Справа № 2а-6582/10
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 р.
Справа № 87774/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Носа С. П.,

суддів -
Клюби В. В., Кухтея Р. В.;

розглянувши в письмовому провадженні в
м. Львові апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську на постанову
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 20
грудня 2010 року в справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в м. Івано-Франківську про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2010 року Івано-Франківським
міським судом Івано-Франківської
області зареєстровано позовну заяву
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в м. Івано-Франківську про
визнання неправомірними дій
управління Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську щодо відмови у
призначенні позивачу пенсії за віком
на пільгових умовах; зобов'язання
управління Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську призначити та
виплачувати позивачу пенсію за віком
на пільгових умовах з часу звернення до
управління Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську про призначення
позивачу пенсії за віком на пільгових
умовах.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
наявність атестації робочого місця не
може бути визначальною обставиною, яка
зумовлює право позивача на пільгову
пенсію.

Постановою Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 20 грудня 2010 року позов
задоволено. Визнано неправомірними дії
управління Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську щодо відмови
ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах. Зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську призначити та
виплачувати ОСОБА_1 з 28 січня 2010 року
пенсію за віком на пільгових умовах.

Зазначену постанову мотивовано тим, що
наявність довідок, що підтверджують
факт роботи позивача на посадах, які
передбачені в Списку № 2 та характер
виконуваних позивачем робіт дають
підстави для призначення йому
пільгової пенсії.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, відповідачем - управлінням
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську, подано апеляційну
скаргу до Львівського апеляційного
адміністративного суду, в якій
висловлено прохання скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою відмовити в задоволенні
позову.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначено, що періоди роботи з 22
серпня 1992 року по 28 червня 1993 року та з 29
червня 1994 року по 27 березня 1995 року не
зараховані до пільгового стажу за
Списком № 2, оскільки не підтверджено
право на пільгове пенсійне
забезпечення вказаних посад за
результатами атестації робочих місць
на підприємстві.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з'явились, про дату,
час і місце апеляційного розгляду були
повідомлені належним чином, а тому,
колегія суддів, відповідно до п. 2 ч. 1
ст. 197 КАС України, вважає можливим
проведення розгляду справи за їхньої
відсутності, в порядку письмового
провадження, за наявними у справі
матеріалами та на основі наявних у ній
доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
проаналізувавши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів не вбачає підстав для її
задоволення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Встановлено, що згідно даних трудової
книжки ОСОБА_1 працював на посадах в
Прикарпатському управлінні бурових
робіт з 06 серпня 1979 року по 01 листопада
1979 року на посаді помічника
бурильника, що становить 2 місяці 25
днів, в Хрестищенському відділенні
бурових робіт в Харківській області з 19
серпня 1980 року по 16 червня 1982 року на
посадах помічника бурильника та
помічника майстра бурового, що
складає 1 рік 9 місяців 27 днів.

Також позивач працював в управлінні
бурових робіт філіалу «Тюменбургаз» з
17 червня 1982 року по 30 червня 1990 року, з 05
грудня 1991 року по 23 квітня 1992 року, з 24
квітня 1992 року по 25 жовтня 1992 року, з 26
жовтня 1992 року по 28 серпня 1993 року та з 29
серпня 1993 року по 02 лютого1994 року, з 03
лютого1994 року по 28 червня 1994 року, з 29
червня 1994 року по 27 березня 1995 року на
посадах бурового майстра по
капітальному ремонту свердловин,
інженера по бурінню, начальника
дільниці буріння, безпосередньо
зайнятого на буровій, що становить 10
років 6 місяців 5 днів.

З метою забезпечення соціального
захисту працівників, зайнятих на
підземних роботах, роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці Постановами Ради Міністрів СРСР
від 22.08.1956 року за № 1173, Кабінету
Міністрів СРСР від 26.01.1991 року за № 10 та
Кабінету Міністрів України від 11.03.1994
року за № 162 затверджено Списки № 1 і № 2
виробництв, робіт і професій, посад та
показників, що дають право на пільгове
пенсійне забезпечення.

Положенням п. б ч. 1 ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
встановлено, що на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах зі шкідливими і
важкими умовами праці, - за Списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на зазначених роботах і
за результатами атестації робочих
місць.

Положеннями п. 3 Постанови Кабінету
Міністрів України від 16 січня 2003 року
за № 36 «Про затвердження списків
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, зайнятість в яких дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах»
визначено, що наведена вище Постанова
КМУ від 11.03.1994 року за № 162 втратила
чинність та цією з Постановою
затверджено Список № 2 виробництв,
робіт, професій посад і показників на
роботах із шкідливими та важкими
умовами праці, зайнятість в яких повний
робочий день дає право на пенсію за
віком на пільгових умовах.

