Справа № 808/6942/14
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року Справа № 808/6942/14
м.ЗапоріжжяЗапорізький окружний
адміністративний суд, у складі
головуючого судді Нечипуренка О.М., при
секретарі Петрусь Д.К., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
матеріали адміністративної справи

за позовною заявою фермерського
господарства "Маслянка"

до Мелітопольської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області

про визнання дій протиправними,
скасування рішень та зобов'язання
вчинити дії ,-

за участі представників сторін:

від позивача - Дуда С.В. (довіреність №
4669 від 04.12.2013)

від відповідача - Швец К.С. (довіреність
№ 13699/10/08-32/10-012)

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного
адміністративного суду надійшов позов
фермерського господарства "Маслянка"
(далі іменується - позивач) до
Мелітопольської об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області (далі іменується - відповідач),
в якому позивач просить суд визнати
протиправними дії відповідача щодо
видання наказу №1450 від 29.08.2014 на
проведення позапланової
документальної невиїзної перевірки
позивача, скасувати наказ №1450 від
29.08.2014 на проведення позапланової
документальної невиїзної перевірки ФГ
"Маслянка", а також визнати
неправомірними дії відповідача по
складанню висновків Акту №1379/22/33571266
від 11.09.2014 "Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки ФГ "Маслянка" з питань
дотримання податкового законодавства
при визначенні податку на додану
вартість, який підлягає сплаті до
бюджету та правомірності застосування
пільг для сільськогосподарських
підприємств, які вибрали спеціальний
режим оподаткування у сфері сільського
господарства за період з 01.01.2012 по
31.12.2013".

Ухвалою суду від 21.10.2014 відкрито
провадження у адміністративній справі
№808/6942/14 та призначено до судового
розгляду на 10.11.2014.

30.10.2014 позивач подав до суду уточнений
адміністративний позов. Згідно якого
просив також скасувати рішення
Мелітопольської ОДПІ № 2 від 13.10.2014 "Про
виключення ФГ "Маслянка" () з
реєстру суб'єктів спеціального режиму
оподаткування" та зобов'язати
Мелітопольську об'єднану Державну
податкову інспекцію Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області вчинити дії в інформаційній
системі Міндоходів України щодо
коригування і відновлення сум
податкових зобов'язань по ПДВ за
жовтень 2012 року, березень 2013 року та
жовтень-грудень 2013 року, виписаних 24
податкових накладних з ПДВ на суму
995252,00 грн.

Уточнення прийнято судом.

В судовому засіданні оголошувалась
перерва до 26.11.2014.

В судовому засіданні позивач підтримав
заявлені вимоги, та просив позов
задовольнити у повному обсязі, з
урахуванням заяви про уточнення.

Обґрунтовуючи свою позицію вказував,
що перевірку проведено без належних
для того підстав, Відповідач при
винесені Наказу №1450 від 29.08.2014 р. не мав
вказаної законної обставини для
проведення позапланової
документальної перевірки ФГ "Маслянка",
т.я. Мелітопольська ОДПІ надіслала
запит №15203/10/08-32-22-01-10 від 07.08.2014 р. про
надання первинних бухгалтерських та
податкових документів за 2012- 2013 рр., а
вказаний запит підприємство тричі
надавало з супровідними листами
необхідні первинні документи від 13.08.2014
р., від 12.08.2014 р., та від 28.08.2014 р.
витребувані документи в повному
обсязі. В спірному Наказі, отриманому
03.09.2014 р., п.1 щодо 5-ти денного терміну на
проведення позапланової перевірки,
саме з 01.09.2014 р. по 05.09.2014 р. складений
таким чином що Відповідач вмисно
позбавляє платника податків фізичної
можливості надати необхідні первинні
документи по здійсненню діяльності.
Також зазначив, що Відповідач в Акті
№1379/22/33571266 від 11.09.2014 р. "Про
результати документальної
позапланової невиїзної перевірки ФГ
"Маслянка" з питань дотримання
податкового законодавства при
визначені податку на додану вартість,
який підлягає сплаті до бюджету та
правомірності застосування пільг для
сільськогосподарських підприємств,
які вибрали спеціальний режим
оподаткування у сфері сільського
господарства за період з 01.01.2012 р. по
31.12.2013 р.", безпідставно дійшов до
висновку про завищення ФГ "Маслянка"
питомої ваги поставлених
сільськогосподарських товарів до
вартості всіх поставлених товарів,
(п.209.1, п.209.6 ст.209 ПК України), т.я.
віднесені підприємством
сільськогосподарські товари не
вироблені на власних або орендованих
фондах, в яких питома вага складає не
менш 75% вартості всіх товарів,
поставлених протягом попередніх 12
місяців, та про неправомірність
виписаних 24 податкових накладних з ПДВ
на суму 995252 грн. по поставкам
сільськогосподарської продукції за
період з 01.10.2012 р. по 31.12.2013 р. які згідно
законодавства звільняються від
оподаткування ПДВ. Неправомірно в
інформаційній системі Мін доходів
України здійснено коригування щодо
зняття з податкових зобов'язань по ПДВ
за жовтень 2012 р., березень 2013 р.,
жовтень-грудень 2013 р. виписаних 24
податкових накладних з ПДВ на суму 995252
грн., не дивлячись на відсутність
відповідних податкових повідомлень
рішень. В результаті 13 жовтня 2014 р.
Мелітопольська ОДПІ, на підставі
зазначеного Акту, прийняла Рішення № 2
вих.№19818/08-32-15-03-14 "Про виключення ФГ
"Маслянка" () з реєстру
суб'єктів спеціального режиму
оподаткування".

