Справа № 810/5947/14
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 810/5947/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Твердохліб
У Х В А Л А

Іменем України

23 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Твердохліб В.А.,

суддів
Троян Н.М., Костюк Л.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лентер» на ухвалу
Київського окружного
адміністративного суду від 17 жовтня 2014
року про відмову у відкритті
провадження в адміністративній справі
у справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лентер» до
Київської Міжрегіональної митниці
Міндоходів про зобов"язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Лентер» (далі -
Позивач) звернулося до Київського
окружного адміністративного суду з
позовом до Київської Міжрегіональної
митниці Міндоходів (далі - Відповідач)
про визнання протиправною відмову у
підготовці висновку про повернення
помилково та/або надмірно сплачених
митних та інших платежів в сумі 15 854,04
грн, зобов»язання підготувати та
передати до належного органу
Державного казначейства України
висновку про повернення помилково
та/або надмірно сплачених митних та
інших платежів в сумі 15 854,04 грн.

Ухвалою Київського окружного
адміністративного суду від 17 жовтня 2014
року у відкритті провадження в
адміністративній справі відмовлено
відповідно п.п.1,2 ч.1 ст.109 КАС України.

Не погоджуючись з вищезазначеною
ухвалою, Позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить її скасувати та
направити справу до суду першої
інстанції на продовження розгляду.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
питання.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з»явилися, про
дату, час та місце апеляційного
розгляду повідомлені належним чином
відповідно до вимог ст.35 КАС України.

Відповідно п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

З огляду на вказане, колегія суддів
дійшла висновку про можливість
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Згідно ст.41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження в
справі, суд першої інстанції мотивував
своє рішення тим, що Позивач раніше
двічі звертався до суду із позовами про
стягнення надміру сплачених митних
платежів в сумі 15 854,04 грн, проте,
ухвалою Київського окружного
адміністративного суду від 28 березня
2014 року у справі №810/2044/14 у відкритті
провадження відмовлено, а ухвалою
Київського окружного
адміністративного суду від 08 липня 2014
року у справі №810/4052/14 позовну заяву
залишено без розгляду.

Колегія суддів не погоджується із
такими висновками суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, в
березні 2014 року Позивач звернувся до
суду з позовом до Київської
міжрегіональної митниці та Головного
управління державної казначейської
служби України у м.Києві про стягнення
надмірно сплачених у вигляді митних
платежів коштів у сумі 15 854,04 грн.

Ухвалою Київського окружного
адміністративного суду від 28 березня
2014 року у відкритті провадження в
адміністративній справі відмовлено.
Вказана ухвала суду набрала законної
сили.

В липні 2014 року Позивач звернувся до
суду з позовом до Київської
міжрегіональної митниці та Головного
управління державної казначейської
служби України у м.Києві про визнання
протиправними дій щодо відмови в
поверненні надміру сплачених до
бюджету коштів у сумі 15 854,04 грн, та
стягнення цих коштів у заначеному
розмірі.

Ухвалою Київського окружного
адміністративного суд від 08 липня 2014
року вказану позовну заяву залишено
без розгляду відповідно ст.100 КАС
України. Зазначене судове рішення
набрало законної сили.

Згідно вимог п.п.1, 2 ч.1 ст.109 КАС
України суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі
лише, якщо:

1) заяву не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства;

2) у спорі між тими самими сторонами, про
той самий предмет і з тих самих підстав
є такі, що набрали законної сили:
постанова суду; ухвала суду про відмову
у відкритті провадження в
адміністративній справі; ухвала про
закриття провадження в
адміністративній справі; ухвала про
залишення позовної заяви без розгляду
у зв'язку з пропуском строку звернення
до адміністративного суду (крім
випадків, коли така ухвала винесена до
відкриття провадження в
адміністративній справі).

