Справа № 813/3368/14
Суддя: Іщук Л.П.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 р.
Справа № 876/6328/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Іщук Л.П.,

суддів
Дяковича В.П., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання
Мартинишина Р.С.,

представника позивача
ОСОБА_1.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Рівненській області на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 28 травня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Рівненській області
про визнання нечинними наказів про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності та звільнення зі
служби,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Рівненській області
(далі - УМВС України в Рівненській
області) про визнання нечинними
наказів про притягнення до
дисциплінарної відповідальності та
звільнення зі служби.

Вважає накази відповідача
протиправними, оскільки видані з
порушенням відповідної процедури.
Вказує, що йому не було відомо про
проведення відносно нього службового
розслідування, не було роз'яснено права
при проведенні такого розслідування,
не надходило жодних повідомлень від
відповідача про необхідність надання
пояснень стосовно порушень службової
дисципліни, не ознайомлено з висновком
службового розслідування. Жодного
направлення на проходження медичного
огляду за встановленою формою
управління кадрового забезпечення
УМВС України в Рівненській області
йому не направляло, а тому вважає, що
факт відмови від проходження медичного
огляду не доведений. Крім того, позивач
зазначає, що у період з 01.06.2012 року по
01.09.2012 року перебував на лікуванні, а
тому дисциплінарне стягнення у виді
звільнення з органів внутрішніх справ
могло бути застосоване після його
прибуття до місця проходження служби.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 28 травня 2014
року позов задоволений. Визнані
протиправними та скасовані наказ
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Рівненській області
№1033 від 21.08.2012 року "Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності",
наказ управління Міністерства
внутрішніх справ України в Рівненській
області №197 о/с від 23.08.2012 року "По
особовому складу" в частині звільнення
зі служби майора міліції ОСОБА_2, наказ
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Рівненській області
№243 о/с від 09.10.2012 року "По особовому
складу" в частині внесення часткових
змін до наказу управління Міністерства
внутрішніх справ України в Рівненській
області №197 о/с від 23.08.2012 року "По
особовому складу".

Відповідач - управління Міністерства
внутрішніх справ України в Рівненській
області оскаржило постанову суду
першої інстанції. Вважає, що вона
винесена без належного з'ясування
обставин справи і з порушенням норм
матеріального права, просить постанову
суду скасувати і прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі зазначає, що
службове розслідування відносно
позивача проведене у відповідності до
Інструкції про порядок проведення
службового розслідування в органах
внутрішніх справ. Направлення позивача
на ВЛК відповідає Порядку проведення
військово-лікарської експертизи і
медичного огляду віськовослужбовців
та осіб рядового і начальницького
складу в системі МВС України і
відповідачем надані докази того, що
позивач відмовився в присутності
комісії з посадових осіб УМВС
отримувати направлення на ВЛК. Крім
того, апелянт зазначає, що ОСОБА_2 не
повідомляв про перебування його на
лікарняному, тому пропозиція позивачу
пройти ВЛК є обгрунтованою, оскільки
направлена на забезпечення
(відновлення) прав позивача, так як при
визнанні його непридатним до служби
існує механізм соціальних пільг та
гарантій. При визначенні виду
дисциплінарного стягнення
уповноваженими посадовими особами
УМВС України враховані тяжкість
дисциплінарного проступку, його суть
загалом, обставини, за яких його скоєно,
попередня поведінка особи, невизнання
своєї вини, ставлення до виконання
службових обов'язків. Також зазначає,
що підстави для застосування крайнього
заходу дисциплінарного впливу чітко
обумовлені в оскаржуваному наказі про
притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
пояснення представника позивача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга до задоволення не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 проходив службу в органах
внутрішніх справ та на час звільнення
перебував у розпорядженні УМВС України
у Рівненській області. Наказом УМВС
України в Рівненській області №1033 від
21.08.2012 року «Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності»
майора міліції ОСОБА_2 притягнуто до
дисциплінарної відповідальності та
застосовано до нього крайній захід
дисциплінарного впливу - звільнення з
органів внутрішніх справ за грубе
порушення службової дисципліни, вимог
статтей 1, 7 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України, що
виразилося в прямому невиконанні
пункту 1.70 наказу МВС України від 06.02.2001
року № 85, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 22.02.2001
року за №165/5356.

