Справа № 809/329/13-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2014 року м.
Київ К/800/25062/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача),
Бутенка В.І. Листка Т.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Державної
ветеринарної та фітосанітарної служби
України в особі голови Горжеєва В. М.
про скасування наказу, поновлення на
роботі та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,
провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 15 квітня 2014
року та постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 22
листопада 2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом в якому просив визнати
протиправним та скасувати наказ № 16-к
від 18 січня 2013 року Державної
ветеринарної та фітосанітарної служби
України про звільнення його з посади
начальника Управління ветеринарної
медицини в Рожнятівському районі
Івано-Франківської області, поновити
його на посаді, стягнути середній
заробіток за час вимушеного прогулу з 21
січня 2013 року по час поновлення на
посаді.

Справа розглядалась судами
неодноразово.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 22
листопада 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 15 квітня 2014
року, в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Суди попередніх інстанцій мотивували
свої рішення тим, що звільнення
позивача з посади відбулось з
дотриманням норм чинного трудового
законодавства, оскільки вчинені
позивачем діяння щодо систематичного
порушення прав підлеглих на працю,
порушення бюджетного законодавства, як
в своїй сукупності, так і кожне зокрема,
є порушенням Присяги державного
службовця та підставою припинення
державної служби. Такі дії ОСОБА_4
не є дисциплінарним порушенням, а є
наслідком невідповідності займаній
посаді за моральними та діловими
якостями державного службовця як
суб'єкта із спеціальним статусом, а
тому прийнятий відповідачем наказ №
16-к від 18.01.2013 року відповідає вимогам
чинного законодавства.

У поданій касаційній скарзі позивач
заявив вимоги про скасування рішень
судів попередніх інстанцій, як таких,
що постановлені із порушенням норм
матеріального і процесуального права,
ухвалення нової постанови про
задоволення позовних вимог.

У доводах касаційної скарги, заявник
зазначає, що подання про його
звільнення було внесено на основі
документів та фактичних даних, які
раніше були предметом розгляду в суді
та спростовані судовим рішенням в
справі про поновлення його на роботі,
чого суди не врахували. Суди
покликались, як на докази
систематичного порушенням ним
трудового законодавства, а відтак і
присяги державного службовця, на
наявність судових рішень, якими
звільнені за його наказом працівники
були поновлені на роботі, однак не
врахували, що деякі рішення свідчать
про правомірність звільнення таких
осіб. Також зазначає, що перед
звільненням від нього не було
відібрано пояснень, як того вимагає ст.
149 КЗпП України. Крім того, не було
проведено службового розслідування.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, відповідно до пункту
першого частини першої статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступні обставини.

25.10.2010 року позивача було призначено на
посаду начальника Управління
ветеринарної медицини в
Рожнятівському районі. Цього ж дня ним
складено Присягу державного службовця
(т. 2 а.с. 19).

На підставі подання начальника
Головного управління ветеринарної
медицини в Івано-Франківській області
від 26.12.2012 року № 15-2-24/1552, погодження
Міністра аграрної політики та
продовольства України від 15.01.2013 року
та погодження голови Рожнятівської
районної державної адміністрації від
16.01.2013 року № 100/01-039/010, Державною
ветеринарною та фітосанітарною
службою України прийнято наказ № 16-к
від 18.01.2013 року про звільнення ОСОБА_4 з
посади начальника управління
ветеринарної медицини в
Рожнятівському районі - головного
державного інспектора ветеринарної
медицини Рожнятівського району
Івано-Франківської області (т. 1 а.с. 6).

В оскаржуваному наказі, підставою
звільнення ОСОБА_4 із займаної посади,
слугувало порушення ним Присяги
державного службовця, вимог ст.ст. 3, 5, 10,
17 Закону України «Про державну службу»,
зокрема, несумлінне виконання
службових обов'язків, систематичне
порушення трудового та бюджетного
законодавства, які призвели до
накладення арешту на всі реєстраційні
та спеціальні реєстраційні рахунки
Управління ветеринарної медицини в
Рожнятівському районі
Івано-Франківської області,
самоуправних діях, які дискредитують
його як державного службовця та
перешкоджають інтересам державної
служби.