Крім того представником позивача
зазначено, що висновки Акту перевірки
ґрунтуються на підставі лише
оперативної інформації Оперативного
Управління податкової міліції
Мелітопольської ОДПІ, що ФГ "Маслянка"
використовував лише 440.58 га земельних
ділянок, що складає 58.77% від площі
задекларованих земельних ділянок, та
поставлення під сумнів обсяг
отриманого врожаю в 2012 р. та 2013 р. та
реалізованого за жовтень 2012 р. в
кількості 5332.4 ц на адресу ПРАТ
"Мелітопольський олійноекстракційний
завод", мотивуючи лише тим, що
задекларована врожайність перевищує
середню врожайність Мелітопольського
району. Не дивлячись на те що весь
процес вирощування та зібрання врожаю
в зазначених показниках за 2012-2013 рік
підтверджений документально, а
перевищення середньої врожайності по
регіону, та придбання зазначеного
обсягу насіння соняшника у
невстановлених осіб, є лише
припущенням не підтвердженим жодним
документом, маючої відношення до
справи.

Представник відповідача проти позову
заперечив із підстав, викладених у
письмових запереченнях на позов.
Зокрема, пояснив, що перевірку
проведено у відповідності, а Рішення №
2 вих.№19818/08-32-15-03-14 "Про виключення ФГ
"Маслянка" () з реєстру
суб'єктів спеціального режиму
оподаткування" прийнято на виконання
приписів ПК України. Просив в позовних
вимогах відмовити. Але погодився, що
придбання сільськогосподарської
продукції ФГ "Маслянка" у
невстановлених осіб є лише
припущенням, а перевищення середньої
врожайності насіння соняшника по
регіону не є підставою для виключення
сільськогосподарського виробника з
реєстру суб'єктів спеціального режиму
оподаткування.

Відповідно до ст. 41 КАС України, у
судовому засіданні здійснювалось
повне фіксування судового засідання за
допомогою технічних засобів, а саме:
комплексу "Камертон".

Відповідно до ст.160 КАС України, в
засіданні 26.11.2014 сторонам проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови і оголошено про час
виготовлення постанови у повному
обсязі.

Розглянувши матеріали справи та
документи, надані сторонами додатково,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд вважає позовні вимоги
такими, що підлягають задоволенню в
частині, з наступних підстав.

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, у т.ч.
на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.9 КАС України, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Суд вирішує справи на підставі
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України".

Як свідчать матеріали справи, Державна
податкова служба України, до складу
якого входить Мелітопольська ОДПІ
Запорізької області, є одним із органів
державної виконавчої влади.
Відповідно, її діяльність має
підпорядковуватись вимогам наведеної
норми Конституції України та
аналогічним вимогам чинного
законодавства України.

Право податкової інспекції на
проведення перевірок підлягає
законодавчим обмеженням та
реалізується з дотриманням порядку,
встановленого законом.

Відповідно до пп. 20.1.4. п.20.1. ст.20
Податкового кодексу України (надалі -
ПК України) органи державної
податкової служби мають право
проводити перевірки платників
податків (крім Національного банку
України) в порядку, встановленому
Податковим кодексом України.

