Справа № 806/4896/14
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року
Житомир справа № 806/4896/14

категорія
12.3

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

за участю секретаря Барібан А.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідачів Яшана О.Р.,
Зотова А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Житомирській області, Управління
Державної автомобільної інспекції
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Житомирській області
про визнання дій незаконними, визнання
незаконними та скасування висновку і
наказу, поновлення на службі,
зобов'язання нарахувати та виплатити
середній заробіток за час вимушеного
прогулу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Житомирській області,
Управління Державної автомобільної
інспекції Управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Житомирській області, в якому просить:

- визнати незаконними дії Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Житомирській області щодо проведення
службового розслідування за фактом
його не виходу на службу до відділення
ДАІ з обслуговування міста Малин та
Малинського району, проведеного на
підставі наказу т.в.о начальника УМВС
України в Житомирській області №805 від
10.09.2014 року;

- визнати незаконним та скасувати
висновок службового розслідування за
фактом не виходу на службу окремих
працівників відділення ДАІ з
обслуговування міста Малин та
Малинського району від 11.09.2014 року,
затверджений т.в.о начальника УМВС
України в Житомирській області Г.В.
Полковніковим;

- визнати незаконним та скасувати
наказ № 307-ос від 25.09.2014 року, та наказ
№913 від 25.09.2014 року, видані т.в.о
начальника УМВС України в Житомирській
області Г.В. Полковніковим в частині
звільнення його з органів внутрішніх
справ за п. 64 "Є" (порушення трудової
дисципліни) Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ;

- поновити його на службі в органах
внутрішніх справ на посаді старшого
інспектора дорожньо-патрульної служби
- керівника групи ДПС відділення
державної автомобільної інспекції з
обслуговування міста Малин та
Малинського району з 25.09.2014 року;

- зобов'язати Управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Житомирській області нарахувати та
виплатити на його користь середній
заробіток за час вимушеного прогулу з
моменту незаконного звільнення 25.09.2014
року до дати прийнятті рішення судом.

Позовні вимоги мотивує тим, що службове
розслідування було проведено з
порушенням порядку його проведення.
Крім того, очевидно, що воно взагалі не
проводилось, оскільки його про
проведення перевірки ніхто не
повідомляв. Оскільки він не був
повідомлений про проведення службової
перевірки, то відповідно він не міг
брати участі в такому службовому
розслідуванні, надавати докази,
висловлювати свої думки з приводу
розслідування, надавати пояснення, а
також за письмовою заявою ознайомитися
з висновком службового розслідування
та документами розслідування. Вважає,
дії щодо проведення службового
розслідування незаконними, а тому є
незаконним висновок від 11.09.2014 року та
накази про його звільнення №307-ос від
25.09.2014 року, №913 від 25.09.2014 року.

В судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали
та просили позов задовольнити в
повному обсязі.

Представники відповідачів судовому
засіданні проти позову заперечували.
Пояснили, що позивач обґрунтовано і з
дотриманням встановленого порядку
звільнений з органів внутрішніх справ,
оскільки грубо порушив службову
дисципліну. Зокрема, 14.08.2014 року
керівництвом УДАІ УМВС України в
Житомирській області здійснено
перевірку організації служби
відділення ДАІ з обслуговування
м.Малина та Малинського району. Під час
перевірки було виявлено відсутність на
чергуванні старшого інспектора ДПС
старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1,
який відповідно до постової відомості
відділення ДАІ, цього дня з 08:00 год. до
15:00 год. повинен був нести службу по
нагляду за дорожнім рухом на території
обслуговування. Також вказали, що
ОСОБА_1 був відсутній на службі з 12.08.2014
року по 14.08.2014 року без поважних причин,
що свідчить про грубе ігнорування ним
вимог наказів МВС №№81-2007, 157-2007, 90-2010,
155-2012 щодо зміцнення службової
дисципліни.

Заслухавши пояснення представників
сторін, свідків, дослідивши наявні в
матеріалах справи письмові докази, суд
вважає, що в задоволенні позову слід
відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 21.09.1995
року проходив службу в органах
внутрішніх справ України, зокрема на
посаді старшого інспектора
дорожньо-патрульної служби - керівника
групи ДПС відділення державної
автомобільної інспекції з
обслуговування міста Малин та
Малинського району, підпорядкованого
УМВС України в Житомирській області з
09.04.2014 року.