Як вбачається із змісту даного
адміністративного позову, Позивачем
заявляються вимоги щодо визнання
протиправною відмови Відповідача у
підготовці висновку про повернення
помилково та/або надмірно сплачених
митних та інших платежів в сумі 15 854,04
грн та зобов»язання підготувати та
передати до належного органу
Державного казначейства України
висновку про повернення помилково
та/або надмірно сплачених митних та
інших платежів в сумі 15 854,04 грн.

Вказані позовні вимоги не
заявлялися Позивачем раніше та,
відповідно, не були предметом судового
розгляду у справах №810/2044/14 та №810/4052/14.

З огляду на вказане, колегія
суддів дійшла висновку про відсутність
передбачених п.2 ч.1 ст.109 КАС України
підстав для відмови у відкритті
провадження в даній справі.

Щодо висновку суду першої
інстанції про те, що дану позовну заяву
не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства,
колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно ч.ч.1, 2 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Частинами 1, 2 статті 17 КАС України
передбачено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
правовідносини, що виникають у зв'язку
з здійсненням суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій, а також у зв'язку з публічним
формуванням суб'єкта владних
повноважень шляхом виборів або
референдуму.

Юрисдикція адміністративних
судів поширюється на публічно-правові
спори, зокрема, спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Відповідно до частини шостої
статті 264 МК у разі якщо після сплати
декларантом податків і зборів
(обов'язкових платежів) згідно з митною
вартістю товарів, визначеною митним
органом, буде прийнято рішення про
застосування митної вартості,
заявленої декларантом, сума надміру
сплачених податків і зборів
(обов'язкових платежів) повертається
декларанту у місячний термін з дня
прийняття рішення, у порядку,
передбаченому законодавством.

Згідно правової позиції Верховного
Суду України, висловленої в постанові
від 15 квітня 2014 року у справі №21-21а14,
саме Порядок повернення платникам
податків коштів, що обліковуються на
відповідних рахунках митного органу як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, затверджений наказом
Державної митної служби України від 20
липня 2007 року №618 (зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 25 вересня
2007 року за №1097/14364 (далі - Порядок №618)
визначає процедуру повернення
платникам податків коштів, що
обліковуються на відповідних рахунках
митного органу як передоплата, і митних
та інших платежів, помилково та/або
надмірно сплачених до бюджету,
контроль за справлянням яких
здійснюється митними органами, у тому
числі у випадках, зазначених у статті 264
МК.

Відповідно до абзаців першого, другого
пункту 1, пунктів 2, 3, 4 розділу ІІІ
Порядку №618 для повернення з
Державного бюджету України митних та
інших платежів, помилково та/або
надмірно сплачених до бюджету,
контроль за справлянням яких
здійснюється митними органами,
платником податків до загального
відділу митного органу, яким
здійснювалось оформлення митної
декларації, подається заява довільної
форми, яка підписується керівником і
головним бухгалтером суб'єкта
господарської діяльності або фізичною
особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го
дня, наступного за днем зарахування
коштів до Державного бюджету України.

Заява, зареєстрована в загальному
відділі, після розгляду керівником
(заступником керівника) митного органу
разом з пакетом документів передається
до відділу митних платежів митного
органу для перевірки обґрунтованості
повернення заявлених сум.

Відділ перевіряє факт перерахування
митних та інших платежів з
відповідного рахунку до Державного
бюджету України та наявність
переплати.

Для підготовки висновку про повернення
з Державного бюджету України помилково
та/або надмірно зарахованих до бюджету
митних та інших платежів, контроль за
справлянням яких покладається на митні
органи, форма якого наведена в додатку 1
до Порядку взаємодії, керівництвом
Відділу за потреби ініціюється
проведення перевірки в митному органі
щодо правильності митного оформлення
із залученням відповідних підрозділів
митного органу. Порядок і форма
складання документа, у якому
відображатимуться результати
перевірки, визначаються наказом
Державної митної служби України.

