Справа № 826/15667/14
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

16 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Василенка Я.М.,

суддів
Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі
Зубрицькому Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 12.11.2014 у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої
інстанції із позовом, в якому просив:
визнати протиправними дії
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві, які
виявилися 15.09.2014 у неповерненні ОСОБА_2
коштів на суму 120 грн. (за витяг з
Державного реєстру прав) та наступних
документів: копії рішення
Ленінградського районного народного
суду м. Києва від 24.05.1991, яка була
завірена належним чином - на 56 арк. (1
примірник), ксерокопії технічного
паспорту на будинок, ксерокопії
договору дарування від 06.07.1990р.,
ксерокопії свідоцтва про зміну
прізвища від 20.08.1991р., ксерокопії
паспорту, ідентифікаційного коду, які
були подані разом з заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо
права власності); зобов'язати
Реєстраційну службу Головного
управління юстиції у м. Києві повернути
ОСОБА_2 наступні документи: копію
рішення Ленінградського районного
народного суду м. Києва від 24.05.1991, яка
була завірена належним чином - на 56 арк.
(1 примірник), ксерокопію технічного
паспорту на будинок, ксерокопію
договору дарування від 06.07.1990,
ксерокопію свідоцтва про зміну
прізвища від 20.08.1991, ксерокопію
паспорту, ідентифікаційного коду;
стягнути на користь ОСОБА_2,
проживаючого за адресою: 03164, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, з
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві, 02660, м.
Київ, вул. Марини Роскової, 15,
матеріальну шкоду у розмірі 120 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
12.11.2014 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним вище
судовим рішенням позивач звернувся із
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову, як
таку, що постановлена із порушенням
норм матеріального і процесуального
права, та ухвалити нову постанову, якою
позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового процесу, які
з'явились у судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що зазначена апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
04.08.2014 ОСОБА_2 до Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
подано заяву про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень (щодо права
власності), разом із якою, як вбачається
з картки прийому заяви №14889926, подано
рішення Ленінградського районного
суду м.Києва б/н від 24.05.1991 та технічний
паспорт б/н, виданий 22.01.1994 Бюро
технічної інвентаризації.

При цьому, ОСОБА_2 сплачено 120,00 грн. за
витяг з Державного реєстру прав, на
підтвердження чого у матеріалах справи
міститься копія квитанції від 04.08.2014
№25.

Рішенням державного реєстратора прав
на нерухоме майно від 12.08.2014 №15100007
зупинено розгляд вищезазначеної заяви
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень.

08.09.2014 позивачем подано до
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві заяву про
відкликання заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень.

Рішенням державного реєстратора прав
на нерухоме майно від 11.09.2014 №15730483
залишено заяву ОСОБА_2 від 04.08.2014 про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень без розгляду у зв'язку з її
відкликанням.

Позивач звернувся до начальника
Головного управління юстиції у м. Києві
із заявою від 18.09.2014, у якій просив
зобов'язати державного реєстратора
повернути йому подані для державної
реєстрації прав документи, а саме,
належним чином засвідчену копію
рішення Ленінградського районного
суду м. Києва від 24.05.1991 та оригінал
квитанції про сплату 120,00 грн. або
повернути йому кошти в розмірі 120,00 грн.

Листом від 24.09.2014 №М-3370/5.5 Реєстраційна
служба Головного управління юстиції у
м. Києві повідомила позивача про те, що
заява, копії поданих заявником для
проведення державної реєстрації прав
документів, документ, що підтверджує
внесення плати за надання витягу з
Державного реєстру прав, документ про
сплату державного мита, а також інші
документи, що видані, оформлені або
отримані державним реєстратором під
час проведення державної реєстрації
прав, долучаються ним до облікової
справи відповідно до законодавства.
Повернення коштів, сплачених за
надання витягу з Державного реєстру
прав у випадку прийняття державним
реєстратором прав рішення про
відкликання заяви про державну
реєстрацію прав законодавством
України не передбачено.

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що оскільки чинним
законодавством не передбачено
повернення документа, що підтверджує
внесення плати за надання витягу з
Державного реєстру прав, як і самих
коштів, а також документів, копії яких
подаються для проведення державної
реєстрації прав, то позовні вимоги щодо
визнання протиправними дій
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві стосовно
неповернення ОСОБА_2 коштів на суму 120
грн. (за витяг з Державного реєстру
прав) та стягнення матеріальної шкоди у
розмірі 120 грн. (сто двадцять грн.), - є
безпідставними та задоволенню не
підлягають.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що
внаслідок незаконних дій відповідача
він втратив кошти в розмірі 120,00 грн.,
які були сплачені за послугу, якої не
було надано, а також, йому протиправно
не повернуті документи, копії яких
подаються для проведення державної
реєстрації прав.