14.08.2014 року начальником віддлення ДАІ з
обслуговування м.Малина та Малинського
району ОСОБА_6 на ім"я начальника УДАІ
УМВС України в Житомирській області
подано рапорт про відсутність на
робочому місці в період з 12.08.2014 року по
14.08.2014 року старшого інспектора
дорожньо-патрульної служби - керівника
групи ДПС відділення державної
автомобільної інспекції з
обслуговування міста Малин та
Малинського району ОСОБА_1 (а.с. 16).

На підставі вказаного рапорту 14.08.2014
року комісією у складі заступника
начальника УДАІ УМВС України
Кадановича І.І. та начальника ВМЮЗ та ПР
УДАІ ОСОБА_8 проведено перевірку
організації служби відділення ДАІ з
обслуговування міста Малина та
Малинського району. Під час перевірки
виявлено відсутність на чергуванні
старшого інспектора ДПС ОСОБА_1, який
відповідно до постової відомості
відділення ДАІ цього дня з 08:00 по 15:00
повинен був нести службу по нагляду за
дорожнім рухом. З пояснень начальника
відділення ДАІ ОСОБА_6 встановлено, що
вказаний працівник відсутній на роботі
з 12.08.2014 року. При цьому причини своєї
відсутності ОСОБА_1 керівнику не
повідомив, мобільний телефонний
зв"язок був вимкнений, про що складені
відповідні акти. З метою з"ясування
місцезнаходження вказаного працівника
та встановлення причин невиходу на
службу, 14.08.2014 року комісією здійснено
виїзд за місцем проживання ОСОБА_1 та
встановлено відсутність останнього.
Також цивільна дружина позивача
повідомила, що місце знаходження
чоловіка їй невідоме.

Крім того, для об"єктивного
встановлення причин відсутності на
роботі ОСОБА_1, у ході перевірки 14.08.2014
року комісією зроблено запит до
Малинського МРТМО щодо надання
інформації про перебування останнього
на лікарняному. З отриманої відповіді
від 14.08.2014 року № 460 встановлено, що в
період з 10.08.2014 року по 14.08.2014 року
ОСОБА_1 на амбулаторному та
стаціонарному лікуванні в Малинському
МРТМО не перебував (а.с. 64).

В подальшому з метою з'ясування
обставин дисциплінарного проступку,
скоєного позивачем, наказом т.в.о.
начальника Управління МВС України в
Житомирській області Крошка Ю.О. від
01.09.2014 року № 805 було призначено
службове розслідування, проведення
якого доручено начальнику СКЗ УДАІ
УМВС України в Житомирській області
ОСОБА_5 (а.с. 23).

Так, в ході службового розслідування
встановлено, що в період з 12.08.2014 року по
14.08.2014 року, ігноруючи вимоги наказу
МВС України від 16.03.2007 року № 81 "Про
заходи щодо зміцнення дисципліни і
законності в органах внутрішніх справ
та попередження надзвичайних подій,
пов"язаних із загибеллю та
травмуванням особового складу", наказу
УМВС України в Житомирській області
від 11.08.2014 року № 199 "Про переведення
особового складу Державтоінспекції
УМВС України в Житомирській області на
посилений варіант
оперативно-службової діяльності"
старший лейтенант міліції ОСОБА_1 без
поважних причин на службу не з"явився,
на неодноразові телефонні дзвінки
начальника ВДАІ з обслуговування
м.Малина та Малинського району
підпорядкованого УМВС ОСОБА_6 не
відповідав. У своїх поясненнях ОСОБА_1
дійсно підтвердив свою відсутність на
робочому місці, мотивуючи це складними
сімейними обставинами.

За наслідками проведеного службового
розслідування 11.09.2014 року складено
висновок, який погоджений з
начальником УДАІ та затверджений т.в.о.
начальника УМВС України в Житомирській
області. Згідно даного висновку
рекомендовано звільнити ОСОБА_1 з
органів внутрішніх справ за п. "є"
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом ОВС за
порушення дисципліни. Крім того,
питання щодо звільнення запропоновано
розглянути на засіданні кадрової
комісії УМВС України в Житомирській
області (а.с. 53-55).

25.09.2014 року на засіданні кадрової УМВС
України в Житомирській області за
результатами розгляду висновку
службового розслідування УДАІ УМВС
України від 11.09.2014 року за фактом
невиходу на службу прийнято рішення
про звільнення з органів внутрішніх
справ старшого інспектора
дорожньо-патрульної служби - керівника
групи ДПС ВДАІ з обслуговування
м.Малина та Малинського району
старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 за
порушення дисципліни (а.с. 27).