Разом з тим, взаємовідносини митних
органів та органів Державного
казначейства України в процесі
повернення помилкових та/або надмірно
зарахованих до бюджету митних та інших
платежів, контроль за справлянням яких
покладається на митні органи,
регламентувалися Порядком взаємодії
митних органів з органами Державного
казначейства України в процесі
повернення з Державного бюджету
України помилково та/або надмірно
зарахованих до бюджету митних та інших
платежів, контроль за справлянням яких
покладається на митні органи,
затвердженим наказом Державної митної
служби України Державного
казначейства України від 20 липня 2007
року №611/147 (зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 25 вересня
2007 року за № 1095/14362 (далі - Порядок
№611/147).

Відповідно до пункту 2 вказаного
Порядку повернення помилково та/або
надмірно зарахованих до бюджету митних
та інших платежів здійснюється на
підставі висновку митного органу, що
здійснював оформлення митної
декларації. Зазначений висновок
оформляється відповідно до заяви
платника, яка подається до митного
органу, що здійснював оформлення
митної декларації.

Згідно з пунктом 7 Порядку №611/147 на
підставі отриманого Висновку про
повернення відповідний орган
Державного казначейства України готує
платіжні документи на перерахування
коштів з рахунку з обліку доходів
державного бюджету на рахунок,
зазначений у Висновку про повернення,
та протягом п'яти робочих днів від дати
отримання Висновку про повернення
здійснює повернення коштів з бюджету.

Таким чином, за Порядком №611/147 основною
умовою повернення коштів є обов'язкова
їх сплата та зарахування на рахунки
відповідного бюджету.

З урахуванням зазначеного колегія
суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України визнала, що
законодавством відповідно до частини
шостої статті 264 МК визначено механізм
повернення платникам податків коштів,
що обліковуються на відповідних
рахунках митного органу чи помилково
та/або надмірно сплачених до бюджету, а
тому на підставі аналізу наведених
вище норм права дійшла такого
правового висновку.

У разі якщо після сплати декларантом
податків і зборів (обов'язкових
платежів) згідно з митною вартістю
товарів, визначеною митним органом,
буде прийнято рішення про застосування
митної вартості, заявленої
декларантом, сума надміру сплачених
податків і зборів (обов'язкових
платежів) повертається декларанту у
порядку, передбаченому вищевказаними
Порядками, на підставі його заяви та у
місячний термін з дня прийняття
висновку митного органу, що здійснював
оформлення митної декларації, про
повернення з Державного бюджету
України помилково та/або надмірно
зарахованих до бюджету митних та інших
платежів, контроль за справлянням яких
покладається на митні органи.

Отже, Позивач, заявляючи вказаний позов
не «модифікував позовні вимоги», а
вірно обрав спосіб захисту порушеного,
на його думку, права, який узгоджується
з позицією Верховного Суду України.

З огляду на вказане, колегія суддів
дійшла висновку про відсутність
передбачених п.1 ч.1 ст.109 КАС України
підстав для відмови у відкритті
провадження в даній справі.

Згідно зі ст.159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

Відповідно п.3 ч.1 ст.199 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції,
суд апеляційної інстанції має право
скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає
подальшому провадженню у справі, і
направити справу для продовження
розгляду.

За п.4 ч.1 ст.204 КАС України
підставами для скасування ухвали
суду, яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направлення
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції є порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

Судом першої інстанції при
ухваленні оскаржуваної ухвали
порушено норми процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
питання.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційну
скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду
першої інстанції скасувати та
направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.199, 204, 205, 206, 254 КАС
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Лентер»
задовольнити.

Ухвалу Київського окружного
адміністративного суду від 17 жовтня 2014
року про відмову у відкритті
провадження в адміністративній справі
скасувати, а справу направити до
Київського окружного
адміністративного суду для
продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає, як така,
що не перешкоджає подальшому
провадженню у справі.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді
Троян Н.М.

Костюк Л.О.

.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді:
Троян Н.М.

Костюк Л.О.