Наказом начальника УМВС України в
Рівненській області №197 о/с від 23.08.2012
року майора міліції ОСОБА_2 звільнено
зі служби в запас Збройних сил (з
поставленням на військовий облік)
згідно з Положенням про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України за
пунктом «є» 64 (за порушення дисципліни).

Наказом УМВС України в Рівненській
області від 09.10.2012 року № 243 о/с «По
особовому складу» внесено зміни до
наказу УМВС України в Рівненській
області від 23.08.2012р. № 197 о/с «По
особовому складу», в частині дати
звільнення ОСОБА_2 і змінено дату
звільнення на 03.09.2012 року.

Суд першої інстанції, задовольняючи
адміністративний позов, виходив з того,
що накази управління Міністерства
внутрішніх справ України в Рівненській
області про притягнення до
дисциплінарної відповідальності та
звільнення зі служби позивача є
протиправними, оскільки ОСОБА_2 було
звільнено з органів внутрішніх справ
без дотримання вимог чинного
законодавства, неправомірно та поза
межами повноважень, визначених
законом. Під час проведення службового
розслідування не встановлено
наявність вини, мету і мотиви
порушення, обставини, що сприяють
вчиненню порушення, позивача не було
ознайомлено з висновком службового
розслідування, а невиконання пункту 1.70
Порядку проведення
військово-лікарської експертизи і
медичного огляду військловослужбовців
та осіб рядового і начальницького
складу в системі МВС України не є
підставою для звільнення.

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується і колегія
суддів апеляційної інстанції, виходячи
з наступного.

Правовідносини, пов'язані з
проходженням та звільненням з посад
публічної служби ОВС, регулюються
Законом України «Про міліцію»,
Положенням про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ (зі змінами та
доповненнями), Дисциплінарним статутом
органів внутрішніх справ, затвердженим
Законом України від 22 лютого 2006 року №
3460-IV (зі змінами та доповненнями),
Порядком проведення
військово-лікарської експертизи і
медичного огляду військовослужбовців
та осіб рядового і начальницького
складу в системі МВС України,
затвердженим наказом МВС України від
06.02.2001 № 85.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону
України «Про міліцію» порядок та умови
проходження служби в міліції
регламентуються Положенням про
проходження служби особовим складом
органів внутрішніх справ, затвердженим
Кабінетом Міністрів України.

Порядок проходження служби особами
рядового та начальницького складу
органів внутрішніх справ, їх права та
обов'язки визначаються Положенням про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів УРСР від
29 липня 1991 року №114.

Відповідно до п.10 цього Положення особи
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ користуються
всіма соціально-економічними,
політичними та особистими правами і
свободами, виконують усі обов'язки
громадян, передбачені Конституцією
УРСР та іншими законодавчими актами, а
їх права, обов'язки і відповідальність,
що випливають з умов служби,
визначаються законодавством, Присягою,
статутами органів внутрішніх справ і
цим Положенням.

Порядок звільнення зі служби осіб
середнього начальницького складу, до
яких відноситься позивач, визначається
розділом VII вказаного Положення, а саме
пунктом 64, яким встановлено, що особи
середнього, старшого і вищого
начальницького складу звільняються зі
служби в запас (з постановкою на
військовий облік), зокрема, за п. є) - за
порушення дисципліни.

Службовою дисципліною відповідно до
ст. 1 Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України,
затвердженого Законом України «Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України» № 3460-IV від
22.02.2006 року є дотримання особами
рядового і начальницького складу
Конституції і законів України, актів
Президента України і Кабінету
Міністрів України, наказів та інших
нормативно-правових актів
Міністерства внутрішніх справ України,
підпорядкованих йому органів і
підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України (далі
- Присяги).

Відповідно до ст. 2 Дисциплінарного
статуту дисциплінарний проступок -
невиконання чи неналежне виконання
особою рядового або начальницького
складу службової дисципліни. В свою
чергу службовою дисципліною є
дотримання особами рядового і
начальницького складу Конституції і
законів України, актів Президента
України і Кабінету Міністрів України,
наказів та інших нормативно-правових
актів Міністерства внутрішніх справ
України, підпорядкованих йому органів
і підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Відповідно до статті 5 Дисциплінарного
статуту, за вчинення дисциплінарних
проступків особи рядового і
начальницького складу несуть
дисциплінарну відповідальність згідно
з цим Статутом з накладенням
дисциплінарних стягнень, види яких
визначено статтею 12 Дисциплінарного
статуту, а саме: 1) усне зауваження; 2)
зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5)
попередження про неповну посадову
відповідність; 6) звільнення з посади; 7)
пониження в спеціальному званні на
один ступінь; 8) звільнення з органів
внутрішніх справ.

