Справа № 806/3651/14
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
УХВАЛА

іменем України

"09" грудня 2014 р.
Справа № 806/3651/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Моніча Б.С.

суддів:
Франовської К.С.

Хаюка С.М.,

при секретарі
Лялевич С.С. ,

за участю

представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Житомирської митницї Міністерства
доходів і зборів України на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "04" вересня
2014 р. у справі за позовом Товариства з
додатковою відповідальністю "ЖЛ" до
Житомирської митниці Міністерства
доходів і зборів України про
скасування рішення, стягнення коштів ,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою
відповідальністю "ЖЛ" (далі - ТДВ "ЖЛ",
Товариство) звернулось до суду з
позовом, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати
рішення Житомирської митниці
Міністерства доходів і зборів України
про коригування митної вартості
товарів № 101060000/2014/300274/2 від 19 червня 2014
р.;

- стягнути з відповідного рахунку
відповідача на користь Товариства
надмірно сплачених 8054,01 грн. податку на
додану вартість.

Поставною Житомирського окружного
адміністративного суду від 04.09.2014 року
позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
рішення Житомирської митниці
Міністерства доходів і зборів України
про коригування митної вартості
товарів № 101060000/2014/300274/2 від 19 червня 2014
р.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
відповідач звернувся до суду із
апеляційною скаргою, в якій
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права
і просить скасувати вказане судове
рішення та постановити нове, яким у
позові відмовити.

Розглянувши доводи апеляційної скарги
в межах ст. 195 КАС України, перевіривши
матеріали справи, дослідивши докази та
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 22
травня 2014 р. між ТДВ "ЖЛ" (Покупець) та
компанією "ADM International Sarl" (Продавець)
укладено контракт №1038442 (а.с. 17-21),
відповідно до умов якого, Продавець
продає, а Покупець придбаває сировину
для кондитерської промисловості:
алкалізований какао порошок (далі -
Товар) в кількості, асортименті та за
ціною, визначеними специфікаціями, які
додаються до кожної поставки і є
невід'ємними частинами даного
Контракту.

Згідно із пунктом 2.1. Контракту, ціна
товару встановлюється в доларах США і
зазначається в специфікації та
експортному рахунку (інвойсі) на кожну
поставку.

Умови поставки визначені пунктом 3.1.
Контракту, згідно якого товари
поставляються на умовах FCA Косьцян
(Инкотермс 2010). Відправником товару є
фірма "ADM TRADING POLSKA" зі складів, які
належать "ADM INTERNATIONAL SARL", які знаходяться
в м. Косьцян, Польша.

Статтею 49 Митного кодексу України (далі
- МК) визначено, що митною вартістю
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Порядок декларування митної вартості
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, подання
декларантом відомостей для її
підтвердження визначено у статтях 52 та
53 МК.

Згідно приписів частин 1, 2 статті 52 МК,
заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII цього
Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язані: 1) заявляти митну вартість,
визначену ними самостійно, у тому числі
за результатами консультацій з органом
доходів і зборів; 2) подавати органу
доходів і зборів достовірні відомості
про визначення митної вартості, які
повинні базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню; 3) нести всі
додаткові витрати, пов'язані з
коригуванням митної вартості або
наданням органу доходів і зборів
додаткової інформації.

19 червня 2014 р. ТДВ "ЖЛ" подано до
Житомирської митниці митну декларацію
№ 101060000/2014/008517 на митне оформлення
партії товару: "какао порошок
натуральний, тип 10/12 S75 (алкалізований,
бренд Schokinag, без додавання цукру та
інших підсолоджуючих речовин-цукрози
та відновлюючих цукрів), вміст жиру 10-12%,
у 200 мішках по 25 кг, загальною вагою
нетто 5000 кг. Виробник - ADM Schokinag GmbH&Co KG,
Neckarvorlandstrasse 21-25, 68159, Mannheim, Німеччина "
(а.с. 13-14).

Для підтвердження заявленої митної
вартості товару, позивачем до митної
декларації були надані документи за
переліком, передбаченим частиною 2
статті 53 МК, а саме: контракт №1038442 від 22
травня 2014 р., специфікацію № 1 від 22
травня 2014 р., інвойс, прайс від
виробника, міжнародну автомобільну
накладну, рахунок-фактуру, документи,
що містять інформацію біржових
організацій про вартість товару,
книжку МДП, договір на перевезення,
сертифікат про походження товару,
декларацію країни відправлення, лист
про страхування інформацію про
позитивні результати здійснення
санітарно-епідеміологічного,
фітосанітарного, радіологічного
контролю, прайс виробника, калькуляцію.