Відповідно до пп.75.1.2. п.75.1. ст.75 ПК
України документальною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
на підставі податкових декларацій
(розрахунків), фінансової, статистичної
та іншої звітності, регістрів
податкового та бухгалтерського обліку,
ведення яких передбачено законом,
первинних документів, які
використовуються в бухгалтерському та
податковому обліку і пов'язані з
нарахуванням і сплатою податків та
зборів, виконанням вимог іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
органом державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

Перелік обставин, визначених ст. 77 та
ст. 78 ПК України, за наявності яких
проводиться перевірка, є вичерпним і не
підлягає розширеному тлумаченню.
Приписи ст. 78 ПК України поширюються на
всі види документальних позапланових
перевірок (виїзні та невиїзні).

Так, відповідно до п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК
України документальна позапланова
перевірка здійснюється у випадку коли
за наслідками перевірок інших
платників податків або отримання
податкової інформації виявлено факти,
що свідчать про можливі порушення
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
обов'язків запит органу державної
податкової служби протягом 10 робочих
днів з дня отримання запиту.

Таким чином, документальна позапланова
перевірка проводиться на підставі
наказу керівника органу державної
податкової служби та за наявності
підстав для її проведення; в свою чергу
можливість для проведення
документальної позапланової перевірки
на підставі п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК
України виникає виключно за наявності
двох умов: 1) виявлення фактів, що
свідчать про можливі порушення
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства; 2) не
надання платником податків пояснень та
їх документального підтвердження на
запит податкового органу протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту.
Зазначеними приписами податкового
законодавства встановлені наступні
умови законності призначення
перевірки:

виявлення фактів, що свідчать про
можливі порушення платником податків
податкового, валютного та іншого
законодавства за наслідками перевірок
інших платників податків або отримання
податкової інформації;

направлення письмового запиту органом
державної податкової служби до
платника податків стосовно надання
пояснень та їх документальних
підтверджень;

встановлення податковим органом факту
отримання такого запиту;

ненадання платником податків протягом
10 робочих днів з дня отримання запиту
пояснень та їх документальних
підтверджень;

після спливу зазначеного строку -
прийняття наказу про проведення
перевірки та направлення повідомлення
платнику податків про дату і місце її
проведення.

Відповідно до п. 73.3. ст. 73 ПК України
органи державної податкової служби
мають право звернутися до платників
податків та інших суб'єктів
інформаційних відносин із письмовим
запитом про подання інформації
(вичерпний перелік та підстави надання
якої встановлено законом), необхідної
для виконання покладених на органи
державної податкової служби функцій,
завдань, та її документального
підтвердження.

Згідно до п. 78.4 ст. 78 ПК України про
проведення документальної
позапланової перевірки керівник
органу державної податкової служби
приймає рішення, яке оформлюється
наказом. Право на проведення
документальної позапланової перевірки
платника податків надається лише у
випадку, коли йому до початку
проведення зазначеної перевірки
вручено під розписку копію наказу про
проведення документальної
позапланової перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ
прийнято наказ №1450 від 29.08.2014 р. про
проведення позапланової виїзної
перевірки ФГ "Маслянка з питань
дотримання вимог податкового,
валютного законодавства, яким
визначено її проведення.

Як свідчать матеріали справи, під час
перевірки позивач отримав копію
наказу, про що він сам зазначав і у
своєму позові. Відповідно роз'яснень
Вищого Адміністративного суду по
справі №К/800/41100/14, платник податків у
разі недотримання працівниками
контролюючого органу умов та порядку
допуску до перевірки, вправі не
допустити посадових осіб державної
податкової служби до проведення
документальної перевірки, як це
передбачено вимогами ст..81 Податкового
Кодексу України. Власне ж допуск до
перевірки нівелює правові наслідки
процедурних порушень, допущених
контролюючим органом. Отже розгляд
позовів щодо оскарження наказів на
перевірку та їх задоволення може
відбуватися лише у тому разі, якщо до
моменту винесення судового рішення не
відбулося допуску посадових осіб
податкової служби до спірної
перевірки.

Таким чином, наказ №1450 від 29.08.2014 на
перевірку позивача відповідає вимогам
законодавства.

Однак, видання керівником податкового
органу наказу про призначення
перевірки не створює небезпеки
інтересам відповідного платника
податків, оскільки сам собою факт
проведення перевірки не може
безпосередньо заподіяти майнову чи
іншу шкоду особі, не призводить до
настання невідворотних негативних
наслідків.

