Справа № К/9991/33047/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 року м. Київ
К/9991/33047/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Заїки М.М., Стародуба О.П., -

розглянувши в касаційній інстанції в
порядку письмового провадження справу
за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі міста Луганська про визнання
бездіяльності протиправною, стягнення
грошових коштів, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 12 квітня 2011 року, -

встановив:

У грудні 2010 року ОСОБА_4 звернулася в
суд з позовом до Управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі
міста Луганська про визнання
протиправною бездіяльності та
стягнення з відповідача на її користь
недоплачене підвищення до пенсії в
розмірі 50% мінімальної пенсії за віком
як члену сім'ї загиблого ветерана війни
відповідно до статті 15 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» від 22
жовтня 1993 року № 3551-ХІІ (далі - Закон №
3551-ХІІ) за 2010 рік в сумі 2127,50 гривень.

Ухвалою Жовтневого районного суду
міста Луганська від 9 грудня 2010
року відновлено ОСОБА_4 пропущений
строк для звернення до суду за захистом
порушених прав, свобод та інтересів за
період з 1 січня 2010 року по 31 грудня 2010
року.

Постановою Жовтневого районного суду
міста Луганська від 23 грудня 2010 року
позов задоволено частково. Визнано
протиправною бездіяльність Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі міста Луганська щодо невиплати
ОСОБА_4 протягом 2010 року у повному
обсязі щомісячного підвищення до
пенсії як члену сім'ї загиблого
ветерана війни згідно статті 15 Закону
№ 3551-ХІІ. Стягнуто з відповідача
недоплачену ОСОБА_4 суму підвищення до
пенсії як члену сім'ї загиблого
ветерана війни згідно статті 15 Закону
№ 3551-ХІІ за 2010 рік.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 12
квітня 2011 року постанову Жовтневого
районного суду міста Луганська від 23
грудня 2010 року скасовано та прийнято
нову постанову, якою у задоволенні
позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 12
квітня 2011 року і залишити в силі
постанову Жовтневого районного суду
міста Луганська від 23 грудня 2010 року.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За змістом частини 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції переглядає
судові рішення в межах касаційної
скарги.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, і це відповідає
матеріалам справи, що ОСОБА_4 перебуває
на обліку в Управлінні Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі
міста Луганська, отримує пенсію за
віком та має право на пільги,
встановлені законодавством України
для сімей загиблих (померлих) ветеранів
війни.

Вирішуючи даний спір суд першої
інстанції дійшов висновку про
задоволення позову ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі міста Луганська про
визнання протиправною бездіяльності,
стягнення на її користь недоплаченої
суми підвищення до пенсії як члену
сім'ї загиблого ветерана війни за 2010
рік.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
позову апеляційний суд виходив з того,
що відповідач при відмові у здійсненні
перерахунку пенсії позивачеві діяв у
межах чинного законодавства та наданої
йому компетенції, оскільки ОСОБА_4 має
право на підвищення до пенсії у розмірі
25% прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Зі змісту пункту 1 статті 10 Закону №
3551-ХІІ вбачається, що до членів сімей
загиблих (тих, які пропали безвісти)
військовослужбовців, партизанів та
інших осіб, зазначених у цій статті,
належать, зокрема, один з подружжя, який
не одружився вдруге, незалежно від
того, виплачується йому пенсія чи ні.

Відповідно до частини 4 статті 15 Закону
№ 3551-ХІІ (у редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
членам сімей, зазначеним у пункті
1 статті 10 цього Закону, а також
дружинам (чоловікам) померлих
інвалідів Великої Вітчизняної війни,
які не одружилися вдруге, пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються на 25 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. Дружинам
(чоловікам) померлих учасників війни і
бойових дій, партизанів і підпільників,
визнаних за життя інвалідами від
загального захворювання, трудового
каліцтва та з інших причин, які не
одружилися вдруге, пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються на 10 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції про відсутність
підстав для задоволення позовних вимог
ОСОБА_4, оскільки підвищення до пенсії
їй обґрунтовано виплачується у розмірі
25% прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, що передбачено Законом
№ 3551-ХІІ.

Доводи, викладені в касаційній скарзі,
не спростовують висновків суду та
встановлених обставин справи.

У відповідності до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без
задоволення.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 12 квітня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі міста Луганська про
визнання бездіяльності протиправною,
стягнення грошових коштів - залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Заїка М.М.

Стародуб О.П.