Справа № 826/18241/14
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 грудня 2014 року 11:07
Окружний адміністративний суд міста
головуючого судді Шулежка В.П.,
за участю секретаря судового засідання
представника позивача - ОСОБА_1,
представника відповідача 1 - Алєйник
представника відповідача 2 та третьої
особи - Боровського І.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб, Уповноваженої
особи Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб на ліквідацію публічного
акціонерного товариства
«Старокиївський банк» Пантіної Любові
Олександрівни, за участю третьої особи
- публічного акціонерного товариства
«Старокиївський банк» про визнання
протиправною бездіяльності та
зобов'язання вчинити дії,
З позовом до Окружного
адміністративного суду міста Києва
звернувся ОСОБА_4 (надалі - ОСОБА_4,
позивач) до Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб (надалі - Фонд, відповідач
1), Уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію публічного акціонерного
товариства «Старокиївський банк»
Пантіної Любові Олександрівни (надалі
- Уповноважена особа Фонду, відповідач
2), за участю третьої особи - публічного
акціонерного товариства
«Старокиївський банк» (надалі - ПАТ
«Старокиївський банк», третя особа) про
визнання протиправною бездіяльності
Фонду та Уповноваженої особи Фонду при
розгляді вимог ОСОБА_4 щодо включення
до переліку та загального реєстру
вкладників, які мають право на
відшкодування коштів за вкладами за
рахунок Фонду за вкладом в ПАТ
«Старокиївський банк»; зобов'язання
Уповноваженої особи Фонду включити
ОСОБА_4 в перелік вкладників, які мають
право на відшкодування коштів за
вкладами за рахунок Фонду в ПАТ
«Старокиївський банк» та подати його
до Фонду; зобов'язання Фонду включити
ОСОБА_4 до загального реєстру
вкладників, які мають право на
відшкодування коштів за вкладами за
рахунок Фонду в ПАТ «Старокиївський
Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що відповідачами, в
порушення норм чинного законодавства,
не включено позивача до переліку і в
подальшому до загального реєстру
вкладників, які мають право на
відшкодування коштів за вкладами в в
ПАТ «Старокиївський банк» за рахунок
У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю, просив суд позов
Представник відповідача 1 у судовому
засіданні проти позову заперечив у
повному обсязі з підстав, викладених у
письмових запереченнях та зазначив
суду, що виконавча дирекція Фонду
складає загальний реєстр виключно на
підставі переліку вкладників. В той же
час, у переданому Уповноваженою особою
переліку вкладників ПАТ
«Старокиївський банк» інформація про
позивача відсутня, в зв'язку з чим дані
про позивача не могли бути враховані
при складанні загального реєстру.
Таким чином, Фонд не вчинив жодної
протиправної бездіяльності стосовно
невключення даних позивача до
загального реєстру, оскільки Фонд не
володів і не повинен був володіти
жодною додатковою інформацією про
позивача, окрім тієї, що міститься в
переліку вкладників.
Представник відповідача 2 та третьої
особи у судовому засіданні проти
задоволення позовних вимог
заперечував у повному обсязі з підстав,
викладених у письмових запереченнях та
зазначив суду, що включення певного
вкладника банку до повного переліку
вкладників, а потім і до загального
реєстру означає підтвердження права
цієї особи на отримання коштів від
Фонду, проте позивач не набув такого
права і не має законних підстав для
включення його до такого повного
переліку, оскільки реальних коштів
позивачем не вносилось, про що було
відомо працівникам банку, укладання
договору банківського рахунку та
проведення фінансових операцій щодо
зарахування коштів на рахунок,
відкритий на ім'я позивача, погіршувало
фінансове становище банку і сприяло
неплатоспроможності. Дані обставини
визначені п.2 ч.3 ст.38 Закону України
«Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб» як підстава для
визначення нікчемності правочинів.
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення представників сторін і
третьої особи судом встановлено
Між ОСОБА_4 та ПАТ «Старокиївський
банк» укладено договір банківського
рахунку від 21.05.2014р. №8137, згідно умов
якого банк відкрив позивачу поточний
рахунок НОМЕР_1 у доларах США.
Постановою Правління Національною
банку України від 17.06.2014р. №365 ПАТ
«Старокиївський банк» віднесено до
категорії неплатоспроможних.
Рішенням виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб від
17.06.2014р. № 50 «Про виведення з ринку та
запровадження тимчасової
адміністрації у ПАТ «Старокиївський
банк» та призначення уповноваженої
особи Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб на тимчасову
адміністрацію в ПАТ «Старокиївський
банк» запроваджено тимчасову
адміністрацію строком на три місяця з
18.06.2014р. по 18.09.2014р. та призначено
Уповноваженою особою Фонду
провідного професіонала з питань
врегулювання неплатоспроможності
банків відділу запровадження
процедури тимчасової адміністрації та
ліквідації департаменту врегулювання
неплатоспроможності банків Пантіну
Л.О.