Проведення перевірки є лише процедурою
встановлення обставин, які необхідні
для контролю за правильністю
нарахування і сплати податків та інших
обов`язкових платежів.

В Рішенні Конституційного Суду України
№3-рп/2003р. від 30.01.03р. зазначено, що
правосуддя за своєю суттю визнається
таким лише за умови, що воно відповідає
вимогам справедливості і забезпечує
ефективне поновлення в правах.

В даному випадку немає ніякого
порушення законних прав та інтересів
позивача, а тому відсутні підстави для
їх захисту чи поновлення.

Суд зазначає, що акт перевірки та
висновки викладені в ньому не є
рішенням суб'єкта владних повноважень
в розумінні ст.17 КАС України, оскільки
не породжують ніяких правових
наслідків для позивача, а отже не
підлягають окремому оскарженню в
порядку адміністративного
судочинства. Проведення перевірки ОДПС
та висновки за її результатами є
частиною процесу реалізації
податковим органом своїх повноважень,
наданих чинним законодавством. Отже,
судом зазначено, що об'єктом судового
розгляду може бути рішення
контролюючого органу податкової
служби, а не дії органу податкової
служби (процес реалізації повноважень)
та висновки прийняті на підставі акту
перевірки.

Враховуючи викладене, суд дійшов до
висновку про правомірність дій
відповідача щодо проведення
документальної перевірки, та
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог в цій частині.

Щодо оскарження Рішення № 2
вих.№19818/08-32-15-03-14 "Про виключення ФГ
"Маслянка" () з реєстру
суб'єктів спеціального режиму
оподаткування", які були винесено
податковим органом, слід зазначити
наступне.

З матеріалів справи та на підставі
документальних доказів наданих в
судовому засіданні, судом встановлено,
позивач на протязі 2012-2013 років
здійснював обробку задекларованої
землі, використовуючи відповідно до
Угод орендовану автотракторну техніку,
по бухгалтерському обліку велись всі
необхідні проводки, та складались
необхідні відомості, Акти видачі
дизельного палива, шляхові листи що
підтверджують процедуру посіву,
обробку (культивацію) посіяної площі
сільськогосподарською технікою,
внесення добрива та гербіцидів,
здійснювався збору врожаю, що
підтверджується складськими
відомостями, статистичною звітністю з
показниками засівної площі та
отриманого врожаю.

Відповідачем не доведено придбання
позивачем в період 2012-2013 рр. у
невстановлених осіб
сільськогосподарської продукції, з
метою завищення питомої ваги
поставлених сільськогосподарських
товарів до вартості всіх поставлених
товарів, (п.209.1, п.209.6 ст.209 ПК України),
які не вироблені підприємством на
власних або орендованих фондах, в яких
питома вага складає не менш 75% вартості
всіх товарів, поставлених протягом
попередніх 12 місяців. Відповідач не
досліджуючи при цьому жодного
первинного документа по процесу
вирощування продукції, в Акті робить
висновок про документальне не
підтвердження реальності здійснення
процесу власного виробництва на
задекларованих земельних ділянках, що
є протиправними діями з боку суб'єкта
владних повноважень.

Відповідно ч.1 ст.11 Кодексу
адміністративного судочинства
України, встановлено що розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

В силу ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Відповідачем правомірність своїх дій
доведено не в повному обсязі.

У вищевказаному акті відповідачем
зроблено висновки стосовно того, що
внаслідок завищення питомої ваги
поставлених сільськогосподарських
товарів (послуг) до вартості всіх
поставлених товарів (послуг), завищення
суми позитивного значення з податку на
додану вартість за спеціальною
декларацією, яка залишається в
розпорядженні підприємства та
підлягає перерахуванню на спеціальних
рахунок, неправомірно виписані 24
податкові накладні за жовтень 2012 р.,
березень 2013 р., жовтень-грудень 2013 р. з
податком на додану вартість на суму 995252
грн., по поставкам, які згідно
законодавства звільняються від
оподаткування податком на додану
вартість. На підставі чого
Відповідачем було здійснено
відповідне коригування в АІС
"Податковий блок" АС "Перегляд
результатів співставлення" показників
податкової звітності ФГ "Маслянка" , що
відображені в податкових деклараціях з
ПДВ за жовтень 2012 р., березень 2013 р.,
жовтень, листопад, грудень 2013 р.

Приймаючи рішення по суті, суд виходив
з наступного.