За результатами здійснення аналізу
супровідних документів, поданих разом
з митною декларацією № 101060000/2014/008517,
Житомирською митницею прийнято
рішення про коригування митної
вартості товарів № 101060000/2014/300274/2 від 19
червня 2014 р., в якому митний орган
самостійно визначив митну вартість
товару за резервним методом її
визначення (а.с. 10), на підставі чого ТДВ
"ЖЛ" видана картка відмови в митному
оформленні (випуску) товарів №
101060000/2014/00322 від 19 червня 2014 р. (а.с. 11-12).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
дійшов висновків, що митний орган
неправомірно відмовив позивачу у
визнанні задекларованої ним митної
вартості товару за основним методом,
визначив митну вартість за другорядним
методом та прийняв рішення про
коригування митної вартості товару.

Колегія суддів погоджується з
вказаними висновками суду першої
інстанції, оскільки вони ґрунтуються
на приписах чинного законодавства.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщаються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні , що фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Приписами ст. 51 Митного кодексу України
визначено, що митна вартість товарів,
що переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно статті 57 Митного кодексу
України визначення митної вартості
товарів, які ввозяться в Україну
відповідно до митного режиму імпорту,
здійснюється за такими методами:
основний - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції); другорядні: за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; на
основі віднімання вартості; на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); резервний. Основним методом
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться на митну територію
України відповідно до митного режиму
імпорту, є перший метод - за ціною
договору (вартість операції). Кожний
наступний метод застосовується лише у
разі, якщо митна вартість товарів не
може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Метод визначення митної вартості за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції), закріплений у ст. 58 Митного
кодексу України.

Частиною 4 статті 58 Митного кодексу
України визначено, що митною вартістю
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є ціна, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за товари, якщо вони продаються на
експорт в Україну, скоригована у разі
потреби з урахуванням положень ч.10 цієї
статті.

Як визначено в ч.5 ст. 58 Митного кодексу
України ціна, що була фактично сплачена
або підлягає сплаті, це загальна сума
всіх платежів, які були здійснені або
повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів продавцю.

Частинами першою та другою статті 53
Митного кодексу України встановлено,
що у випадках, передбачених цим
Кодексом, одночасно з митною
декларацією декларант подає органу
доходів і зборів документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: декларація митної
вартості, що подається у випадках,
визначених у частинах п'ятій і шостій
статті 52 цього Кодексу, та документи, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості; зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Частиною третьою статті 53 Митного
кодексу України передбачено, що у разі
якщо документи, зазначені у частині
другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу органу
доходів і зборів зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); рахунки
про сплату комісійних, посередницьких
послуг, пов'язаних із виконанням умов
договору (угоди, контракту); виписку з
бухгалтерської документації;
ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; копію митної декларації країни
відправлення; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.

В силу частини п'ятої статті 53 Митного
кодексу України забороняється
вимагати від декларанта або
уповноваженої ним особи будь-які інші
документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу
України контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється органом доходів і зборів
під час проведення митного контролю і
митного оформлення шляхом перевірки
числового значення заявленої митної
вартості. Контроль правильності
визначення митної вартості товарів за
основним методом - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється органом
доходів і зборів шляхом перевірки
розрахунку, здійсненого декларантом,
за відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

Як визначено ч.3 ст. 54 Митного кодексу
України, за результатами здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів митний орган
визнає заявлену декларантом митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її корегування відповідно до
положень ст. 55 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 54 Кодексу
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
органом доходів і зборів під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 1 статті 55 МК
України рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів, які
ввозяться на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається органом доходів і зборів,
якщо органом доходів і зборів у
випадках, передбачених частиною шостою
статті 54 цього Кодексу, виявлено, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі, невірно визначено митну
вартість товарів.

Згідно статті 57 МК України методами
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться на митну територію
України відповідно до митного режиму
імпорту, є:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
органом доходів і зборів та
декларантом з метою визначення основи
вартості згідно з положеннями статей 59
і 60 цього Кодексу. Під час таких
консультацій орган доходів і зборів та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для
її визначення може братися або ціна, за
якою ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та
додавання вартості (обчислена
вартість) можуть застосовуватися у
будь-якій послідовності на прохання
декларанта або уповноваженої ним
особи.

У разі якщо неможливо застосувати
жоден із зазначених методів, митна
вартість визначається за резервним
методом відповідно до вимог,
встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Методи визначення митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, та порядок їх
застосування.

В оскаржуваному рішенні Житомирської
митниці та картці відмови в прийнятті
митної декларації № 101060000/2014/008517 від 19
червня 2014 р., митному оформленні чи
пропуску товарів, транспортних засобів
через митний кордон України зазначено
про заниження митної вартості товару
та необхідності її коригування.

