Справа № 9101/52946/2012
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

30 липня 2014 рокусправа № 2а-824/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Проценко
О.А.

суддів: Дурасової Ю.В.
Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового
засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Виконавчого комітету
Великобілозерської сільської ради
Великобілозерського району
Запорізької області

на постанову Великобілозерського
районного суду Запорізької області від
22.12.2011р. у справі № 2а-824/11

за позовом Кам'янсько-Дніпровського
міжрайонного прокурора

до Виконавчого комітету
Великобілозерської сільської ради
Великобілозерського району
Запорізької області

третя особа: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма
«Ватутіна»

про визнання протиправним та
скасування рішення від 31 березня 2011
року №26 ,

встановив:

Прокурор звернувся до суду з позовом
про визнання протиправним та
скасування рішення Виконавчого
комітету Великобілозерської сільської
ради Великобілозерського району
Запорізької області від 31.03.2011 року №26
«Про визнання безхазяйного майна».

На обґрунтування позову зазначалось
про те, що спірним рішенням визнано
безхазяйним об'єкт нерухомого майна -
будівлю по вул. Південній, 56а. Проте,
вказане рішення суперечить чинному
законодавству. Так, відповідно до ч.І
ст.335 ЦК України безхазяйною є річ, яка
не має власника або власник якої
невідомий. Однак вказана будівля
магазину належала КСП ім. Ватутіна, а в
теперішній час належить співвласникам
майнових паїв, визначених в результаті
паювання майна КСП ім.Ватутіна, що
підтверджується інвентаризаційною
карткою, уточненим переліком майна
пайового фонду, Договором про спільне
володіння, користування і
розпорядження майном, що знаходиться у
спільній частковій власності від 30.12.2002
року, Договором оренди між
співвласниками майна і ТОВ «Агрофірма
ім. Ватутіна», актом приймання-передачі
майна, що є спільною власністю
співвласників цілісного майнового
комплексу, для подальшого користування
від 25.10.2002 року. Таким чином, будівля
магазину не є безхазяйною, а рішення
виконкому Великобілозерської
сільської ради № 26 від 31.03.2011 року
прийнято незаконно.

Постановою суду першої інстанції позов
прокурора задоволено, визнано
протиправним та скасовано рішення
виконавчого комітету
Великобілозерської сільської ради
Великобілозерського району
Запорізької області № 26 від 31.03.2011 року
«Про визнання безхазяйного майна».

Відповідач оскаржує постанову суду в
апеляційному порядку, просить
скасувати постанову суду від 22.12.2011р. та
закрити провадження у справі. На
обґрунтування апеляційних вимог
зазначається, що приймаючи рішення, суд
неповно з'ясував обставини справи та
невірно застосував норми
матеріального права, а також порушив
процесуальні норми. На думку
відповідача, суду не надано доказів
належності будівлі магазину
конкретним фізичним особам або
юридичній особі, ча наявності
майнового права на спірне майно.
Відповідач посилається на ч.1 ст181
Цивільного кодексу України, згідно з
якою до нерухомих речей (нерухоме
майно, нерухомість) належать земельні
ділянки, а також об'єкти, розташовані на
земельній ділянці переміщення яких є
неможливим без їх знецінення та зміни
їх призначення. За приписами ч.І ст.182
Цивільного кодексу України право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.
Відповідач стверджує, що в матеріалах
справи відсутні докази державної
реєстрації або звернень щодо державної
реєстрації прав на спірне нерухоме
майно в період з 2001 року по 2011 рік.
Апелянт вважає, що суд не застосував до
спірних правовідносин норми
матеріального права, які повинен був
застосувати. Тобто висновок суду щодо
протиправності рішення виконавчого
комітету Великобілозерської сільської
ради №26 від 31.03.2011 року є незаконним і
таким, що не відповідає обставинам
справи.

Прокурор подав заперечення на
апеляційну скаргу. Прокурор зазначає,
що апеляційні доводи відповідача
необґрунтовані, просить апеляційну
скаргу залишити без задоволення, а
постанову суду - без змін.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, 18.02.2000
року на загальних зборах членів
колективного сільськогосподарського
підприємства ім.Ватутіна прийнято
рішення про реорганізацію КСП
ім.Ватутіна і створення на базі КСП
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма ім.
Ватутіна», що стане правонаступником
КСП, встановлено термін її проведення
за даними балансу на 01 квітня 2000 року, у
зв'язку з чим затверджено Положення про
комісію з реорганізації КСП та склад
комісії.