Наказом тимчасово виконуючого
обов'язки начальника Управління МВС
України в Житомирській області Г.В.
Полковнікова № 913 від 25 вересня 2014 року
"Про притягнення до дисциплінарної
відповідальності окремих працівників
Державтоінспекції" позивача було
звільнено з органів внутрішніх справ
за п.64 "є" (за порушення дисципліни)
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ (а.с. 10).

Крім того, наказом т.в.о.начальника
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Житомирській області №
307 о/с від 25 вересня 2014 року відповідно
до Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ позивача
звільнено з органів внутрішніх справ у
запас з постановленням на військовий
облік за п. 63 "є" (за порушення
дисципліни) (а.с. 9).

Перевіряючи вчинені дії та прийняті
відповідачем рішення на відповідність
їх вимогам ч. 2 ст. 19 Конституції
України, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються
Законом України "Про міліцію",
Положенням про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів
Української РСР від 29.07.1991 року №114,
Законом України від 22.02.2006 року №3460-IV
"Про Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України" (далі -
Дисциплінарний статут), Інструкцією
про порядок проведення службових
розслідувань в органах внутрішніх
справ України, яка затверджена наказом
МВС України від 12.03.2013 року № 230 (далі -
Інструкція № 230).

Службова дисципліна - це дотримання
особами рядового і начальницького
складу Конституції і законів України,
актів Президента України і Кабінету
Міністрів України, наказів та інших
нормативно-правових актів
Міністерства внутрішніх справ України,
підпорядкованих йому органів і
підрозділів та присяги працівника
органів внутрішніх справ України (ст.1
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України).

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України, на осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни може бути
накладено такий вид дисциплінарного
стягнення, як звільнення з органів
внутрішніх справ.

Порядок накладення дисциплінарного
стягнення встановлений ст.14
Дисциплінарного статуту, якою
визначено, що з метою з'ясування всіх
обставин дисциплінарного проступку,
учиненого особою рядового або
начальницького складу, начальник
призначає службове розслідування.

Відповідно до п. 2.1 Інструкції № 230
підставами для проведення службового
розслідування є порушення особами РНС
службової дисципліни, у тому числі
скоєння кримінальних або
адміністративних правопорушень,
знищення або втрата службових
документів, доручених або охоронюваних
матеріальних цінностей, вчинення
особами РНС діянь, які порушують права
і свободи громадян, службову
дисципліну, інші події, пов'язані із
загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх
травмуванням (пораненням), а також
події, які сталися за участю осіб РНС і
можуть викликати суспільний резонанс.

Пунктами 2.5, 2.6, 3.1 Інструкції № 230
визначено, що підстави для призначення
службового розслідування можуть
міститися в службових документах осіб
РНС, матеріалах перевірок, письмових
зверненнях громадян України, осіб без
громадянства та іноземців,
депутатських запитах та зверненнях
народних депутатів України,
повідомленнях уповноважених органів
досудового розслідування, заявах і
повідомленнях інших правоохоронних
органів, підприємств, установ і
організацій незалежно від їх
підпорядкування і форм власності,
об'єднань громадян, засобів масової
інформації або в інших документах,
отриманих в установленому
законодавством України порядку.
Підставою для проведення службового
розслідування є належним чином
письмово оформлений наказ
уповноваженого на те начальника.
Начальники ГУМВС, УМВС мають право
призначати службові розслідування
стосовно осіб РНС тих органів чи
підрозділів внутрішніх справ,
діяльність яких вони координують або
контролюють.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
т.в.о. начальника Управління МВС
України в Житомирській області Крошком
Ю.О. видано наказ від 01.09.2014 року № 805 про
призначення службового розслідування
за фактом порушення дисципліни ОСОБА_1.
Враховуючи ту обставину, що Управління
ДАІ є підпорядкованим підрозділом УМВС
України в Житомирській області, суд
вважає, що вказані дії відповідача
повністю відповідають вищевказаним
вимогам Інструкції № 230.

Крім того, вказаний наказ належним
чином зареєстрований в журналі
реєстрації наказів УМВС України в
Житомирській області під порядковим
номером 455, оригінал якого оглядався в
судовому засіданні (а.с. 52 зворот).

Тому, твердження позивача, що вказаний
наказ не видавався та не реєструвався є
безпідставними та спростовуються
матеріалами справи.