Колегія суддів вважає доводи апелянта
необґрунтованими та погоджується з
рішенням суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація речових прав на
нерухоме - це офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Згідно з ст. 16 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація прав проводиться
на підставі заяви власника, іншого
правонабувача, сторони правочину, за
яким виникло право, уповноваженої ними
особи або державного кадастрового
реєстратора у випадках, передбачених
цим Законом. Разом із заявою про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень у паперовій формі подаються
оригінали документів, необхідних для
державної реєстрації прав та їх
обтяжень, їх копії, засвідчені в
установленому порядку. Заява про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень може бути відкликана до
прийняття державним реєстратором
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень, відмову в державній
реєстрації.

Частиною 13 ст.15 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» порядок
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, а також порядок
надання інформації з Державного
реєстру прав встановлює Кабінет
Міністрів України.

Процедуру проведення державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, перелік
документів, необхідних для її
проведення, права та обов'язки
суб'єктів у сфері державної реєстрації
прав, а також процедуру взяття на облік
безхазяйного нерухомого майна
встановлено Порядком державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, який затверджено постановою
Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №
868.

Відповідно до п. 18 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень заява може бути відкликана
заявником до прийняття рішення щодо
державної реєстрації прав шляхом
подання органові державної реєстрації
прав, нотаріусові заяви про
відкликання заяви, форму та вимоги до
заповнення якої встановлює Мін'юст. За
результатами розгляду заяви про
відкликання заяви державний
реєстратор приймає рішення про
залишення заяви без розгляду у зв'язку
з її відкликанням або про відмову в
задоволенні такої заяви. Орган
державної реєстрації прав, нотаріус у
день прийняття рішення про залишення
заяви без розгляду у зв'язку з її
відкликанням або рішення про відмову в
задоволенні заяви про відкликання
заяви видає таке рішення особисто або
надсилає поштою заявникові.

У разі прийняття рішення про залишення
заяви без розгляду у зв'язку з її
відкликанням орган державної
реєстрації прав, нотаріус видає
особисто заявникові або надсилає
поштою з описом вкладення також
документи, подані для проведення
державної реєстрації прав. Після
отримання документів особисто заявник
у разі видачі йому картки прийому заяви
повертає органові державної
реєстрації прав таку картку з
відміткою про отримання відповідних
документів, яка підписується ним із
зазначенням дати їх отримання.

Орган державної реєстрації прав,
нотаріус не повертає документ, що
підтверджує внесення плати за надання
витягу з Державного реєстру прав, та
документ про сплату державного мита.

Заява про відкликання заяви, а також
інші документи, що видані, оформлені
або отримані державним реєстратором
під час розгляду заяви про відкликання
заяви, долучаються ним до облікової
справи відповідно до законодавства.

Таким чином, Порядком державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень передбачено повернення
документів, поданих для проведення
державної реєстрації прав, та не
передбачено повернення документа, що
підтверджує внесення плати за надання
витягу з Державного реєстру прав та
документа про сплату державного мита.

Однак, колегія суддів звертає увагу, що
статтею 16 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» передбачено
необхідність подання оригіналів
документів, необхідних для державної
реєстрації прав та їх обтяжень, і їх
копій, а поверненню підлягають лише
документи, подані для проведення
державної реєстрації прав, а не їх
копії (п. 18 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень), що вірно встановлено судом
першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що
разом із заявою про державну
реєстрацію прав позивачем було подано
дві засвідчені судом копії рішення
Ленінградського районного суду м.
Києва від 24.05.1991. Повернута ж
відповідачем одна копія, тому він
заявляє вимоги про зобов'язання
відповідача повернути один примірник
вказаного рішення та копії інших
документів, які були подані.

З огляду на те, що у якості копії
рішення Ленінградського районного
суду м. Києва від 24.05.1991 позивачем була
подана ще одна копія, засвідчена судом,
підстави для задоволення позовних
вимог в частині визнання протиправними
дій Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві щодо
неповернення ОСОБА_2 документів: копії
рішення Ленінградського районного
народного суду м. Києва від 24.05.1991, яка
була завірена належним чином - на 56 арк.
(1 примірник), ксерокопії технічного
паспорту на будинок, ксерокопії
договору дарування від 06.07.1990,
ксерокопії свідоцтва про зміну
прізвища від 20.08.1991, ксерокопії
паспорту, ідентифікаційного коду, які
були подані разом з заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо
права власності), а також зобов'язання
повернути вказані документи, -
відсутні.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції ухвалив законне та
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних
доказів, що б підтверджували факт
протиправності рішення суду першої
інстанції, а відповідач, як суб'єкт
владних повноважень - довів
правомірність своїх дій.

Таким чином, колегія суддів вирішила
згідно ст. 200 КАС України залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, з урахуванням
того, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
12.11.2014 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки, встановлені
статтею 212 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий:
Василенко Я.М.

Судді:
Кузьменко В.В.,

Шурко О.І.

Повний текст ухвали виготовлений
22.12.2014.

.

Головуючий суддя
Василенко Я.М.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.