15.04.2000 року загальними зборами
колективного сільськогосподарського
підприємства «ім. Ватутіна»
затверджено баланс КСП «ім. Ватутіна»
станом на 01.04.2000 року, при цьому
зменшена вартість основних засобів,
зокрема, магазину на 69169,35 грн., який
перебував на балансі КСП, що
підтверджується інвентаризаційною
карткою (а.с.6).

26.12.2002 року власники майнових паїв,
визначених в результаті паювання майна
КСП «Ватутіна» у зв'язку з його
реорганізацією у ТОВ «Агрофірма ім.
Ватутіна» домовились спільно володіти,
користуватися і розпоряджатися майном,
яке вони отримують у спільну часткову
власність як єдиний майновий комплекс
відповідно до договору від 30.12.2002 року
про спільне володіння, користування і
розпорядження майном, що знаходиться у
спільній частковій власності, дія
якого продовжена додатковими угодами
від 26.12.2003 року та 25.12.2007 року на п'ять
років з дня підписання додаткових угод.
Договір не змінено, не розірвано.

На виконання умов вказаного Договору
співвласники майна (власники майнових
паїв) отримали для подальшого
користування майно згідно структури
пайового фонду, зокрема, магазин, що
підтверджується актом
приймання-передачі майна, що є спільною
власністю співвласників цілісного
майнового комплексу для подальшого
користування від 30.12.2002 року.

Крім того, загальними зборами членів
колективного сільськогосподарського
підприємства «ім. Ватутіна» 26.12.2002 року
обрано уповноважену від імені всіх
співвласників майна особу - Ялівця П.А.

30.12.2002 грудня співвласники майна, що
належить їм на праві спільної
часткової власності в особі
уповноваженого Ялівця П.А. і ТОВ
«Агрофірма ім. Ватутіна» в особі
директора Шкрум В.П. уклали договір
оренди, за умовами якого основні
засоби, визначені в додатку до
зазначеного договору, серед них
магазин, передаються в оренду ТОВ
«Агрофірма ім. Ватутіна». Дія договору
продовжена додатковими угодами від
26.12.2003 року та від

25.12.2007 року на п'ять років з дня
підписання додаткових угод. Таким
чином, зазначений Договір є чинним.

Аналіз матеріалів справи та норм права,
які регулюють спірні правовідносини,
показав наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 28.02.2001 року № 177 «Про врегулювання
питань щодо забезпечення захисту
майнових прав селян у процесі
реформування аграрного сектору
економіки» затверджено Методику
уточнення складу і вартості пайових
фондів майна членів колективних
сільськогосподарських підприємств, у
тому числі реорганізованих, відповідно
до вимог якої склад і вартість майна
підприємства визначаються за його
переліком, складеним за даними
інвентаризації. При цьому, якщо
підприємство реорганізоване, склад і
вартість майна визначаються на дату
його реорганізації. У переліку активів
і зобов'язань підприємства
відображаються їх назва, кількість і
балансова вартість. Вартість активів і
зобов'язань реорганізованого
підприємства може бути уточнена у разі
відхилення їх балансової вартості від
справедливої вартості. З метою
уточнення складу і вартості пайових
фондів майна членів підприємства
правонаступник обов'язково проводить
інвентаризацію активів і зобов'язань
на визначену ним та комісією дату.
Інвентаризації підлягають усі активи
підприємства, включаючи об'єкти
невиробничого призначення, об'єкти, які
передані в оренду або перебувають у
ремонті, на реконструкції,
модернізації, консервації та
зберіганні, у запасі або резерві,
незалежно від технічного стану.
Уточнення вартості активів
підприємства здійснюється на дату,
визначену комісією за результатами
інвентаризації. У процесі визначення
вартості активів (включаючи майно
членів підприємства, яке, за даними
бухгалтерського обліку, повністю
зношене) обов'язково проводиться його
дооцінка з урахуванням технічного
стану і рівня цін, що склалися на ринку
на дату врегулювання майнових
відносин. Уточнена вартість активів є
підставою для розрахунку уточненого
пайового фонду майна членів
підприємства.