Також, позивач стверджує, що службове
розслідування було проведено з
порушенням порядку його проведення,
оскільки про проведення перевірки його
ніхто не повідомляв, і лише на запит
адвоката відповідач - УДАІ УМВС України
в Житомирській області 20.10.2014 року
надав йому копії матеріалів службового
розслідування, в тому числі і висновок
службового розслідування від 11.09.2014
року.

Однак, суд вважає дані твердження
позивача також безпідставними з огляду
на наступне.

Відповідно до пп.6.3.5 п.6.3 Розділу VI
Інструкції № 230, особа РНС, стосовно
якої проводиться службове
розслідування за письмовим рапортом
має право ознайомлюватися з висновком
службового розслідування, а також з
матеріалами, зібраними в процесі його
проведення, у частині, яка її
стосується, крім випадків, визначених
законодавством України.

Підпунктом 6.2.2 Інструкції № 230
встановлено, що виконавці службового
розслідування зобов'язані після
затвердження висновку службового
розслідування за письмово оформленим
бажанням особи РНС, стосовно якої
проводилося службове розслідування,
знайомити її із затвердженим висновком
службового розслідування, а також з
окремими матеріалами, зібраними в
процесі його проведення в частині, яка
її стосується, з дотриманням вимог
законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави для
висновку, що у відповідача відсутній
прямий обов"язок повідомляти особу про
те, що відносно неї поводиться службове
розслідування. Висновок службового
розслідування та матеріали зібрані в
процесі його проведення, особа,
стосовно якої проводиться службове
розслідування має право отримувати
лише за письмово оформленим бажанням і
тільки після затвердження висновку
службового розслідування.

Таким чином, дії відповідача повністю
узгоджуються з вимогами Інструкції №
230, а тому твердження позивача є
безпідставними.

Щодо доводів позивача про те, що його
позбавлено права надати пояснення, суд
зазначає наступне.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
в ході перевірки обставин невиходу на
службу ОСОБА_1, 21.08.2014 року начальником
сектору кадрового забезпечення УДАІ в
Житомирській області ОСОБА_5 було
відібрано пояснення у позивача, який
вказав, що був відсутній на службі в
період з 12.08.2014 року по 14.08.2014 року у
зв"язку з сімейними обставинами, про
причину відсутності на робочому місці
керівництво не повідомив. (а.с. 68).

Крім того, будучи допитаний як свідок в
судовому засіданні ОСОБА_5 підтвердив
факт відібрання ним цих пояснень у
ОСОБА_1, які в подальшому були приєднані
до матеріалів службового
розслідування. Крім того, свідок
зазначив, що дані пояснення ОСОБА_1 були
написані власноручно.

Вказані обставини щодо надання такого
пояснення позивачем в ході розгляду
справи не заперечувалися.

Також матеріалами справи
підтверджується, що відповідно до
письмового рапорту начальника СКЗ УДАІ
ОСОБА_5 зібрані в ході проведення
перевірки матеріали, в тому числі
пояснення позивача, були приєднані до
матеріалів службової перевірки, що
узгоджується з приписами п.6.2.1
Інструкції № 230, відповідно до якого
виконавець (голова, члени комісії) з
метою забезпечення повного, всебічного
і об'єктивного дослідження обставин
подій, що стали підставою для
призначення службового розслідування,
має право, зокрема, ознайомлюватися і
вивчати в установленому порядку
відповідні документи, що мають
відношення до службового
розслідування, у разі потреби - знімати
з них копії і приєднувати до матеріалів
службового розслідування (а.с. 70).

Таким чином, вищезазначені доводи
позивача також є безпідставними.

Крім того, в ході розгляду справи
спростовано доводи позивача відносно
того, що акти про відсутність на роботі
від 12.08.2014 року, 13.08.2014 року та 14.08.2014 року
складені не в ці дні, а пізніше (а.с. 57, 59,
61).

Так, будучи допитаним як свідок в
судовому засіданні начальник ВДАІ з
обслуговування м.Малина та Малинського
району ОСОБА_6 пояснив, що у зв"язку з
тим, що в період з 12.08.2014 року по 14.08.2014
року старший інспектор ДПС ОСОБА_1 був
відсутній на службі, про причини
відсутності на робочому місці його як
керівника не повідомив, на телефонні
дзвінки не відповідав, ним були
складені відповідні акти про
відсутність останнього на службі та
подано рапорт на ім"я начальника УДАІ.
В подальшому вказані акти були
передані до матеріалів службової
перевірки.