Порядок накладення дисциплінарних
стягнень передбачено ст. 14
Дисциплінарного статуту, відповідно до
якої, з метою з'ясування всіх обставин
дисциплінарного проступку, учиненого
особою рядового або начальницького
складу, начальник призначає службове
розслідування. Перед накладенням
дисциплінарного стягнення начальник
або особа, яка проводить службове
розслідування, повинні зажадати від
порушника надання письмового
пояснення. Небажання порушника
надавати пояснення не перешкоджає
накладенню дисциплінарного стягнення.
Про накладення дисциплінарного
стягнення видається наказ, зміст якого
оголошується особовому складу органу
внутрішніх справ. При визначенні виду
дисциплінарного стягнення мають
враховуватися тяжкість проступку,
обставини, за яких його скоєно,
заподіяна шкода, попередня поведінка
особи та визнання нею своєї вини, її
ставлення до виконання службових
обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Правила проведення службового
розслідування встановлені Інструкцією
про порядок проведення службових
розслідувань в органах внутрішніх
справ, яка затверджена наказом МВС
України від 06.12.1991 року № 552.

Порядком проведення
військово-лікарської експертизи і
медичного огляду військовослужбовців
та осіб рядового і начальницького
складу в системі МВС України,
затвердженого наказом МВС України від
06.02.2001 № 85 (далі - Порядок №85),
зазначено перелік випадків
обов'язкового проходження медичного
огляду працівниками органів
внутрішніх справ.

Абзацом 13-14 пункту 1.70 Порядку №85
визначені підстави проходження
медичного огляду ВЛК за місцем служби
для визначення придатності до
подальшої служби в ОВС. Якщо особи
рядового й начальницького складу,
військовослужбовці впродовж року
більше 4-х місяців не можуть приступити
до виконання своїх службових
обов'язків через захворювання чи з
інших причин (крім випадків,
передбачених цим пунктом та пунктом 1.4
Порядку) або часто та довготривало
хворіють, то вони зобов'язані за
поданням Управління (відділу) по роботі
з особовим складом пройти медичний
огляд ВЛК за місцем служби для
визначення придатності до подальшої
служби в ОВС. До осіб, що часто та
довготривало хворіють, належать ті
особи, у яких за останні 12 місяців було 4
та більше випадків захворювань і 40 днів
непрацездатності за однорідними
захворюваннями або 6 і більше випадків
захворювань та 60 і більше днів
непрацездатності за неоднорідними
захворюваннями.

Відповідно до пункту 1.76. Порядку №85
якщо особа рядового й начальницького
складу відмовляється чи ухиляється від
медичного огляду і додаткового
обстеження, відсутні необхідні
документи, які підтверджують наявність
і характер захворювання, то постанова
про придатність її до служби та
причинний зв'язок захворювання не
виноситься. Відмова від медичного
огляду може бути оформлена рапортом
цієї особи чи відповідним актом ВЛК.

Згідно з п.1.4. Порядку № 85 направлення
на медичний огляд за формою (додаток 7)
здійснюють відповідні підрозділи по
роботі з особовим складом органів
внутрішніх справ, командири і
начальники штабів частин внутрішніх
військ МВС України. У направленні на
медичний огляд повинні бути чітко
вказані мета і питання, які підлягають
розгляду на ВЛК, зокрема, на осіб, що
звільняються від служби - вислуга років
і причина звільнення, час служби у
Збройних Силах. Якщо в направленні не
вказані всі необхідні дані для
вирішення експертного питання, то ВЛК
не приймає особу на медичний огляд.

Відповідно до пункту 1.36. Порядку № 85
медичний огляд осіб рядового й
начальницького складу здійснюється
згідно з пунктом 1.10 цього Порядку. Ці
особи направляються на медичний огляд
у ВЛК після закінчення обстеження або
при визначеному результаті лікування
хвороби, поранення, контузії, травми
або каліцтва. Якщо особа рядового чи
начальницького складу, яка перебуває
на лікуванні, потребує направлення на
ВЛК, то начальник лікувального закладу
або його заступник за узгодженням з
відповідним підрозділом по роботі з
особовим складом направляє таку особу
на ВЛК, про що робиться запис в історії
хвороби.

