Справа № 9101/148823/2012
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"28" січня 2014 р. справа № 2а-5407/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В.
Туркіної Л.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Головного управління праці та
соціального захисту населення
Запорізької обласної державної
адміністрації

на постанову Токмацького районного
суду Запорізької області від 30.11.2011
року у справі № 2а-5407/11

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління праці та
соціального захисту населення
Запорізької обласної державної
адміністрації

про визнання дій протиправними та
зобов'язання здійснити дії,

встановив:

Заявлено позов про визнання
протиправними дії відповідача та
зобов'язання останнього здійснити
нарахування та виплату позивачу
щорічної разової грошової допомоги до
5-го травня як учаснику бойових дій
згідно до Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» за період 2011 року.

Постановою суду першої інстанції
позовні вимоги задоволено частково;
визнано протиправними дії відповідача
та зобов'язано останнього здійснити
перерахунок та виплату позивачу
щорічної одноразової державної
допомоги до 05 травня як учаснику
бойових дій за 2011 рік відповідно до ст.12
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
з урахуванням різниці, яка була
виплачена у цей період. В задоволенні
іншої частини позовних вимог
відмовлено.

Відповідач оскаржує судове рішення в
апеляційному порядку, вважає що
постанову суду прийнято з порушенням
норм матеріального та процесуального
права. Просить постанову суду
скасувати, та прийняти нове рішення,
яким у задоволенні позову позивачу
відмовити. Апелянт зазначає, що він є
неналежним відповідачем.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів зазначає наступне.

Те, що позивач має статус учасника
бойових дій і користується
відповідними пільгами відповідачем не
заперечується.

Статтею 22 Конституції України
встановлено, що при прийнятті нових
законів або внесення змін до чинних
законів не допускається звуження
змісту та обсягу існуючих прав і
свобод.

Вихідним критерієм обрахунку
державної допомоги виступає
мінімальна пенсія за віком. Відповідно
до ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсії за віком встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

За приписами ст.ст. 19, 46 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.
Відповідно до норм ч.4 ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту, суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Відповідно до положень ст.12 Законом
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту"
учасникам бойових дій, щорічно до 5
травня виплачується разова грошова
допомога у розмірі п'яти мінімальних
пенсій за віком.

Згідно ч.ч.1,4 ст.17-1 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" щорічну виплату
разової грошової допомоги до 05 травня в
розмірах, передбачених статтями 12-16
цього Закону, здійснюють органи праці
та соціального захисту населення через
відділення зв'язку або через установи
банків (шляхом перерахування на
особовий рахунок отримувача)
пенсіонерам - за місцем отримання
пенсії, а особам, які не є пенсіонерами -
за місцем їх проживання чи одержання
грошового утримання.

При цьому законодавство не передбачає
обмеження прав особи на отримання
передбаченого законом грошових виплат
залежно від бюджетного асигнування.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст..197, ст. п.1 ч.1 ст.198, п.1 ч.1 ст.
200, ст.ст. 205, 206 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Головного
управління праці та соціального
захисту населення Запорізької
обласної державної адміністрації на
постанову Токмацького районного суду
Запорізької області від 30.11.2011 року у
справі № 2а-5407/11 залишити без
задоволення.

Постанову Токмацького районного суду
Запорізької області від 30.11.2011 року у
справі № 2а-5407/11 залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
О.А. Проценко

Суддя:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
Л.П. Туркіна