Справа № 804/19901/14
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 р. Справа № 804/19901/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у
складіголовуючого судді - Коренева
А.О.,розглянувши в порядку письмового
провадження в приміщення
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду
адміністративну справу за позовом
Державної фінансової інспекції в
Дніпропетровській області (далі -
позивач) до Комунального закладу
«Магдалинівський центр первинної
медико-санітарної допомоги» (далі -
відповідач) про зобов'язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом
доКомунального закладу
«Магдалинівський центр первинної
медико-санітарної допомоги» про
зобов'язання виконати пункти 2, 3 вимоги
Криничанської міжрайонної державної
фінансової інспекції від 07.05.14 №710-13/296
на загальну суму 12 388,57 грн., а саме: -
щодо п. 2 вимоги від 07.05.2014 №710-13/296
стягнути кошти в сумі 9089,19 грн. із
завідувачки Олександрійської АЗПСМ -
сімейного лікаря ОСОБА_1, яка отримали
зайво нараховану , заробітну плату; в
іншому випадку, стягнути кошти в сумі
9089,19 грн. з винних осіб в порядку,
встановленому законодавством; - щодо п.
3 вимоги від 07.05.2014 №710-13/296 стягнути
єдиний соціальний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 3299,38 грн.
з Управління Пенсійного фонду, або
зарахувати переплату в рахунок
майбутніх платежів; в іншому випадку,
стягнути кошти в сумі 3299,38 грн. з винних
осіб в порядку, встановленому
законодавством. На обґрунтування
позовних вимог позивачем зазначено, що
відносно відповідача була проведена
позапланова ревізія окремих питань
фінансово-господарської діяльності
комунального закладу «Магдалинівський
центр первинної медико-санітарної
допомоги» за період з 01.01.12 по 01.04.14, про
що був складений акт ревізії від 28.04.2014
року № 710-21/3, з посиланням на який,
враховуючи виявлені порушення,
винесена вимога від 07.05.14 №710-13/296.
Відповідачем вказана вимога отримана,
не оскаржена, проте не виконана в строк,
визначений у вимозі. До канцелярії суду
від позивача надійшло клопотання про
розгляд справи в порядку письмового
провадження.

Відповідач правом участі в судовому
засіданні не скористався, хоча про
дату, час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином (а.с.27),
заперечення проти позову чи клопотання
про перенесення розгляду справи не
надав, причини неявки не повідомив.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
вирішення справи, а особиста участь
сторін в судовому засіданні -
обов'язковою не визнавалась, суд, у
відповідності до ч. 6 ст. 128 КАС України,
визнав можливим проводити розгляд
справи в порядку письмового
провадження.

Вивчивши доводи позову, дослідивши
зібрані по справі докази в їх
сукупності, проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
суд при винесенні постанови виходить з
наступних підстав та мотивів.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем відповідно до ухвали
Магдалинівського районної суду про
надання дозволу на проведення
позапланової виїзної ревізії від 10.04.14,
постанови Магдалинівського районного
відділу слідчого відділення ГУ МВС
України від 10.04.14, на підставі
направлення на проведення ревізії від
16.04.14 №97, проведено позапланову ревізію
окремих питань
фінансово-господарської діяльності
відповідача за період з 01.01.12 по 01.04.14.
Результати перевірки оформлені актом
від 28.04.14 №710-21/3 (а.с.12-21).

З посиланням на згаданий акт ревізії,
враховуючи, що внаслідок порушення,
відображеного в акті, закладу завдано
матеріальної шкоди (збитків) на суму 12
388,57 грн., позивачем на адресу
відповідача направлена вимога від 07.05.14
№710-13/296 «Про усунення фінансових
порушень виявлених ревізією» (а.с.10-11),
відповідно до п.2 та 3 якої відповідача
зобов'язано, зокрема: - стягнути кошти в
сумі 9 089,19 грн. із завідувачки
Олександрійської АЗПСМ -сімейного
лікаря ОСОБА_1, яка отримали зайво
нараховану заробітну плату, в іншому
випадку стягнути кошти в сумі 9089,19 грн з
винних осіб в порядку, встановленому
законодавством; - стягнути єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 3299,38 грн з
Управління Пенсійного фонду, або
зарахувати переплату в рахунок
майбутніх платежів, в іншому випадку
стягнути кошти в сумі 3299,38 грн з винних
осіб в порядку, встановленому
законодавством.

Розв'язуючи спір, суд зазначає, що
відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Правові та організаційні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні визначає Закон
України «Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні» (далі - Закон №2939), а також
Положення про Державну фінансову
інспекцію України,затверджене Указом
Президента України від 23.04.11 №499/2011.

