прокуратура
продовжує виконувати відповідно до
чинних законів функцію нагляду за
додержанням і застосуванням законів та
функцію попереднього слідства - до
введення в дію законів, що регулюють
діяльність державних органів щодо
контролю за додержанням законів, та до
сформування системи досудового
слідства і введення в дію законів, що
регулюють її функціонування.

В п.6 Рекомендацій 1604 (2003)
Парламентської Асамблеї Ради Європи
визначено, що органи прокуратури всіх
держав Ради Європи у виконанні функцій,
не пов`язаних зі сферою кримінального
права, мають забезпечити, щоб будь-які
повноваження прокурора по захисну прав
людини не призводили до конфліктів
інтересів і не перешкоджали особам, які
прагнуть захисту своїх прав з боку
держави, а також, дотримуватись
ефективного розподілу влади між
різними її гілками в державі у випадках
надання прокуратурі додаткових
функції при повній незалежності
органів прокуратури від втручання на
рівні індивідуальних справ зі сторони
будь-якої гілки державної влади.

Зі змісту спірної постанови
вбачається, що перевірка призначена, з
питань додержання вимог законодавства
у сфері охорони навколишнього
середовища, зокрема поводження з
відходами, небезпечними хімічними
речовинами, пестицидами,
агрохімікатами, а також при
експлуатації комплексів по термічному
знешкодженню відходів, охорони
атмосферного повітря

Згідно з ст.35 Закону України «Про
охорону навколишнього природного
середовища» від 25.06.1991 року державний
контроль у сфері охорони навколишнього
природного середовища, раціонального
використання, відтворення і охорони
природних ресурсів здійснюється
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику із
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
ресурсів. Виконавчі органи сільських,
селищних, міських рад здійснюють
державний контроль у сфері охорони
навколишнього природного середовища.

Відповідно до Положення про Державну
екологічну інспекцію України,
затвердженого Указом Президента
України від 13.04.2011 року №454/2011 до
повноважень Державної екологічної
інспекції України та її територіальних
органів віднесено, зокрема здійснення
державного нагляду (контролю) за
додержанням законодавства про
екологічну та радіаційну безпеку,
законодавства про використання та
охорону земель, законодавства про
охорону і раціональне використання вод
та відтворення водних ресурсів,
законодавства про поводження з
відходами, законодавства щодо
наявності дозволів, лімітів та квот на
спеціальне використання природних
ресурсів, дотримання їх умов
підприємствами, установами та
організаціями незалежно від форми
власності і господарювання.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що суб`єктом, який
законодавчо наділено повноваженнями,
щодо контролю у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
ресурсів визначено Державну
екологічну інспекцію України та її
територіальні органи, а тому
прокуратура в даному випадку не
повинна підміняти Державну екологічну
інспекцію і не повинна втручатися у
господарську діяльність суб'єктів
господарювання.

Такий висновок узгоджується із
правової позицією Вищого
адміністративного суду України, яка
викладена в ухвалі від 31.07.2014 року по
справі №2а/0570/23053/2011.

Отже, колегія суддів приходить до
висновку, що постанова прокуратури від
05.08.2014 року №42 в частині, що стосується
ТОВ «ТІС» є неправомірною та підлягає
скасуванню.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи,
порушень матеріального права при
вирішенні справи не допустив, а
наведені в скарзі доводи правильність
висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.195, ст.196, ст.198, ст.200, ст.206,
ч.5 ст.254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Чорноморської
прокуратури з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері Одеської
області - залишити без задоволення, а
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 02 жовтня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Повний текст судового рішення
виготовлений 12 грудня 2014 року.

Головуючий суддя:К.В. Кравченко Суддя:
Суддя: Ю.М. Градовський О.В. Лук’янчук