База даних АІС "Податковий блок" є базою
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту та є одним з
програмних продуктів центральної бази
даних податкової звітності, що введена
в дію з метою проведення перевірок
податкових декларацій з податку на
додану вартість, в якій по податковим
періодам відображаються показники
податкового кредиту та податкових
зобов'язань платників податків у
розрізі контрагентів на підставі
податкової звітності з ПДВ, тобто
податкових декларацій з податку на
додану вартість з додатками № 5.

Методичними рекомендаціями щодо
приймання та комп'ютерної обробки
податкової звітності платників
податків в органах ДПС України,
затверджених наказом ДПС України від
14.06.2012 року № 516, встановлено, що за
відсутності зауважень до оформлення
податкової звітності вона
реєструється і вважається прийнятою.
Обробка та занесення інформації до
електронних баз виконується
підрозділом ведення та захисту
податкової звітності.

З наведеного вбачається, що обов'язок
платника податків подати декларацію з
податку на додану вартість
узгоджується з обов'язком податкового
органу прийняти таку декларацію та, при
відсутності зауважень до її
оформлення, відобразити показника цієї
декларації у відповідних показниках
податкової звітності.

Отже, показники податкового кредиту та
податкових зобов'язань конкретного
платника податків, які відображаються
в електронній базі даних
"Автоматизована система співставлення
інформаційної системи Міністерства
доходів і зборів України "Податковий
блок" формуються на підставі
показників, поданих таким платником
податків податкових декларацій з
податку на додану вартість з додатком
№ 5 і повинні їм відповідати.

Зважаючи на викладене, висновок щодо
правильності (або недостовірності)
задекларованих платником даних
податкового обліку як підстави для
внесення змін в електронну базу даних
АІС "Податковий блок" може бути
зроблений податковим органом після
визначення платникові податків
зобов'язань та їх узгодження у
встановленому законом порядку.

Внесення змін до податкової звітності,
за змістом ст. 50 Податкового кодексу
України, вчиняється шляхом подання
уточнюючих розрахунків платником
податків.

Згідно п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Разом з цим, відповідно до п. 54.3 ст. 54 ПК
України, контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
податків, передбачених цим Кодексом
або іншим законодавством, якщо платник
податків не подає в установлені строки
податкову (митну) декларацію; дані
перевірок результатів діяльності
платника податків, крім електронної
перевірки, свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, суми бюджетного
відшкодування та/або від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків, заявлених
у податкових (митних) деклараціях,
уточнюючих розрахунках, т.ін.

Відповідно до п. 58.1 ст. 58 ПК України, у
разі коли сума грошового зобов'язання
платника податків, передбаченого
податковим або іншим законодавством,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
розраховується контролюючим органом
відповідно до статті 54 цього Кодексу
(крім декларування товарів,
передбаченого для громадян), або у разі
коли за результатами перевірки
контролюючий орган встановлює факт
невідповідності суми бюджетного
відшкодування сумі, заявленій у
податковій декларації, або зменшує
розмір задекларованого від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість, розрахованого платником
податків відповідно до розділу V цього
Кодексу, такий контролюючий орган
надсилає (вручає) платнику податків
податкове повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення -
письмове повідомлення контролюючого
органу (рішення) про обов'язок платника
податків сплатити суму грошового
зобов'язання, визначену контролюючим
органом у випадках, передбачених цим
Кодексом та іншими законодавчими
актами, контроль за виконанням яких
покладено на контролюючі органи, або
внести відповідні зміни до податкової
звітності (пп. 14.1.157 п. ст. 14 Податкового
кодексу України).

Як висновок, за змістом вищезазначених
норм платник податків самостійно
обчислює суму податкового
зобов'язання, яку зазначає у податковій
декларації, а у випадку заниження або
завищення ним суми податкових
зобов'язань, обов'язок визначати
податкове зобов'язання платника
податків або повідомляти про
необхідність внесення відповідних
змін до податкової звітності покладено
на податковий орган шляхом прийняття
податкового повідомлення-рішення.

Аналізуючи положення Податкового
кодексу України, вбачається, що
передбачений у ст.ст.37, 38 Податкового
кодексу України податковий обов'язок в
грошовому еквіваленті підлягає
відображенню платником податків у
складеній за правилами ст.46
Податкового кодексу України і поданій
до контролюючого органу в порядку ст.49
Податкового кодексу України
податковій декларації або у прийнятому
контролюючим органом за правилами
ст.ст.54, 58 Податкового кодексу України
податковому повідомленні-рішенні. При
цьому, відповідно до ст.54 Податкового
кодексу України підставою для
винесення контролюючим органом
податкового повідомлення-рішення є
факт як заниження, так і завищення
платником податків грошових
зобов'язань з податку (збору). Будь-яких
інших документальних підстав для
виникнення чи зміни податкового
обов'язку, в тому числі і у спосіб
зменшення розміру грошового
зобов'язання з податку і збору, закон не
містить.