З наказом про звільнення позивача
ознайомлено 21.01.2013 року, цього ж числа
його було звільнено із займаної посади.

Перевіривши правильність застосування
судами норм процесуального права,
судова колегія дійшла висновку про те,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступних
підстав.

Звільнення з державної служби на
підставі п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону України
«Про державну службу» № 3723-XII (далі
Закон № 3723-XII) є крайнім заходом
відповідальності державного
службовця, який виходить за межі
дисциплінарної відповідальності, а
тому, якщо підставою припинення
державної служби є порушення посадовою
особою дисципліни, неможливість
застосування до цієї особи за таке
порушення заходів дисциплінарного
впливу аж до звільнення має бути
вмотивовано.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 30 Закону №3723-XII
передбачено, що державна служба
припиняється у разі відмови державного
службовця від прийняття або порушення
присяги, передбаченої у ст. 17 цього
закону.

Текст присяги наведено у ч. 2 ст. 17
Закону № 3723-XII: «Повністю усвідомлюючи
свою високу відповідальність, урочисто
присягаю, що буду вірно служити
народові України, суворо дотримувати
Конституції та законів України,
сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати
їх авторитет, охороняти права, свободи
і законні інтереси громадян, з гідністю
нести високе звання державного
службовця, сумлінно виконувати свої
обов'язки».

Аналізуючи текст присяги, суд
касаційної інстанції дійшов висновку,
що в основу поведінки державного
службовця закладені етичні, правові та
службово-дисциплінарні норми
поведінки, недодержання яких утворює
факт порушення присяги. Тому, складаючи
присягу, державний службовець покладає
на себе не тільки певні службові
зобов'язання, але й моральну
відповідальність за їх виконання. У
зв'язку з цим як порушення присяги слід
розуміти скоєння державним службовцем
проступку (вчинку) проти інтересів
служби, який суперечить покладеним на
нього обов'язкам, підриває довіру до
нього як до носія влади, що призводить
до приниження авторитету державного
органу та унеможливлює подальше
виконання ним своїх обов'язків.

Тобто, як порушення присяги, так і
дисциплінарне правопорушення можуть
бути наслідком недотримання, порушення
державним службовцем як правових, так і
етичних (моральних) норм, а
дисциплінарне правопорушення
пов'язується лише з порушенням
правових вимог щодо проходження
публічної служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону № 3723-XII за
невиконання чи неналежне виконання
службових обов'язків, перевищення
своїх повноважень, порушення обмежень,
пов'язаних із проходженням державної
служби, а також за вчинок, який порочить
його як державного службовця або
дискредитує державний орган, в якому
він працює, до державного службовця
застосовуються дисциплінарні
стягнення.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що
до службовців, крім дисциплінарних
стягнень, передбачених чинним
законодавством про працю України,
можуть застосовуватися такі заходи
дисциплінарного впливу, як
попередження про неповну службову
відповідність і затримка на строк до
одного року у присвоєнні чергового
рангу або у призначенні на вищу посаду.

Системний аналіз ст.ст. 14, 17, 30 Закону №
3723-XII, свідчить, що за вчинення
державними службовцями порушень
службової дисципліни, дисциплінарних
правопорушень допускається
застосування дисциплінарних стягнень,
визначених ч. 2 ст. 9 Закону № 3723-XII,
найбільш суворим з яких є звільнення. У
п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону №3723-XII визначено не
окремий вид відповідальності
державних службовців за порушення
присяги, а спеціальну підставу для
припинення державної служби. Саме ж
припинення державної служби
відбувається у формі звільнення.

Отже, як порушення присяги, так і
дисциплінарне правопорушення може
бути наслідком недотримання, порушення
державним службовцем як правових, так і
етичних (моральних) засад проходження
публічної служби. Таким чином,
припинення державної служби у зв'язку з
порушенням присяги та дисциплінарна
відповідальність державних службовців
можуть бути наслідком існування схожих
фактичних підстав у разі вчинення
державним службовцем достатньо
близьких за характером дисциплінарних
або інших правопорушень.