За приписами пп.4 п. 4 Положення
Держфінінспекція України, відповідно
до покладених на неї завдань, вживає в
установленому порядку заходів до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства та притягнення
до відповідальності винних осіб, а
саме: вимагає від керівників та інших
службових осіб підконтрольних установ
усунення виявлених порушень
законодавства; звертається до суду в
інтересах держави, якщо підконтрольною
установою не забезпечено виконання
вимог до усунення виявлених під час
здійснення державного фінансового
контролю порушень законодавства з
питань збереження і використання
активів.

Згідно з п.6 Положення Держфінінспекція
України для виконання покладених на
неї завдань має право в установленому
порядку, зокрема, пред'являти
керівникам та іншим особам
підприємств, установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства; при
виявленні збитків, завданих державі чи
об'єкту контролю, визначати їх розмір
згідно з методикою, затвердженою
Кабінетом Міністрів України.

Крім того, Положенням установлено, що у
разі, якщо підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів,
Держфінінспекція України має право
звернутися до суду в інтересах держави.

Наведені норми узгоджуються з
приписами п.7 ст.10 Закону №2939, згідно з
якими органу державного фінансового
контролю надано право пред'являти
керівникам та іншим особам
підприємств, установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства,
вилучати в судовому порядку до бюджету
виявлені ревізіями приховані і
занижені валютні та інші платежі,
ставити перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Аналіз наведених законодавчих
положень дає підстави вважати, що
органу державного фінансового
контролю надано можливість
здійснювати контроль за використанням
коштів державного і місцевого бюджетів
та у разі виявлення порушень
законодавства пред'являти обов'язкові
до виконання вимоги щодо усунення
таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих
державі чи об'єкту контролю, орган
державного фінансового контролю має
право визначати їх розмір згідно з
методикою, затвердженою Кабінетом
Міністрів України, та звернутися до
суду в інтересах держави, якщо
підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового
контролю спрямована на корегування
роботи підконтрольної організації та
приведення її у відповідність із
вимогами законодавства і у цій частині
вона є обов'язковою до виконання.

Що стосується відшкодування виявлених
збитків, завданих державі чи об'єкту
контролю, то про їх наявність може бути
зазначено у вимозі, але вони не можуть
бути примусово стягнуті шляхом вимоги.
Такі збитки відшкодовуються у
добровільному порядку або шляхом
звернення до суду з відповідним
позовом.

На підставі наведеного суд зазначає
про наявність у органу державного
фінансового контролю права заявляти
вимогу про усунення порушень,
виявлених у ході перевірки
підконтрольних установ, яка
обов'язкова до виконання лише в частині
усунення допущених порушень
законодавства і за допомогою якої
неможливо примусово стягнути виявлені
в ході перевірки збитки (завдану
матеріальну шкоду).

Однак, як слідує з матеріалів справи,
Держфінінспекцією позов саме про
відшкодування виявлених в ході
перевірки збитків, завданих державі чи
об'єкту контролю- відповідачу, в
розмірі 12 388,57 грн., до суду не
заявлявся.

Подання позову про примусове виконання
пунктів вимоги щодо відшкодування
збитків (стягнення коштів) без подання
відповідного позову про їх стягнення
не може бути достатньою підставою для
примусового стягнення відповідних
коштів.

Аналогічна правова позиція щодо
застосування зазначених норм
матеріального права висловлена
Верховним Судом України в постановах
від 15.04.14 у справі № 21-40а14, від 13.05.14 у
справі № 21-89а14 та від 18.09.14 у справі
№21-332а14, яка, з огляду на приписи ст.244-2
КАС України, є обов'язковою та суди
зобов'язані привести свою судову
практику у відповідність з рішенням
Верховного Суду України.

Крім того, як слідує із суті заявлених
п.2 та 3 вимоги, фінансова інспекція
пред'явила вимоги, які фактично
зводяться до зобов'язання об'єкта
контролю визначити розмір збитків та
винних осіб, за відсутності їх доброї
волі відшкодувати збитки, тобто
фактично провести претензійно-правову
роботи про стягнення цих коштів з
винних осіб. Однак, відповідно до
приписів правових норм, звернення до
суду з позовом - це право підприємства,
установи, організації, а не її
обов'язок.

Враховуючи наведені обставини, суд
доходить до висновку, що позовні вимоги
Державної фінансової інспекції в
Дніпропетровській області не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 94, 158-163, 244-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволені
адміністративного позову Державної
фінансової інспекції в
Дніпропетровській області до
Комунального закладу «Магдалинівський
центр первинної медико-санітарної
допомоги» про зобов'язання вчинити
певні дії.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції відповідно до ст.186
КАС України.

Постанова суду набирає законної сили
згідно зі ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя А.О. Коренев