Тобто, Податковим кодексом України
визначені лише дві підстави для
коригування даних податкової
звітності платника податків, такі як:
подання платником податків уточнених
податкових декларацій та коригування
таких даних на підставі податкових
повідомлень-рішень податкового органу.

Тож, складений контролюючим органом
акт не віднесений законодавцем до тих
обставин, котрі зумовлюють зміну
розміру грошових зобов'язань з податку
і збору. Податкового повідомлення -
рішення за результатами дій по
проведенню звірки позивача прийнято не
було.

За змістом норм Податкового кодексу
України у будь-яких інформаційних
базах контролюючих органів підлягають
відображенню, насамперед, числові
показники розміру грошових зобов'язань
з податку (збору), що містяться у
складених платниками податків
документах обов'язкової податкової
звітності, поданих платниками податків
до територіальних органів доходів і
зборів та прийнятих останніми. Ці
показники підлягають незмінному
збереженню до моменту набрання за
правилами ст.56 Податкового кодексу
України юридичної дії податковими
повідомленнями - рішеннями, котрі
прийняті контролюючими органами
відповідно до ст.ст.54, 58 Податкового
кодексу України.

Висновок щодо правильності (або
недостовірності) задекларованих
платником даних податкового обліку як
підстави для внесення змін до вказаної
бази даних може бути зроблений
податковим органом після визначення
платникові податкових зобов'язань та
їх узгодження у встановленому законом
порядку.

Отже, враховуючи неправомірність
Рішення податкового органу "Про
виключення ФГ "Маслянка" () з
реєстру суб'єктів спеціального режиму
оподаткування" про порушення позивачем
вимог податкового законодавства, а
також те, що за наслідками перевірки
податкові повідомлення-рішення не
приймались, а відповідно податкові
зобов'язання не узгоджувались, то
відповідачем безпідставно внесено
зміни до інформаційної системи
"Податковий блок" щодо ФГ "Маслянка"".

Слід також зазначити, що у податковому
законодавстві визнається критерій
добросовісності платника, який
передбачає законність дій платника у
сфері податкових правовідносин (у тому
числі і щодо формування даних
податкового обліку (ст. 49 Податкового
кодексу України), доки це не
спростовано у порядку, встановленому
Податковим кодексом України. Наведене
також виключає можливість
застосування до платника негативних
правових наслідків (зокрема, у вигляді
вилучення з електронної бази даних
задекларованих ним показників) до
моменту донарахування платникові
податкового зобов'язання в порядку
статті 54 Податкового кодексу України
та його узгодження.

За таких обставин суд дійшов висновку
про протиправність дій відповідача
щодо коригування показників
податкової звітності на підставі
спірного Акту та необхідність їх
відновлення.

Правова позиція суду узгоджується з
позицією Вищого адміністративного
суду, яка викладена в ухвалі від 13
лютого 2013 року по справі № К/9991/74156/12.

Порушені права позивача підлягають
судовому захисту, суд дійшов висновку
покласти на відповідача обов'язок
вчинити дії щодо коригування і
відновлення сум податкових
зобов'язань ФГ "Маслянка" в
інформаційній системі "Податковий
блок", змінених на підставі Акту
№1379/22/33571266 від 11.09.2014 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Мелітопольської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області №2 від 13.10.2014 "Про
виключення ФГ "Маслянка" () з
реєстру суб'єктів спеціального режиму
оподаткування".

Зобов'язати Мелітопольську об'єднану
Державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області вчинити дії в
інформаційній системі Міндоходів
України щодо коригування і відновлення
сум податкових зобов'язань по ПДВ за
жовтень 2012 року, березень 2013 року та
жовтень-грудень 2013 року, виписаних 24
податкових накладних з ПДВ на суму
995252,00 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фермерського господарства
"Маслянка" () судові
витрати у розмірі 73,08 грн. (сімдесят три
гривні 08 коп.)

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції

Постанова в повному обсязі у
відповідності до вимог ст. 160 КАС
України оформлена і підписана 26.12.2014

Суддя
О.М. Нечипуренко