Справа № 2а-14514/12/2670
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Келеберда В.І.;
Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
У Х В А Л А

Іменем України

18 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сорочко
Є.О.

Суддів: Горбань
Н.І.

Межевич М.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3
на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 22
жовтня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного Управління Міндоходів у
Харківській області, Міністерства
фінансів України, старшого державного
податкового інспектора Гуріної Галини
Борисівни, виконуючого обов'язки
начальника Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі м.
Харкова Головного Управління
Міндоходів у Харківській області
Сагайдак І.А. про скасування
податкового повідомлення-рішення та
зобов'язати чинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі м.
Харкова Головного Управління
Міндоходів у Харківській області (далі
- ДПІ у Дзержинському районі),
Міністерства фінансів України,
старшого державного податкового
інспектора Гуріної Галини Борисівни,
виконуючого обов'язки начальника
Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного Управління Міндоходів у
Харківській області Сагайдак І.А. про
зобов'язання утриматись від вчинення
дій у вигляді обмеження господарської
діяльності позивача, скасування
податкових повідомлень-рішень від
18.09.2012 №1, від 06.12.2012 №1, від
12.03.2013 №; скасування актів від
07.09.2012 №3560/1701/НОМЕР_1, від 23.11.2012
№5406/1701/НОМЕР_1, від 26.02.2013 №747/1710/НОМЕР_1;
визнання нечинним наказу від 20.12.2011 №1675
протягом 2012 р. зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 27.12.2011
№1536/20274; стягнення на користь позивача
судового збору та інших витрат
пов'язаних з судовим розглядом, суму у
двократному розмірі від незаконних
штрафних санкцій, що встановлені п. 120.1
ПК України за моральну шкоду,
відшкодування моральної шкоди, суму
у двократному розмірі від незаконного
податкового зобов'язання
встановленого Актом за моральну шкоду.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 13
травня 2013 року в задоволені позову
відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 07 листопада
2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_3
залишено без задоволення рішення
адміністративного суду м. Києва від 13
травня 2013 року без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 08 липня 2014 року
касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено а
справу направлено до Окружного
адміністративного суду м. Києва на
новий розгляд.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 22
жовтня 2014 року в задоволені позову
відмовлено.

На вказану постанову ОСОБА_3
подав апеляційну скаргу, в якій просить
її скасувати та ухвалити нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

У зв'язку з неявкою у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється, та
згідно п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
підлягає розгляду в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи,
ДПІ у Дзержинському районі на підставі
п. 20.1.4 ст. 20 розділу І ст. 76 розділу ІІ та
пп. 2,3 ст. 296, п.п. 1 п. 5 ст. 296 Податкового
Кодексу України проведено камеральну
перевірку податкової декларації
платника єдиного податку - фізичної
особи - підприємця ОСОБА_3, за
результатом якої складено акт від
07.09.2012 №3560/1701/НОМЕР_1.

Даною перевіркою встановлено
порушення позивачем пп. 49.18.5 п. 49.18 ст. 49,
ч. 2 п. 294.1 ст. 294, п. 296.3 ст. 296 Податкового
кодексу України оскільки несвоєчасно
подано податкову декларацію платника
єдиного податку - фізичної особи
підприємця за перший квартал 2012 року;
порушення п. 295.3 ст. 295 та пп. 296.5.3 п. 296.5
ст. 296 Податкового кодексу України
оскільки занижено суму єдиного
податку, яка підлягає нарахуванню
сплаті в бюджет за підсумками І
півріччя 2012 року.

Податковим органом прийнято
податкове повідомлення-рішення від
18.09.2012 №1, яким збільшено позивачу
суму грошового зобов'язання за
платежем єдиний податок з фізичних
осіб на загальну суму 1302,95 грн.

ДПІ у Дзержинському районі на
підставі п. 20.1.4 ст. 20 розділу І ст. 76
розділу ІІ та пп. 2,3 ст. 296, п.п. 1 п. 5 ст. 296
Податкового Кодексу України проведено
камеральну перевірку податкової
декларації платника єдиного податку -
фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, за
результатом якої складено акт від
23.11.2012 №5406/1701/НОМЕР_1.

