Справа № 572/5105/14-а
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Франовська К.С.
УХВАЛА

іменем України

"22" грудня 2014 р.
Справа № 572/5105/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Франовської К.С.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Хаюка С.М.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Сарненському районі Рівненської
області на постанову Сарненського
районного суду Рівненської області від
"10" листопада 2014 р. у справі за позовом
ОСОБА_3 до Управління праці та
соціального захисту населення
Сарненської районної державної
адміністрації Рівненської області та
Управління Пенсійного фонду України в
Сарненському районі Рівненської
області про визнання протиправною
бездіяльність, нарахування та виплату
коштів ,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся в суд
із позовом, в якому просив зобов'язати
Управління праці та соціального
захисту населення Сарненської
районної державної адміністрації
Рівненської області та Управління
Пенсійного фонду України в
Сарненському районі Рівненської
області провести донарахування та
виплату з 16.04.2014 року по 15.10.2014 року та
16.10.2014 року щомісячної грошової
допомоги у відповідності до ст. ст.37, 39,
51 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Постановою Сарненського районного
суду Рівненської області від 10
листопада 2014 року позов ОСОБА_3
задоволено часткового.

Визнано протиправною бездіяльність
управління ПФУ в Сарненському районі
щодо ОСОБА_3

Зобов'язано управління ПФУ в
Сарненському районі нарахувати та
виплатити ОСОБА_3: щомісячну доплату
до пенсії в розмірі двох мінімальних
заробітних плат, щомісячну додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю в
розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком
за період з 16.04.2014 р. по 02.08.2014 р. з
врахуванням виплачених коштів.

Визнано протиправною бездіяльність
управління праці та соціального
захисту населення Сарненської
районної державної адміністрації щодо
ОСОБА_3

Зобов'язано управління праці та
соціального захисту населення
Сарненської районної державної
адміністрації нарахувати та виплатити
ОСОБА_3 щомісячну грошову допомогу у
зв'язку з обмеженням споживання
продуктів харчування місцевого
виробництва і особистого підсобного
господарства в розмірі 40% мінімальної
заробітної плати за період з 16.04.2014 р.
по 02.08.2014 р. з врахуванням виплачених
коштів.

Виплата коштів за один місяць допущена
до негайного виконання.

Ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 22.12.2014 р.
апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Сарненської районної державної
адміністрації повернуто відповідачу,
тому судове рішення в частині
проведення перерахунку і виплати
доплати згідно ст.37 Закону №796-ХІІ
судом апеляційної інстанції не
перевіряється.

Вважаючи, що рішення суду першої
інстанції прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
Управління Пенсійного фонду України в
Сарненському районі звернулось з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення
яким у задоволенні позову - відмовити з
підстав неправильного застосування
судом норм матеріального права. Так,
зазначається в апеляційній скарзі, суд
не дав правильної правової оцінки
Постанові КМ України № 1210 від 23.11.2011
«Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Крім того, в апеляційній скарзі
порушується питання про залишення
позовної заяви без розгляду внаслідок
пропуску позивачем строку звернення до
суду , або закриття провадження у
справі.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду без змін з таких підстав.

Як встановив суд, ОСОБА_3 є непрацюючим
пенсіонером, потерпілим від
Чорнобильської катастрофи 3-ї
категорії, перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Сарненському районі, та проживає в с.
Вири, Сарненського району Рівненської
області , яке згідно Переліку
віднесено до зони гарантованого
добровільного відселення, та має право
на підвищення до пенсії, передбачені
ст.ст.39,51 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи"(а.с.3-7).

Як вбачається із довідки №3411/03-29 від
29.10.2014 р. управління Пенсійного фонду
України в Сарненському районі,
передбачені ст.39,51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" підвищення
до пенсії позивачу здійснювались у
відповідності до Постанови КМ України
№ 1210 від 23.11.2011 «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірах, що є меншими,
порівняно до розмірів, визначених
Законом.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України.