Згідно із п. 1.70 Порядку № 85 після
закінчення встановленого строку
перебування на лікуванні або у
відпустці за станом здоров'я за
направленням підрозділу по роботі з
особовим складом особи рядового й
начальницького складу підлягають
медичному огляду у відповідній ВЛК для
визначення придатності до служби в
органах внутрішніх справ.

Згідно з пунктом 1.70 Порядку №85 якщо є
незаперечні дані про те, що здатність
до проходження служби не відновиться,
то постанова про потребу осіб рядового
й начальницького складу у відпустці за
станом здоров'я не виноситься, а
вирішується питання про придатність до
служби в органах внутрішніх справ. Якщо
вказаний час безперервного
перебування на лікуванні в лікувальних
установах або у відпустці за станом
здоров'я минув і ці особи не можуть за
станом здоров'я приступити до
виконання службових обов'язків і
потребують лікування, то начальник
лікувальної установи направляє
начальнику органу внутрішніх справ, в
якому вони проходять службу, довідку. У
довідці вказуються час і обставини, при
яких отримано захворювання (поранення,
контузію, травму, каліцтво), в яких
лікувальних установах і скільки часу
особа рядового й начальницького складу
була на лікуванні і у відпустці за
станом здоров'я, проведені основні
лікувальні заходи, остаточний діагноз
і висновок про необхідний термін,
упродовж якого може бути закінчене
лікування. Начальник органу внутрішніх
справ подає клопотання та довідку
прямому начальнику, який має право
продовжити строк перебування на
лікуванні і приймає рішення про
продовження строку безперервного
перебування особи рядового й
начальницького складу на лікуванні або
про медичний огляд його ВЛК для
визначення придатності до служби в
органах внутрішніх справ. Строк
безперервного перебування осіб
рядового й начальницького складу на
лікуванні або у відпустці за станом
здоров'я понад 4 місяці продовжується:
особам начальницького та офіцерського
складу, які займають посади, що входять
до номенклатури МВС України, -
Міністром внутрішніх справ України або
його заступниками; іншим особам
рядового й начальницького складу
органів внутрішніх справ -
начальниками управлінь і особами до
них прирівняними; у навчальних
закладах - ректорами. Якщо лікування не
буде закінчено протягом подовженого
строку, то вказані прямі начальники на
підставі нової довідки лікувальної
установи і клопотання начальника
органу внутрішніх справ повторно
розглядають питання щодо подальшого
продовження строку безперервного
перебування особи рядового й
начальницького складу на лікуванні або
медичного огляду його ВЛК.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що підставою для
прийняття наказу УМВС України в
Рівненській області від 21.08.2012 року №
1033 «Про притягнення до дисциплінарної
відповідальності» став висновок
службового розслідування від 25.07.2012
року, з якого вбачається, що майор
міліції ОСОБА_2 винний у скоєнні
грубого порушення службової
дисципліни, що проявилось у
невиконанні пункту 1.70 Порядку
проведення військово-лікарської
експертизи і медичного огляду
військовослужбовців та осіб рядового і
начальницького складу в системі МВС
України, затвердженого наказом МВС
України від 06.02.2001 № 85, у невиконанні
статтей 1, 7 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України.

Як вбачається з матеріалів справи, вони
містять направлення на медичний огляд
№ 67 від 26.06.2012 року до ВЛК, акт від 26.06.2012
року та рапорт тимчасово виконуючого
обов'язки начальника УКЗ УМВС України в
Рівненській області, якими
встановлено, що позивачу було
запропоновано пройти ВЛК, а у випадку
відмови пройти медичний огляд - подати
мотивований рапорт з викладенням
причин відмови. Але доказів отримання
чи вручення цих документів позивачу не
надано. ОСОБА_2 стверджує, що таких
документів йому не вручали до
отримання ним копії наказу про
звільнення. А, отже, відповідачем, як
суб'єктом владних повноважень, не
доведено правомірності цих тверджень
відповідно до ст. 71 КАС України.