Даною перевіркою встановлено
порушення позивачем норм пп. 1 пп. 296.5.3 п.
296.5 ст. 296 та п. 295.3 ст. 295 Податкового
кодексу України та занижено суму
єдиного податку, яка підлягає
нарахуванню сплаті в бюджет за
підсумками трьох кварталів 2012 року.

На підставі акту перевірки
податковим органом прийнято податкове
повідомлення-рішення від 06.12.2012
№1, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
єдиний податок з фізичних осіб на
загальну суму 411,60 грн.

ДПІ у Дзержинському районі на
підставі п. 20.1.4 ст. 20 розділу І ст. 76
розділу ІІ та пп. 2,3 ст. 296, п.п. 1 п. 5 ст. 296
Податкового Кодексу України проведено
камеральну перевірку податкової
декларації платника єдиного податку -
фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, за
результатом якої складено акт від
26.02.2013 №747/1710/НОМЕР_1.

Даною перевіркою встановлено
порушення позивачем норм пп. 1 пп. 296.5.3 п.
296.5 ст. 296 та п. 295.3 ст. 295 Податкового
кодексу України та занижено суму
єдиного податку, яка підлягає
нарахуванню сплаті в бюджет за
підсумками 2012 року.

На підставі акту перевірки
податковим органом прийнято податкове
повідомлення-рішення від 12.03.2013 №,
яким позивачу збільшено податкове
зобов'язання за платежем єдиний
податок з фізичних осіб на загальну
суму 6014,55 грн.

З матеріалів справи вбачається,
що позивачем подано до ДПІ у
Дзержинському районі податкову
декларацію платника єдиного податку -
фізичної особи-підприємця поданої за І
півріччя 2012 року, звіт суб'єкта малого
підприємництва-фізичної особи
платника єдиного податку за ІІ квартал
2012 року (вх. від 04.07.2012 - з відміткою
"отримано з попередженням про
можливість невизнання"), заяву щодо
наданого звіту (вх. від 04.07.2012), звіт
суб'єкта малого
підприємництва-фізичної особи
платника єдиного податку за І квартал
2012 року (вх. 05.04.2012 відміткою "отримано з
попередженням про можливість
невизнання"), заява щодо звіту (вх. від
05.04.2012), заяву про застосування
спрощеної системи оподаткування (вх.
№8644 від 19.01.2012), згідно з якою платником
обрано ІІІ група та податку 5% від
доходу.

Позивачем за результатами
податкових звітних періодів - І та ІІ
кварталів 2012 року подано до
податкового органу Звіт суб'єкта
малого підприємництва-фізичної особи
платника єдиного податку,
затвердженого наказом України від
29.10.1999 №599, зі змінами та доповненнями,
який втратив чинність згідно наказів
Міністерства фінансів України від
20.12.2011 №1675 "Про затвердження форми
свідоцтва платника єдиного податку та
порядку видачі свідоцтва, форми та
порядку подання заяви про застосування
спрощеної системи оподаткування та
форми розрахунку доходу за попередній
календарний рік", зареєстрований у
Міністерстві юстиції України 27.12.2012 за
№1536/20274, яким затверджено форми
податкових декларацій для платників
єдиного податку - фізичних та юридичних
осіб, та наказу Міністерства фінансів
України від 21.12.2011 №1688 "Про
затвердження податкових декларацій
платника єдиного податку",
зареєстрований Міністерстві юстиції
України 27.12.2011 за №1533/20271, яким
затверджено форми податкових
декларацій для платників єдиного
податку - фізичних та юридичних осіб.

Вказані Накази №1675 та №1688
офіційно опубліковано 30.12.2011 у
Офіційний віснику України №100, ст.3693,
ст.3695 та, відповідно, набрали чинності з
01.01.2012.

Згідно із п. 49.8 ст. 49 Податкового
кодексу України під час прийняття
податкової декларації уповноважена
посадова особа органу державної
податкової служби, в якому перебуває на
обліку платник податків, зобов'язана
перевірити наявність та достовірність
заповнення всіх обов'язкових
реквізитів, передбачених пунктами 48.3
та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші
показники, зазначені в податковій
декларації платника податків, до її
прийняття перевірці не підлягають.