Посада помічника бурильника, на якій
працював позивач, передбачена пунктом
1-Буріння підп. «а» - робітники, розділу
13 «Бурение, Добыча и переработка нефти
и газа, переработка угля и сланца» в
Списку № 2 виробництв, цехів, професій і
посад з важкими умовами праці, робота в
яких дає право на державну пенсію на
пільгових умовах і в пільгових
розмірах, затвердженого Постановою РМ
СРСР від 22.08.1956 року № 1173.

Посада майстра бурового, начальника
дільниці буріння передбачені позицією
2130100б-23196, інженера по бурінню,
безпосередньо зайнятого на буровій, -
позицією 2130100б-22247 в Списку № 2, розділу
12 підр.1 - Буріння, пункту «б» - керівники
і спеціалісти (Постанова КМ СРСР від
26.01.1991 року за № 10 «Про затвердження
списків виробництв, професій, посад та
показників, що дають право на пільгове
пенсійне забезпечення»).

Посада майстра по капітальному ремонту
скважин передбачена позицією 2130200б -23187
в Списку № 2 розділу 12 підр. 2 - Добування
нафти, газу, газового конденсату,
пункту «б» - керівники і спеціалісти
(Постанова КМ СРСР від 16.01.1991 року № 10
«Про затвердження списків виробництв,
робіт, професій, посад та показників, що
дають право на пільгове пенсійне
забезпечення»)

Тобто, пільговий стаж роботи ОСОБА_1 у
шкідливих умовах становить 12 років 6
місяців 27 днів.

З відповіді управління Пенсійного
фонду України в м. Івано-Франківську
від 28 січня 2010 року вбачається, що
позивачу відмовлено у призначенні
пільгової пенсії за віком мотивуючи
тим, що періоди з 21 серпня 1992 року по 27
березня 1995 року не зараховані до
пільгового стажу за Списком № 2,
оскільки не підтверджено право на
пільгове пенсійне забезпечення
вказаних посад за результатами
атестації робочих місць на
підприємстві - Управління бурових
робіт філіалу «Тюменбургаз», яка
передбачена нормами Порядку
застосування Списків № 1 і № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію на
пільгових умовах, затвердженого
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 18.11.2005
року № 383 і зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 01 грудня
2005 року № 1451/117731.

Згідно положення п. 3 зазначеного
Порядку при визначенні права на пенсію
за віком на пільгових умовах
застосовуються Списки, що чинні на
період роботи особи. При цьому до
пільгового стажу зараховується весь
період роботи на відповідних посадах
або за професіями незалежно від дати
внесення цієї посади чи професії до
Списків. Пунктом 6 Порядку визначено,
що працівникам спеціалізованих
підприємств і організацій, зайнятим на
повний робочий день на роботах зі
шкідливими умовами праці
безпосередньо у виробничих
структурних підрозділах інших
підприємств та організацій за
професіями та на посадах, передбачених
Списками, до стажу, який дає право на
пенсію за віком на пільгових умовах,
зараховуються періоди роботи,
відпрацьовані на цих підприємствах або
в організаціях, за результатами
атестації відповідних робочих місць.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що
наявність атестації робочого місця в
даному випадку не може бути
визначальною обставиною, яка обумовлює
право позивача на пільгову пенсію,
зважаючи на наявність довідок, що
підтверджують факт роботи позивача на
посадах, які передбачені в Списку № 2 та
характер роботи, які за Постановою
Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173
та Постановою КМ СРСР від 26.01.1991 року №
10 дають підстави для призначення
пільгової пенсії (А.с. 19-23).

Узагальнюючи викладене, суд
апеляційної інстанції переконаний, що
судом першої інстанції надано належну
оцінку наявним у справі доказам, а їх
достатня кількість та взаємний зв'язок
у сукупності дали змогу суду першої
інстанції зробити вірний висновок про
наявність підстав для задоволення
позову.

Враховуючи вищенаведене, суд
апеляційної інстанції визнає, що судом
першої інстанції, при вирішенні даного
публічно-правового спору, правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено законне рішення з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, постанова суду першої інстанції
ґрунтується на повно, об'єктивно і
всебічно з'ясованих обставинах, доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують, тому
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 158-160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську залишити без
задоволення, а постанову
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 20
грудня 2010 року в справі № 2а-6582/10 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена у
касаційному порядку, шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України,
протягом двадцяти днів з дня набрання
ухвалою законної сили.

Головуючий суддя:
С. П.
Нос

Судді:
В. В.
Клюба

Р. В.
Кухтей