Надаючи правову оцінку доводам
апеляційної скарги щодо підставності
винесення спірного рішення, колегією
суддів враховано, що матеріалами
справи підтверджується, що позивач
надав відповідачу усі наявні
документи, які об'єктивно
підтверджують заявлену ним митну
вартість товару.

Суд відзначає, що пунктом 3.2. Контракту
від 22 травня 2014 р. визначено, що ціна
товару включає в себе усі витрати,
згідно з умовами поставки, які
зазначені в специфікаціях.

Окрім того, відповідач при здійсненні
контролю за правильністю визначення
декларантом митної вартості мав у
розпорядженні калькуляцію виробника,
згідно якої чітко прослідковується,
які саме чинники вплинули на
формування ціни імпортованого товару
при визначенні його вартості за 1
метричну тонну (а.с. 27), а саме: фактичні
витрати (включають у себе сировину,
пакування) - 1295,24 доларів США/1 мерт. т,
енерговитрати - 91,5 доларів США/1 мерт. т,
витрати на робочу силу - 95,21доларів США/1
мерт. т, транспортні витрати - 92,81
доларів США/1 мерт. т.

Судом вірно встановлено, що числове
значення складових митної вартості
товарів повністю підтверджено
декларантом, позивачем використані
відомості, які підтверджені
документально.

З наявних матеріалів справи видно, що
жодних розбіжностей або ознак підробки
в наданих декларантом (позивачем)
документах при підтвердженні митної
вартості виявлено не було, а також
надані документи містять всі необхідні
дані для визначення митної вартості за
ціною договору.

Також, суд звертає увагу, на порушення
відповідачем частин 1 та 2 статті 55
Митного кодексу України, оскільки у
спірному рішенні відсутні відомості,
зокрема, щодо того, які обґрунтовані
підстави встановив відповідач з
приводу того, що декларантом заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів;
обґрунтування числового значення
митної вартості товарів, скоригованої
митним органом, та фактів, які вплинули
на таке коригування; наявної в митного
органу інформації (у тому числі щодо
числових значень складових митної
вартості, митної вартості ідентичних
або подібних (аналогічних) товарів,
інших умов, що могли вплинути на ціну
товарів), яка призвела до виникнення
сумнівів у правильності визначення
митної вартості та до прийняття
рішення про коригування митної
вартості, заявленої декларантом.

Крім того, в порушення частини 2 статті
55 МК України, пункту 2.1. Розділу 2 (опис
графи "33") Правил заповнення рішення про
коригування митної вартості товарів,
затверджених Наказом Міністерства
Фінансів України від 24 травня 2012 р. № 598,
відповідач при визначенні митної
вартості оцінюваних товарів із
застосуванням другорядного методу її
визначення, не зазначив у спірному
рішенні, зокрема, інформації, яка
використовувалися митним органом при
її визначенні, а саме: ним не було
зазначено митна вартість якого товару
бралася за основу, торгова марка,
фактурна вартість, країна експорту
цього товару, час експорту в Україну,
виробник, маршрут транспортування
товару та інші комерційні умови
поставки.

Колегія суддів погоджується з позицією
суду першої інстанції, що митниця має
повноваження витребовувати додаткові
документи для перевірки правильності
визначення митної вартості товару,
однак зазначає, що такі повноваження
мають бути реалізовані лише за
наявності обґрунтованих підстав для
сумніву в правильності митної оцінки
товару, що переміщується через митний
кордон України.

В той же час відповідачем не доведено
обставин, які б свідчили про існування
достатніх підстав для виникнення
обґрунтованого сумніву у Житомирської
митниці щодо вартості імпортованого
товару, оскільки у п.5.2 Контракту, який
надавався при митному оформленні
товару чітко вказано, що до вартості
товару входить вартість упаковки та
маркування, а тому колегія суддів
вважає обґрунтованим висновок суду
першої інстанції, що у контролюючого
органу були відсутні правові підстави
для витребовування у позивача
додаткових документів, винесення
спірних рішень та коригуванні митної
вартості товару.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому її
потрібно залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції без
змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
митниці Міністерства доходів і зборів
України залишити без задоволення, а
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "04" вересня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Б.С. Моніч

судді: (підпис)
К.С.
Франовська

(підпис)
С.М.Хаюк

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Б.С. Моніч

Повний текст cудового рішення
виготовлено "15" грудня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з
додатковою відповідальністю "ЖЛ"
вул.Щорса,67,м.Житомир,10003

ОСОБА_4 Товариство з додатковою
відповідальністю "ЖЛ"
вул.Щорса,67,м.Житомир,10003

3- відповідачу/відповідачам:
Житомирська митниця Міністерства
доходів і зборів України
вул.Перемоги,25,м.Житомир,10000

4-третій особі: - ,