Постановою Правління Національного
банку України від 11.09.2014р. №563 прийнято
рішення про відкликання банківської
ліцензії та ліквідацію ПАТ
«Старокиївський банк».

На виконання даної постанови НБУ
виконавчою дирекцією Фонду прийнято
рішення від 17.09.2014р. №92 «Про початок
процедури ліквідації ПАТ
«Старокиївський банк» та призначення
уповноваженої особи Фонду на
ліквідацію банку».

Даним рішенням розпочато процедуру
ліквідації ПАТ «Старокиївський банк» з
18.09.2014р. Уповноваженою особою Фонду на
ліквідацію банку призначено строком на
один рік з 18.09.2014р. по 18.09.2015р. включно
призначено Пантіну Л.О.

Позивач звертався із заявами від
05.09.2014р. та від 17.10.2014р. до Уповноваженої
особи та Фонду відповідно щодо
невключення його до переліку та
загального реєстру вкладників, які
мають право на відшкодування коштів за
вкладами за рахунок Фонду.

Не отримавши відповідь та вважаючи
бездіяльність відповідачів щодо
невключення позивача до переліку та
загального реєстру вкладників ОСОБА_4
звернувся до суду.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку про необґрунтованість
позовних вимог і відсутність підстав
для їх задоволення виходячи з
наступного.

Нормативно-правовим актом, яким
встановлюються правові, фінансові та
організаційні засади функціонування
системи гарантування вкладів фізичних
осіб, повноваження Фонду, порядок
виплати Фондом відшкодування за
вкладами, а також регулюються
відносини між Фондом, банками,
Національним банком України,
визначаються повноваження та функції
Фонду щодо виведення
неплатоспроможних банків з ринку і
ліквідації банків є Закон України «Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб» від 2.002.2012р. №4452 (надалі - Закон
№4442).

Порядок відшкодування Фондом коштів за
вкладами фізичних осіб, а також порядок
здійснення виплат коштів за вкладами
протягом дії тимчасової адміністрації
в межах суми, гарантованої Фондом, за
рахунок цільової позики Фонду,
визначено в Положенні про порядок
відшкодування Фондом гарантування
вкладів фізичних осіб коштів за
вкладами, затвердженого рішенням №14
Виконавчої дирекції Фонду (надалі -
Положення №14).

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.4 Закону №4452 (в
редакції чинній на момент виникнення
правовідносин) основним завданням
Фонду є забезпечення функціонування
системи гарантування вкладів фізичних
осіб та виведення неплатоспроможних
банків з ринку. На виконання свого
основного завдання Фонд у порядку,
передбаченому цим Законом, здійснює
такі функції: веде реєстр учасників
Фонду; здійснює заходи щодо
організації виплат відшкодувань за
вкладами в разі прийняття рішення про
відкликання банківської ліцензії та
ліквідацію банку; здійснює процедуру
виведення неплатоспроможних банків з
ринку, у тому числі шляхом здійснення
тимчасової адміністрації та
ліквідації банків, організовує
відчуження активів і зобов'язань
неплатоспроможного банку, продаж
неплатоспроможного банку або
створення та продаж перехідного банку.