Пунктом 49.10 ст. 49 Податкового
кодексу України передбачено, що
відмова посадової особи органу
державної податкової служби прийняти
податкову декларацію з будь-яких
причин, не визначених цією статтею, у
тому числі висунення будь-яких не
визначених цією статтею передумов щодо
такого прийняття (включаючи зміну
показників такої податкової
декларації, зменшення або скасування
від'ємного значення об'єктів
оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо),
забороняється.

Згідно п. 49.11 ст. 49 Податкового
кодексу України орган державної
податкової служби зобов'язаний надати
платнику податків письмове
повідомлення про відмову у прийнятті
його податкової декларації із
зазначенням причин такої відмови.

В матеріалах справи наявна копія
рішення податкового органу від 05.04.2012
№2934/10/18-410/69 про невизнання як податкову
звітність звіт позивача за 1 квартал 2012
року та копія повідомлення про
вручення з відміткою позивача про
отримання даного рішення 18.04.2012 р.

Позивачем подано до ДПІ у
Дзержинському районі податкову
декларацію платника єдиного податку -
фізичної особи-підприємця за І квартал
2012 року (вх. №43755 від 27.07.2012) та І
півріччя 2012 року (вх. № 43754 від 27.07.2012).

Відповідно до пп.49.18.2 п.48.18 ст.49,48
Податкового кодексу України, податкова
декларація подається за базовий,
звітний (податковий) період, що
дорівнює календарному кварталу, або
календарному півріччю (у тому числі у
разі сплати квартальних або піврічних
авансових внесків) - протягом 40
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) кварталу (півріччя).

Тобто, податкову декларацію
платника єдиного податку - фізично
особи - підприємця за І квартал 2012 року
фактично подано до податкового органу
27.07.2012, тобто з порушенням пп.49.18.5 п.49.18.
ст.49, ч.2 п.294.1 ст.294, п.296.3 ст.296
Податкового кодексу України.

Згідно п.120.1 ст.120 Кодексу за
неподання або несвоєчасне подання
платником податків або іншими особами,
зобов'язаними нараховувати та
сплачувати податки, збори податкових
декларацій (розрахунків), - тягнуть за
собою накладення штрафу в розмірі 170
гривень, за кожне таке неподання або
несвоєчасне подання.

Згідно поданого позивачем Звіту
суб'єкта малого підприємництва -
фізичної особи платника єдиного
податку за І квартал 2012 року - обсяг
виручки від реалізації товарів
(робіт/послуг) за звітний квартал
складає - 0,00 грн. та відповідно до
податкової декларації платника
єдиного податку фізичної
особи-підприємця поданої за І квартал
2012 року - загальна сума доходу за
звітний податковий період складає
0,00грн.

Відповідно до поданого Звіту
суб'єкта малого підприємництва -
фізичної особи платника єдиного
податку за ІІ квартал 2012 року - обсяг
виручки від реалізації товарів
(робіт/послуг) за звітний квартал
складає - 22659,00грн. та відповідно до
податкової декларації платника
єдиного податку фізичної
особи-підприємця поданої за ІІ квартал
2012 року - загальна сума доходу за
звітний податковий період складає
0,00грн.

Отже, сума єдиного податку,
визначена ОСОБА_3 у податкові
декларації платника єдиного податку -
фізичної особи-підприємця, є меншою,
ніж визначено за результатами
камеральної перевірки, що призвело до
заниження суми єдиного податку, яка
підлягає сплаті в бюджет за підсумками
І півріччя 2012 року на суму 1132.95 грн.

Також, з акту перевірки від 23.11.2012
№5406/1701/НОМЕР_1 вбачається, що згідно
поданого позивачем Звіту суб'єкта
малого підприємництва - фізичної особи
платника єдиного податку за 3 квартал
2012 року - обсяг виручки від реалізації
товарів (робіт/послуг) за звітний
квартал складає - 30891,0 грн. та
відповідно до податкової декларації
платника єдиного податку фізичної
особи-підприємця поданої за 3 квартали
2012 року - загальна сума доходу за
звітний податковий період складає
0,00грн.

З огляду на викладене, сума
єдиного податку зазначена позивачем у
податковій декларації є меншою ніж
визначено за результатом камеральної
перевірки на 411,6 грн.