Крім того, в матеріалах справи
міститься подання тимчасово
виконуючого обов'язки начальника УКЗ
УМВС України в Рівненській області від
26.06.2012 року на ім'я начальника УМВС
України в Рівненській області з
пропозицією направити майора міліції
ОСОБА_2 який упродовж 2012 року більше 4-ох
місяців не приступав до виконання
службових обов'язків через
захворювання, на медичний огляд ВЛК для
визначення придатності до подальшої
служби в ОВС. Однак, в поданні не
вказані питання, від яких залежить чи є
необхідність та підстави направляти
позивача для проходження медичного
огляду.

26.06.2012 року відповідачем складений акт
про відмову від отримання направлення
на медичний огляд, в якому зазначено, що
у випадку відмови пройти медичний
огляд ОСОБА_2 запропоновано подати
мотивований рапорт. Однак, з акту не
вбачається, що позивачу було
запропоновано пройти такий огляд та
конкретні підстави для його
проходження.

Крім того, як встановлено судом першої
інстанції, направлення на медичний
огляд № 67 не відповідає вимогам
Порядку №85, а саме, у ньому відсутня
дата видачі направлення, не вказано
року, коли воно було видано та підстави
проходження медичного огляду ВЛК.

Відповідач стверджує, що позивачу було
запропоновано отримати направлення на
ВЛК, а у випадку відмови пройти
медичний огляд - подати мотивований
рапорт з викладенням причин відмови.
Однак, відповідач визнає, що ОСОБА_2
відмовився у категоричній формі
отримати направлення на ВЛК,
відмовився подати рапорт та надати
пояснення з викладенням причин відмови
від проходження огляду, що
підтверджується актом від 26.06.2012 року.
Доказів отримання позивачем
направлення на ВЛК відповідачем не
надано.

Колегія суддів апеляційного суду
зазначає також, що відповідачем не був
дотриманий порядок направлення на
медичний огляд, передбачений пунктом
1.10 Порядку № 85, оскільки позивач з
02.06.2012 року по 02.07.2012 року, тобто в період
вирішення питання про направлення на
медичний огляд, перебував на
стаціонарному лікуванні в лікарні ВМЗ
ГУМВС України у Львівській області, що
пітверджується відповідною довідкою.

Таким чином, Львівський апеляційний
адміністративний суд приходить до
висновку, що УМВС України у Рівненській
області при видачі наказів про
притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної
відповідальності був порушений
порядок і процедура накладення
дисциплінарних стягнень.

Апеляційний суд погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що службове розслідування відносно
позивача проведене відповідачем з
порушенням Інструкції про порядок
проведення службового розслідування в
органах внутрішніх справ, затвердженої
наказом МВС України від 06.12.1991 року № 552,
а саме, порушено пункт 8 Інструкції, де
перераховано обставини, що підлягають
повному, об'єктивному та всебічному
дослідженню, пункту 14.1 Інструкції, де
зазначено, що посадова особа при
проведенні службового розслідування
зобов'язана вжити всіх законних
заходів щодо встановлення обставин,
зазначених у п. 10 Інструкції, та пункту
17 Інструкції, якою встановлено, що у
висновку за результатами службового
розслідування, поряд з іншими
обставинами, має бути сформульовано
суть встановленого порушення та його
наслідки, чим підтверджується чи
виключається вина працівника,
обставини, що пом'якшують і посилюють
його відповідальність, причини та
умови, що сприяли порушенню, прийняті
або запропоновані заходи по їх
усуненню.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний
суд приходить до висновку, що станом на
26.06.2012 року не було правових підстав для
направлення позивача на медичний огляд
і погоджується із висновком суду
першої інстанції про те, що накази
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Рівненській області
про притягнення до дисциплінарної
відповідальності та звільнення зі
служби позивача прийняті безпідставно,
без дотримання вимог чинного
законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Частиною 2 цієї
статті встановлено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги є
неправильним тлумаченням норм закону і
не спростовують висновків суду,
суперечать обставинам справи і не
доведені відповідачем відповідно до ч.2
ст.71 КАС України.

Суд першої інстанції обґрунтовано
задовольнив позовні вимоги, правильно
і повно встановив обставини справи та
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, а тому постанову суду першої
інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205,
206, 212, 254 КАС України, суд

ухвалив :

Апеляційну скаргу управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Рівненській області залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 28
травня 2014 року у справі № 813/3368/14 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів з дня
складення її в повному обсязі.

Головуючий
Л.П. Іщук

Судді
В.П. Дякович

Т.В.
Онишкевич

Ухвала складена в повному обсязі 16.12.2014
року