Відповідно до статті 39 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",
пенсіонерам, які проживають на
територіях радіоактивного
забруднення, провадиться доплата - у
зоні гарантованого (добровільного)
відселення - у розмірі двох мінімальних
заробітних плат.

Статтею 51 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", передбачено, що особам,
віднесеним до 3 категорії, додаткова
пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю,
призначається у розмірі 25 % мінімальної
пенсії за віком.

Однак, ст.ст. 39,51 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
передбачено, що порядок обчислення
підвищення до пенсії як непрацюючому
пенсіонеру, який проживає на території
радіоактивного забруднення та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю визначається Кабінетом
Міністрів України.

У свою чергу, Кабінетом Міністрів
України на виконання вказаного
положення ст.ст.39, 51 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" 23.11.2011 року
прийнято постанову № 1210 "Про
підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".
У відповідності до вказаної постанови
Кабінету Міністрів України, позивачу
провадиться нарахування і виплата
підвищення до пенсії як непрацюючому
пенсіонеру, який проживає на території
радіоактивного забруднення та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю.

Надаючи правову оцінку
правовідносинам, які виникли між
сторонами, колегія суддів зазначає
наступне.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
Закон України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
та Закон України «Про соціальний
захист дітей війни» мають пріоритет
над підзаконними актами - постановами
КМУ від 23.11.2011 № 1210 та від 28.12.2011 № 1381.

Будь-яких законодавчих обмежень щодо
застосування вказаних норм і положень
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" ,
як це було в 2011-2013 роках у 2014 році не має.
Тобто, Законом України «Про Державний
бюджет на 2014 рік» від 16 січня 2014 року №
719-VII, що набрав чинності з 1 січня 2014
року (п. 1 Прикінцевих положень Закону)
такі обмеження не встановлені.

Такі висновки є правильними і з ними
погоджується суд апеляційної
інстанції, приймаючи до уваги наступне.

Положення п.28 розділу II Закону України
"Про державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" №107-VI, яким були внесені
зміни до ст.ст.39,51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи" і які обмежували права
громадян, щодо виплати підвищення до
пенсії як непрацюючому пенсіонеру,
який проживає на території
радіоактивного забруднення та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, Рішенням Конституційного
суду України у справі №10-рп/2008 від
22.05.2008 року, визнано неконституційними.

Частиною 2 статті 152 Конституції
України передбачено, що закони, інші
правові акти або їхні окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність із дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Таким чином, вище наведені положення
ст.ст.39, 51 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи" є чинними у редакції до
внесення змін до них Законом України
"Про державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України".

На даний час Закони України "Про
державний бюджет України на 2011 рік", "
Про державний бюджет України на 2012 рік"
та "Про державний бюджет України на 2013
рік" втратили чинність.

Законом України "Про Державний бюджет
на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №719-VII, що
набрав чинності з 1 січня 2014 року (п.1
Прикінцевих положень Закону) такі
обмеження не встановлені.

Чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року, іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Посилання УПФУ в Сарненському районі
на пропуск позивачем строків звернення
до суду з позовом, визначених ст.99 КАС
України, безпідставні.

Передбачених законом підстав для
залишення позовної заяви ОСОБА_3 без
розгляду та для закриття провадження у
справі, немає.

На підставі викладеного судова колегія
прийшла до висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, постанова у
оскаржуваній частині прийнята з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови суду не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Сарненському районі Рівненської
області залишити без задоволення, а
постанову Сарненського районного суду
Рівненської області від "10" листопада
2014 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
постановлення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
К.С. Франовська

судді:
І.Ф.Бондарчук

С.М.Хаюк

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу: Управління праці та
соціального захисту населення
Сарненської районної державної
адміністрації Рівненської області
вул. Демократична,
46,м.Сарни,Сарненський район, Рівненська
область,34502

4- відповідачу: Управління Пенсійного
фонду України в Сарненському районі
Рівненської області вул. Суворова,
8,м.Сарни,Сарненський район, Рівненська
область,34500

- ,