Так, частиною 1 ст.26 Закону №4452
передбачено, що Фонд гарантує кожному
вкладнику банку відшкодування коштів
за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти
в розмірі вкладу, включаючи відсотки,
нараховані на день початку процедури
виведення Фондом банку з ринку, але не
більше суми граничного розміру
відшкодування коштів за вкладами,
встановленого на дату прийняття такого
рішення, незалежно від кількості
вкладів в одному банку. Сума граничного
розміру відшкодування коштів за
вкладами не може бути меншою 200 000
гривень. Адміністративна рада Фонду не
має права приймати рішення про
зменшення граничної суми
відшкодування коштів за вкладами.

Згідно положень частин 1 та 2 ст.27 Закону
№4452 Уповноважена особа Фонду складає
перелік вкладників та визначає
розрахункові суми відшкодування
коштів за вкладами за рахунок Фонду
відповідно до вимог цього Закону та
нормативно-правових актів Фонду станом
на день отримання рішення про
відкликання банківської ліцензії та
ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом
трьох днів з дня отримання Фондом
рішення про відкликання банківської
ліцензії та ліквідацію банку формує
повний перелік вкладників, які мають
право на відшкодування коштів за
вкладами за рахунок Фонду, із
визначенням сум, що підлягають
відшкодуванню.

Згідно ч. 5 ст.27 Закону №4452 протягом
шести днів з дня отримання Фондом
рішення про відкликання банківської
ліцензії та ліквідацію банку виконавча
дирекція Фонду затверджує реєстр
вкладників для здійснення виплат
відповідно до наданого уповноваженою
особою Фонду переліку вкладників. Фонд
публікує оголошення про відшкодування
коштів вкладникам у газетах "Урядовий
кур'єр" або "Голос України" та на своїй
офіційній сторінці в мережі Інтернет
не пізніше ніж через сім днів з дня
отримання Фондом рішення про
відкликання банківської ліцензії та
ліквідацію банку.

Поряд з тим, як вбачається з норм ч. 2 ст.
38 зазначеного Закону, на Уповноважену
особу Фонду покладений обов'язок під
час дії тимчасової адміністрації
проводити перевірку правочинів (у тому
числі договорів), вчинених (укладених)
банком протягом одного року до дня
запровадження тимчасової
адміністрації банку, на предмет
виявлення правочинів (у тому числі
договорів), що є нікчемними з підстав,
визначених частиною третьою цієї
статті.

Зокрема, відповідно до положень ч. 4 ст.
38 Закону №4452 Уповноважена особа Фонду
протягом дії тимчасової адміністрації,
а також протягом ліквідації повідомляє
сторони за договорами, зазначеними у
частині другій статті 38 цього Закону,
про нікчемність цих договорів та
вчиняє дії щодо застосування наслідків
нікчемності договорів.

Судом встановлено, що Уповноваженою
особою Фонду на виконання обов'язків,
передбачених ст.38 Закону №4452 створено
комісію з перевірки договорів (інших
правочинів) укладених ПАТ
«Старокиївський банк», про що винесено
наказ від 24.06.2014р.

Під час перевірки робочою комісією
встановлено, що кошти на рахунок,
відкритий на ім'я позивача, надходили
внаслідок так званого «дроблення»
рахунку іншого клієнта. Так, з рахунку
клієнта банку, розмір вкладу якого
становив більше ніж 200 000 грн. начебто
знімались кошти і відразу ж ця сума
«надходила» на рахунок відкритий на
ім'я позивача. Зокрема, фізична особа,
яка мала значну суму грошових коштів на
рахунку, домовлялась з працівниками
банку про те, що вона начебто буде
здійснювати «зняття» коштів у межах
існуючих лімітів, а інша фізична особа
буде «вносити» ці кошти на свій
рахунок. Таким чином, грошовий вклад із
значною сумою подрібнювався або
розподілявся на суми до 200 000 гривень і
цими подрібненими частками фактично
перераховувався на рахунки інших
фізичних осіб.

Робоча комісія прийшла до висновку, що
вказані дії відбувались з метою
отримати кошти не від банку і не за
рахунок банку, який в той момент вже не
міг виконувати свої зобов'язання перед
вкладниками щодо повернення належних
їм коштів, а отримати кошти від Фонду,
тобто за рахунок державних коштів. За
таких обставин витрати Фонду значно
збільшуються без будь яких законних на
те підстав.