Відповідно до вимог п.18, 19 зазначеної
Методики, у процесі розрахунку
пайового фонду на підставі
переліку уточненого складу і вартості
майна підприємства складаються
(уточнюються) переліки таких активів за
їх призначенням:

-майна, яке передбачається для
задоволення боргів;

-майна соціальної інфраструктури;

-майна, яке не підлягає паюванню;

-майна уточненого пайового фонду.

Переліки активів за їх призначенням
додаються до акта розрахунку
уточненого пайового фонду майна членів
підприємства.

У переліку основних засобів
виробництва зазначаються назва
об'єкта, інвентарний номер, місце
розташування, первинна і залишкова
вартість та сума зношення.

На виконання вимог Постанови Кабінету
Міністрів України від 28.02.2001 року № 177
«Про врегулювання питань щодо
забезпечення захисту майнових прав
селян у процесі

реформування аграрного сектору
економіки» та Указу Президента України
№ 62 від 29.01.2001 року "Про заходи щодо
забезпечення захисту майнових прав
селян у процесі реформування аграрного
сектора економіки", на загальних зборах
членів колективного
сільськогосподарського підприємства
«ім. Ватутіна» 26.12.2002 року, на яких була
присутня сільський голова Корж Г.Д.,
затверджено структуру та уточнений
перелік майна під паювання, де у п.4
зазначено спірний магазин.

У відповідності до ч.2 п.4 Прикінцевих та
перехідних положень Цивільного
кодексу України (в ред. 2003 року) щодо
цивільних відносин, які виникли до
набрання чинності Цивільним кодексом
України, положення цього Кодексу
застосовуються до тих прав та
обов'язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного
Кодексу України власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд.

Частина 3 ст. 319 ЦК України забезпечує
усім власникам рівні умови здійснення
своїх прав.

За приписами ч.ч. 1-2 ст. 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

При цьому право спільної часткової
власності здійснюється співвласниками
за їхньою згодою. Співвласники можуть
домовитися про порядок володіння та
користування майном, що є їхньою
спільною частковою власністю (ч. ч. 1, 2
ст. 358 ЦК України).

Аналізуючи наведені норми
законодавства, суд дійшов вірного
висновку про те, що рішення виконавчого
і комітету Великобілозерської
сільської ради Великобілозерського
району Запорізької області № 1 26 від
31.03.2011 року «Про визнання безхазяйного
майна» є протиправним та підлягає
скасуванню, оскільки зазначеним
рішенням порушені права співвласників
майна, тобто власників майнових паїв,
визначених в результаті паювання майна
КСП «Ватутіна» у зв'язку з і його
реорганізацією в ТОВ «Агрофірма ім.
Ватутіна», які на власний розсуд
розпорядилися належним їм майном, а
також права орендаря майна - ТОВ
«Агрофірма ім. Ватутіна», оскільки у
п.8.3 Договору оренди від 30.12.2002 року
закріплено виключне право
Господарства на придбання орендованих
основних засобів у власність протягом
строку дії цього Договору.

Таким чином доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду,
підстав для скасування судового
рішення не вбачається. Суд об'єктивно,
повно і всебічно дослідив обставини,
які мають значення для справи та
прийняв рішення у відповідності до
норм матеріального і процесуального
права. Апеляційна скарга задоволенню
не підлягає. Судове рішення слід
залишити без змін.

Керуючись статтями 195, 196, п.1 ч.1 ст.198.
ст.ст. 200, 205, 206 КАС України,
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд

УXВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого
комітету Великобілозерської сільської
ради Великобілозерського району
Запорізької області на постанову
Великобілозерського районного суду
Запорізької області від 22.12.2011р. у
справі № 2а-824/11 залишити без
задоволення..

Постанову Великобілозерського
районного суду Запорізької області від
22.12.2011р. у справі № 2а-824/11 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до ст.254 КАС України та може
бути оскаржена протягом місяця згідно
зі ст.212 КАС України.

Головуючий:
О.А. Проценко

Суддя:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
Л.П. Туркіна