Крім того, з акту перевірки від
26.02.2013 №747/1710/НОМЕР_1 вбачається, що
згідно поданого позивачем Звіту
суб'єкта малого підприємництва -
фізичної особи платника єдиного
податку за 4 квартал 2012 року - обсяг
виручки від реалізації товарів
(робіт/послуг) за звітний квартал
складає - 151182,0 грн. та відповідно до
податкової декларації платника
єдиного податку фізичної
особи-підприємця поданої за 4 квартали
2012 року - загальна сума доходу за
звітний податковий період складає
0,00грн.

Як зазначено вище, згідно
поданого позивачем Звіту суб'єкта
малого підприємництва - фізичної особи
платника єдиного податку за 3 квартал
2012 року - обсяг виручки від реалізації
товарів (робіт/послуг) за звітний
квартал складає - 30891,0 грн.

З огляду на викладене, сума доходу
позивача, що оподатковується за
ставкою 5% складає 120291,0 грн.

Щодо посилання позивача на
податкові декларації, де ним були
визначені відповідні суми доходу, суд
зазначає, що копії таких декларації
долучено до матеріалів справи та з них
вбачається, що у рядках 06-10 позивачем
зазначено нульові суми доходу.

В матеріалах справи відсутні
докази на спростування висновку
податкового органу про заниження суми
єдиного податку зазначені позивачем у
податкових деклараціях за вказані вище
періоди, що свідчить про
обґрунтованість такого висновку та
вказує на відсутність підстав для
задоволення позовних вимог у вказаній
частині.

Щодо заявленої вимоги про
відшкодування моральної шкоди суд
зазначає наступне.

Згідно ст.56 Конституції України
кожен має право на відшкодування за
рахунок держави чи органів місцевого
самоврядування матеріальної та
моральної шкоди, завданої незаконними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їх посадових
і службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень.

Частиною 1 статті 1167 Цивільного
кодексу України встановлено, що
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Стягнення моральної шкоди,
позивачем не обґрунтовано, в чому
полягає ця шкода, не доведено факту
завдання моральних страждань, душевних
переживань та психологічного розладу,
наявність втрат немайнового характеру,
що настали у зв'язку з бездіяльністю
зазначених суб'єктів владних
повноважень, не визначено, якими
доказами це підтверджується.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби мають
право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки. Камеральні та
документальні перевірки проводяться
органами державної податкової служби в
межах їх повноважень виключно у
випадках та у порядку, встановлених цим
Кодексом, а фактичні перевірки - цим
Кодексом та іншими законами України,
контроль за дотриманням яких покладено
на органи державної податкової служби.

Камеральною вважається
перевірка, яка проводиться у
приміщенні органу державної
податкової служби виключно на підставі
даних, зазначених у податкових
деклараціях (розрахунках) платника
податків.

Статтею 76 Податкового кодексу
України визначено, що камеральна
перевірка проводиться посадовими
особами контролюючого органу без
будь-якого спеціального рішення
керівника такого органу або
направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає
вся податкова звітність суцільним
порядком.

Згода платника податків на перевірку
та його присутність під час проведення
камеральної перевірки не обов'язкова.

За результатами камеральної
перевірки у разі встановлення порушень
складається акт у двох примірниках,
який підписується посадовими особами
такого органу, які проводили перевірку,
і після реєстрації в органі державної
податкової служби вручається або
надсилається для підписання протягом
трьох робочих днів платнику податків у
порядку, визначеному ст. 42 Податкового
кодексу України (п. 86.2 ст. 86 Податкового
кодексу України).

Проведення перевірок, в тому
числі камеральних, є процедурним
заходом у рамках податкового контролю.

З урахуванням наведеного,
колегія суддів зазначає, що позивні
вимоги позивача щодо утримання
податкового органу від вчинення дій у
вигляді обмеження господарської
діяльності позивача не можуть бути
задоволені з наступних підстав,
позивачем не зазначено жодної дії, що
була вчинена податковим органом на
обмеження господарської діяльності
позивача.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
відмови в задоволенні позову, а тому
апеляційну скаргу ОСОБА_3 необхідно
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 22 жовтня 2014 року - без змін,
оскільки вона ухвалена з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права.

Керуючись ст. ст. 41,160, 197, 198, 200, 205, 206
КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 22
жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена в порядку та строки
передбачені ст. 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Горбань Н.І.

Межевич М.В.

.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Горбань Н.І.

Межевич М.В.