Доводи позивача про його
переслідування начальником,
психологічний тиск перед написанням
пояснень судом перевірялись і не
підтвердились.

Навпаки, в судовому засіданні
встановлено, та не заперечувалось
самим позивачем його відсутності на
службі з 12.08.2014 року, мотивуючи це
складними сімейними обставинами. Окрім
того, вказані обставини підтвердив
свідок ОСОБА_8, який пояснив, що з метою
з'ясування місце знаходження ОСОБА_1 та
встановлення причин невиходу на
службу, ним разом з заступником УДАІ
Кайдановичем І.І. та начальником ВДАІ
ОСОБА_6 14.08.2014 року було здійснено виїзд
до місця постійного проживання ОСОБА_1,
однак, останнього за місцем проживання
не було. Крім того, дружина позивача
пояснила, що їй невідоме місце
знаходження чоловіка.

Дані обставини підтверджені
матеріалами справи, зокрема, актами про
відсутність на службі від 12.08.2014 року,
13.08.2014 року та від 14.08.2014 року, рапортом
начальника відділу ДАІ з
обслуговування Малинського району
ОСОБА_6, рапортом інспектора ОДР ВДАІ з
обслуговування міста Малин та
Малинського району В.С. Сафранчука,
рапортом заступника начальника УДАІ
УМВС України в Житомирській області
І.І. Кайдановича та начальника ВМЮЗ та
ПР УДАІ УМВС України в Житомирській
області ОСОБА_8 та поясненнями позивача
від 21.08.2014 року.

Таким чином, як в ході проведеного
службового розслідування, так і в ході
розгляду справи знайшли своє
підтвердження обставини відсутності
ОСОБА_1 на службі в період з 12.08.2014 року
по 14.08.2014 року включно без поважних
причин. А тому доводи позивача, що дії
по проведенню службового
розслідування є незаконними і у зв"язку
з цим незаконним є висновок службового
розслідування від 11.09.2014 року є
безпідставними та спростовані
дослідженими в ході розгляду справи
доказами.

Щодо посилань позивача на відсутність
у висновку підпису начальника ВДАІ
ОСОБА_6, то на думку суду, це порушення
при оформленні висновку службового
розслідування ніяким чином не може
порушувати права позивача. Крім того,
свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
пояснив, що з висновком службового
розслідування він був ознайомлений.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного
статуту, при визначенні виду
дисциплінарного стягнення мають
враховуватися тяжкість проступку,
обставини, за яких його скоєно,
заподіяна шкода, попередня поведінка
особи та визнання нею своєї вини, її
ставлення до виконання службових
обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Як вбачається з матеріалів справи,
зокрема довідки т.в.о начальника СКЗ
УДАІ УМВС України в Житомирській
області, довідки від УКЗ УМВС та
послужного списку, ОСОБА_1
неодноразово притягувався до
дисциплінарної відповідальності за
період служби в органах внутрішніх
справ. Крім того, на час прийнятті
оскаржуваних наказів мав діючі
дисциплінарні стягнення у вигляді
догани, суворої догани та попередження
про неповну посадову відповідність
(а.с. 73-76).

Статтею 7 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України
визначено, що службова дисципліна
базується на високій свідомості та
зобов'язує кожну особу рядового і
начальницького складу дотримуватися
законодавства, неухильно виконувати
вимоги Присяги працівника органів
внутрішніх справ України, статутів і
наказів начальників, дотримуватись
норм професійної та службової етики, з
гідністю і честю поводитися в
позаслужбовий час, бути прикладом у
дотриманні громадського порядку,
припиняти протиправні дії осіб, які їх
учиняють.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що неодноразове порушення
позивачем трудової дисципліни та
недбале ставлення його до виконання
покладених службових обов'язків, що
підтверджується матеріалами справи та
не заперечувалось сторонами, є
проступком несумісним з перебуванням
на службі в органах внутрішніх справ.

За таких обставин, суд вважає, що при
винесенні оскаржуваних позивачем
наказів, відповідач діяв правомірно, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, і правових підстав для
визнання цих наказів незаконними
немає, а тому в задоволенні позову
позивачу слід відмовити за
безпідставністю.

Керуючись статтями 86,94,158-162,186,254 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

постановив:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через Житомирський окружний
адміністративний суд у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.В. Капинос

Повний текст постанови виготовлено: 22
грудня 2014 р.