Справа № 825/2491/13-а
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

17 жовтня 2014 року м. Київ
В/800/4193/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Швеця В.В.,

Білуги С.В.,

Лиски Т.О.,

Штульман І.В.,

Юрченка В.В.,

розглянувши заяву Управління
Державної пенітенціарної служби
України в Чернігівській області про
перегляд Верховним Судом України
ухвали судді Вищого адміністративного
суду України від 30 липня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_6 до Управління
Державної пенітенціарної служби
України в Чернігівській області (далі -
Управління) про стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні, стягнення грошової
компенсації за невикористану
відпустку, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_6 звернувся до суду із зазначеним
позовом, в якому просив суд стягнути з
Управління на його користь середній
заробіток за весь час затримки
розрахунку при звільненні по день
фактичного розрахунку, а саме з 1 січня
2013 року по 22 травня 2013 року та
грошову компенсацію за час
невикористаної відпустки в сумі 23 617,36
гривень.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 17 липня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 19 червня 2014
року, позов ОСОБА_6 задоволено частково.
Стягнуто з Управління на користь
ОСОБА_6 середній заробіток за весь час
затримки розрахунку при звільненні по
день фактичного розрахунку, а саме з 1
січня 2013 року по 22 травня 2013
року в сумі 33 156,07 гривень та грошову
компенсацію за час невикористаної
відпустки в сумі 20 403,11 гривень, а всього
53 586, 18 гривень. В решті
позовних вимог відмовлено.

Ухвалою судді Вищого
адміністративного суду України від 30
липня 2014 року у відкритті
касаційного провадження за касаційною
скаргою Управління на рішення судів
попередніх інстанцій відмовлено.

В заяві про перегляд Верховним Судом
України ухвали суду касаційної
інстанції відповідач посилається на
неоднакове застосування Вищим
адміністративним судом України
положення статей 116, 117 Кодексу законів
про працю України, частини третьої
статті 24 Закону України «Про
відпустки», пункту 2 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24 грудня 1999
року № 13, Положення «Про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ»,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів УРСР № 114 від 29 липня 1991
року, що потягло за собою ухвалення
різних за змістом судових рішень у
подібних правовідносинах.

На підтвердження неоднакового
правозастосування ОСОБА_6 надав
постанову Вищого адміністративного
суду України від 24 січня 2012 року
(№ К-46245/09) та ухвалу від 17 жовтня 2012
року (К-2330/09).

Відповідно до статті 237 КАС України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом;
3) порушення норм матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення Вищим адміністративним
судом України незаконного судового
рішення з питань, передбачених статтею
171-1 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини першої статті 237 КАС
України встановлено, що заява про
перегляд рішення суду касаційної
інстанції з мотивів неоднакового
правозастосування може бути подана за
наявності таких складових:
неоднакового застосування одних і тих
самих норм матеріального права;
ухвалення різних за змістом судових
рішень; спірні питання виникли у
подібних правовідносинах.

Конкретизуючи зміст цих складових,
Пленум Вищого адміністративного суду
України у своїй постанові "Про судову
практику застосування статей 235-240
Кодексу адміністративного судочинства
України" від 13 грудня 2010 року № 2
роз`яснив, що подібність правовідносин
означає тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень матиме місце в разі, коли суд
(суди) касаційної інстанції у розгляді
двох чи більше справ за тотожних
предмета спору, підстав позову та за
аналогічних обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

Відповідно до ухвали судді Вищого
адміністративного суду України від
30 липня 2014 року, про перегляд якої
ставиться питання, суддя суду
касаційної інстанції, погодившись з
висновком судів попередніх інстанцій
про часткове задоволення позовних
вимог, відмовив у відкритті
касаційного провадження за касаційною
скаргою ОСОБА_6 на рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у справі. У
цій справі суди встановили, що позивач
прийнятий на службу до Управління, у
зв'язку з переведенням з системи МВС
України. З огляду на це, зобов'язання
щодо виплати грошової компенсації за
невикористану позивачем відпустку, в
тому числі і невикористану відпустку
під час проходження служби в системі
МВС України, перейшли від МВС України
до Управління.

У той же час, постановою від 24 січня 2012
року (№ К-46245/09), на яку послався
відповідач на підтвердження
неоднакового правозастосування, Вищий
адміністративний суд України скасував
рішення попередніх судів про відмову в
задоволенні позову та ухвалив нове про
часткове задоволення позову. Однак, у
цій справі предметом судової перевірки
був наказ начальника Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Івано-Франківській області від 14
березня 2008 року № 71 о/с про звільнення
позивача з органів внутрішніх справ на
підставі пункту «ж» статті 64 Положення.

В ухвалі ж Вищого адміністративного
суду України від 17 жовтня 2012 року
(К-2330/09), на яку також посилається
заявник, цей суд залишив без змін
рішення апеляційного суду, яким
відмовлено в задоволенні позову, у
зв'язку з пропущенням строку звернення
до суду на підставі статей 99, 100 КАС
України.

Аналіз судових рішень, на які
посилається заявник, обґрунтовуючи
заяву, дає підстави вважати, що
правовідносини, які виникли між
сторонами у цих спорах, не подібні до
спірних відносин у справі, що
розглядається, оскільки ці рішення
ухвалені за інших фактичних обставин
справи та іншого предмету спору,
установлених судом. Відмінність між
фактичними обставинами та предметом
спору у справі, про перегляд рішення у
якій подано заяву, і у справах, рішення
в яких надане для порівняння, не дає
можливості дійти висновку про
неоднакове застосування судами
касаційної інстанції норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Керуючись статтями 235 - 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Відмовити в допуску до провадження
Верховного Суду України справи за
позовом ОСОБА_6 до Управління Державної
пенітенціарної служби України в
Чернігівській області про стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні, стягнення
грошової компенсації за невикористану
відпустку, для перегляду ухвали судді
Вищого адміністративного суду України
від 30 липня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.В. Швець

С.В. Білуга

Т.О. Лиска

І.В. Штульман

В.В. Юрченко