Припинення державної служби за
порушення присяги є найсуворішою
санкцією відповідальності державного
службовця, який вчинив діяння,
несумісне з посадою. Тому рівень
юридичних гарантій захисту прав
зазначеної особи в процедурах
вирішення питань застосування такої
відповідальності має бути не меншим,
ніж під час звільнення з органу
державної влади або місцевого
самоврядування за вчинення
дисциплінарного правопорушення, з
дотриманням строків притягнення до
дисциплінарної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, протягом 2011 року позивачем
неодноразово допущено нехтування
приписів трудового законодавства, що
проявилось у необґрунтованому
звільненні підлеглих, які в подальшому
були поновлені на роботі в судовому
порядку. Зокрема, позивачем було
безпідставно звільнено з роботи
працівників управління ветеринарної
медицини: ОСОБА_6, що встановлено
постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
21.12.2011 року (т. 3 а.с. 103-106); ОСОБА_7
поновленого на роботі рішенням
Рожнятівського районного суду
Івано-Франківської області від 05.03.2012
року, яким встановлено перевищення
повноважень начальником управління
ветеринарної медицини в
Рожнятівському районі і винесення
незаконного наказу про звільнення (т. 3
а.с. 101-102); ОСОБА_8 поновлену на роботі
рішенням Рожнятівського районного
суду Івано-Франківської області від
05.03.2012 року, яким також встановлено
перевищення повноважень начальником
Управління ветеринарної медицини в
Рожнятівському районі (т. 3 а.с. 107-109).
Згадані рішення набрали законної сили
(т. 1 а.с. 211, т. 1 а.с. 219-220, т. 1 а.с. 223-224).
Наказом позивача № 7 від 07.09.2012 року
було звільнено ОСОБА_9 з посади
провідного спеціаліста за невиконання
службових обов'язків. У відповідності
до постанови Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
31.10.2012 року, яка набрала законної сили
27.11.2012 року, ОСОБА_9 поновлено на посаді
(т. 1 а.с. 83-88, 211).

Встановлено пряме невиконання
позивачем розпорядження вищестоящого
органу, що свідчить про несумлінне
виконання обов'язків посадовою особою
та порушення п. 10.2 Положенням про
управління ветеринарної медицини в
Рожнятівському районі, затвердженого
начальником Головного управління
ветеринарної медицини в
Івано-Франківській області 02.04.2011 року.

Розпорядження №15-2-23/338 від 27.03.2012 року
Головним управлінням ветеринарної
медицини в Івано-Франківській області,
яке прийнято згідно наказу Державного
комітету ветеринарної медицини №232 від
27.10.2008 року «Про затвердження Правил
облаштування і утримання діючих
(існуючих) худобомогильників та
біотермічних ям для захоронення трупів
тварин в населених пунктах України» (т.
3 а.с. 144-145) було зобов'язано головних
інспекторів районів та міст ініціювати
перед райдержадміністраціями
створення комісій в складі
представників управлінь ветеринарної
медицини, санітарно-епідемічної служби
для проведення обстеження
худобомогильників та біотермічних ям
на предмет подальшого використання або
виведення з експлуатації. Акти
обстеження худобомогильників винести
на розгляд сесій сільських, селищних
рад і винести рішення про подальше
використання або виведення з
експлуатації худобомогильника. Також
було зобов'язано керівників управлінь
при винесенні рішень про подальше
використання худобомогильників внести
припис сільському голові про
облаштування його згідно діючих
Правил. Крім цього, було зобов'язано
інформувати про хід виконання
розпорядження щомісячно із
встановленим звітом. Станом на 01.12.2012
року із 26 худобомогильників, які
знаходяться на підвідомчій території
Управління ветеринарної медицини в
Рожнятівському районі, питання щодо
подальшого використання розглянуто 20
сільськими радами. Рішення щодо їх
використання прийняли 13 сільських рад.
Щодо діяльності 6 худобомогильників
відповідних рішень не прийнято. При
цьому, позивачем, як керівником
управління ветеринарної медицини
району не внесено жодного припису
сільським головам про облаштування їх
згідно діючих Правил чи постанови про
правопорушення, які мали місце.