Результати роботи комісії оформлено
Протоколом засідання комісії з
перевірки договорів, призначеної
наказом №30-А від 14.07.2014р. Вказаний
протокол складено та підписано 29.08.2014р.

Наказом тимчасової адміністрації ПАТ
«Старокиївський банк» від 29.08.2014р. №61
зупинено перерахування/виплату за
транзакціями і правочинами та визнано
нікчемними всі транзакції та правочини
(договори) згідно переліку (зокрема,
щодо договору 8137, укладеного з ОСОБА_4

Виконавчою дирекцією Фонду прийнято
рішення від 21.08.2014р. №182/14 щодо
тимчасового блокування виплат
грошових коштів та відповідного
звернення до правоохоронних органів із
завою про вчинення кримінального
правопорушення (копію витягу з рішення
додаю).

На виконання рішення виконавчої
дирекції Фонду Уповноважена особа
Фонду, звернулась із заявою до МВС
України щодо наявності в діях осіб
ознак складу злочину.

З матеріалів справи вбачається, що на
момент розгляду справи по суті,
відкрите провадження №0000367 за
фактом зловживання службовими особами
ПАТ «Старокиївський банк» своїми
повноваженнями з метою одержання
неправомірної вигоди для інших осіб, що
спричинило тяжкі наслідки. Досудове
розслідування у даному кримінальному
провадженні триває.

Враховуючи зазначені обставини, суд
вважає обґрунтованими доводи
Уповноваженої особи Фонду, що оскільки
реальних коштів позивачем не
вносилось, про що було відомо
працівникам банку, то укладання
договору банківського рахунку та
проведення фінансових операцій щодо
зарахування коштів на рахунок,
відкритий на ім'я позивача, погіршувало
фінансове становище банку і сприяло
приведенню банку до
неплатоспроможності. До того ж,
проведення вище описаних дій надавало
можливість власнику вкладу, розмір
якого значно перевищує суму 200 000
гривень, отримати цю суму повністю, без
будь яких обмежень, що є наданням
переваг цьому вкладнику перед іншими
кредиторами.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону №4452
правочини (у тому числі договори)
неплатоспроможного банку є нікчемними
з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження
майна, прийняв на себе зобов'язання без
встановлення обов'язку контрагента
щодо вчинення відповідних майнових
дій, відмовився від власних майнових
вимог;

2) банк до дня визнання банку
неплатоспроможним взяв на себе
зобов'язання, внаслідок чого він став
неплатоспроможним або виконання його
грошових зобов'язань перед іншими
кредиторами повністю чи частково стало
неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у
користування або придбав (отримав у
користування) майно, оплатив
результати робіт та/або послуги за
цінами, нижчими або вищими від
звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і
більше відрізняється від вартості
товарів, послуг, іншого майна,
отриманого банком), або зобов'язаний
здійснити такі дії в майбутньому
відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв
майно в рахунок виконання грошових
вимог у день, коли сума вимог
кредиторів банку перевищувала
вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання
(застава, порука, гарантія, притримання,
факторинг тощо) щодо забезпечення
виконання грошових вимог у порядку
іншому, ніж здійснення кредитних
операцій відповідно до Закону України
"Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови
яких передбачають надання клієнтам
переваг (пільг), прямо не встановлених
для них законодавством чи внутрішніми
документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі
договори), умови яких передбачають
платіж чи передачу іншого майна з метою
надання окремим кредиторам переваг
(пільг), прямо не встановлених для них
законодавством чи внутрішніми
документами банку;

Враховуючи зазначене, суд приходить до
висновку, що Уповноваженою особою
Фонду правомірно не включено позивача
до переліку вкладників, і як наслідок
Фондом не включено позивача до
загального реєстру вкладників, а отже
позовні вимоги є необґрунтованими.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В даному випадку відповідачами у
повному обсязі доведено правомірність
своїх дій.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку про
необґрунтованість позовних вимог і
відсутність підстав для їх
задоволення.

Враховуючи положення ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, відшкодування судового збору
позивачу не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4
відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Окружного адміністративного суду
міста Києва апеляційної скарги на
постанову протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст. 186 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Повний текст постанови складений та
підписаний 12.12.2014 р.

Суддя
В.П. Шулежко