Листом УДКС України у Рожнятівському
районі №02-39/28 від 10.01.2013 року начальника
Управління ветеринарної медицини в
Рожнятівському районі було
попереджено про можливість зупинення
операцій з бюджетними коштами на строк
30 днів в зв'язку з неподанням довідок
про зміни до кошторису та довідок про
зміни до місячного плану асигнувань
державного бюджету. У відповідності до
п. 16 ст. 116 Бюджетного кодексу України
порушення порядку або термінів
подання, розгляду і затвердження
кошторисів та інших документів, що
застосовуються в процесі виконання
бюджету, затвердження у кошторисах
показників, не підтверджених
розрахунками та економічними
обґрунтуваннями є порушенням
бюджетного законодавства. За вказане
порушення бюджетного законодавства
передбачена відповідальність у
вигляді зупинення операцій з
бюджетними коштами на строк до 30 днів.
Незважаючи на одержане попередження,
позивачем, як керівником управління не
вжито заходів щодо недопущення
порушення бюджетного законодавства та
передбачена звітність не подана у
встановлений строк. Протоколом №2 від
15.01.2013 року, складеного УДКСУ у
Рожнятівському районі встановлено
порушення Управлінням ветеринарної
медицини в Рожнятівському районі
бюджетного законодавства.
Розпорядженням УДКСУ в
Івано-Франківській області №1 від
21.01.2013 року зупинено операції з
бюджетним коштами Управлінню
ветеринарної медицини в
Рожнятівському районі (т. 3 а.с. 10-12, 46).

Суд касаційної інстанції вважає
правильним висновок судів попередніх
інстанцій, що згадані вище негативні
наслідки для Управління ветеринарної
медицини в Рожнятівському районі
зумовлені бездіяльністю позивача при
виконанні службових обов'язків,
передбачених Положення про Управління
ветеринарної медицини в
Рожнятівському районі, затвердженого
наказом Держветфітослужби України від
12.07.2012 року № 231.

Крім того, відповідно до наказу
Головного управління ветеринарної
медицини в Івано-Франківській області
№ 59 від 12.09.2012 року, за непрофесійні дії
начальника управління ветеринарної
медицини ОСОБА_4 було оголошено догану.
Вказаний наказ у встановленому
законодавством порядку не скасований.

Твердження позивача про недотримання
відповідачем вимог ст. 149 КАС України
спростовуються наданими позивачем
письмовими поясненнями, що наявні в
матеріалах справи (т. 1 а.с. 10, 113, 114, 118, 123,
144, т. 2 а.с. 39-40).

Враховуючи вищевикладене, суд
касаційної інстанції вважає
правильним висновок судів попередніх
інстанцій, що вчинені позивачем
систематичні порушення прав підлеглих
на працю, порушення бюджетного
законодавства, як в своїй сукупності,
так і кожне зокрема, відповідачем
правильно протрактовано як порушення
Присяги державного службовця і
підставно застосовано найсуворіший
вид санкції відповідальності
державного службовця - звільнення, що
вмотивовано в оскаржуваному наказі.

Доводи касаційної скарги
спростовуються викладеними вище
нормами права та установленими
обставинами справи, у зв'язку з чим
відсутні підстави для її задоволення
та скасування оскаржуваних судових
рішень.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 223 КАС України
суд касаційної інстанції за наслідками
розгляду касаційної скарги має право
залишити касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що з
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що при їх ухвалені, суди
попередніх інстанцій не допустили
порушень норм матеріального та
процесуального права, які могли б бути
підставою для скасування чи зміни
судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 222, 223, 224, 230, 231
КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 15 квітня 2014 року та постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 22 листопада
2013 року у справі № 809/329/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді
І.Я. Олендер

В.І. Бутенко

Т.О. Лиска