Справа № 572/4739/14-а
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Євпак В.В.
УХВАЛА

іменем України

"24" грудня 2014 р.
Справа № 572/4739/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Євпак В.В.

суддів:
Капустинського М.М.

Мацького Є.М.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Сарненському районі Рівненської
області на постанову Сарненського
районного суду Рівненської області від
"18" листопада 2014 р. у справі за позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного
фонду України в Сарненському районі
Рівненської області, Управління праці
та соціального захисту населення
Сарненської районної державної
адміністрації Рівненської області
про зобов'язання нарахувати та
виплатити кошти ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Сарненського районного
суду Рівненської області від 18
листопада 2014 року позов ОСОБА_3
задоволено частково, визнано
протиправною бездіяльність
відповідачів.

Зобов"язано Управління Пенсійного
фонду України в Сарненському районі
Рівненської області провести
перерахунок додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров"ю, ОСОБА_3 та
виплатити її, починаючи з 25 березня 2014
року по 02 серпня 2014 року відповідно до
ст.51 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", виходячи з мінімального
розміру пенсії за віком відповідно до
Закону України "Про
загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування" з урахуванням виплачених
сум.

Зобов"язано Управління Пенсійного
фонду України в Сарненському районі
Рівненської області провести
перерахунок доплати до пенсії ОСОБА_3
та виплатити її, починаючи з 25 березня
2014 року по 02 серпня 2014 року відповідно
до ст.39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", виходячи з розміру
мінімальної заробітної плати з
урахуванням виплачених сум.

Зобов"язано Управління праці та
соціального захисту населення
Сарненської районної державної
адміністрації провести ОСОБА_3
перерахунок щомісячної грошової
допомоги у зв"язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства у зоні
гарантованого добровільного
відселення та виплатити її, починаючи з
25 березня 2014 року по 02 серпня 2014 року,
відповідно до ч.1 ст.37 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", виходячи
із розміру мінімальної заробітної
плати, з урахуванням виплачених сум.

У решті позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України в
Сарненському районі Рівненської
області, посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позову.

Позивач в частині відмови в
задоволенні позовних вимог судове
рішення не оскаржує.

Розглянувши справу в межах, визначених
ст. 195 КАС України, колегія суддів
приходить до висновку, що скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Встановлено, що позивач перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Сарненському районі
Рівненської області, віднесений до 3
категорії громадян, які потерпіли від
Чорнобильської катастрофи та проживає
в зоні гарантованого добровільного
відселення.

Позивач отримує виплати згідно зі
ст.ст. 39, 51 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", але у меншому розмірі, ніж
визначено Законом.

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" до пенсії
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
провадиться доплата - у зоні
гарантованого добровільного
відселення - двох мінімальних
заробітних плат.

За змістом ст. 51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
передбачено, що особам, віднесеним до 3
категорії, додаткова пенсія за шкоду
заподіяну здоров'ю, призначається у
розмірі 25% мінімальної пенсії за віком.

Однак, ст. ст. 39, 51 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що порядок
обчислення підвищення до пенсії як
непрацюючому пенсіонеру, який проживає
на території радіоактивного
забруднення та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю визначається
Кабінетом Міністрів України.

У свою чергу, Кабінетом Міністрів
України на виконання вказаного
положення ст.39, 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» 23.11.2011 року
прийнято постанову № 1210 «Про
підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».
У відповідності до вказаної постанови
КМ України, позивачу провадиться
нарахування і виплата підвищення до
пенсії як непрацюючому пенсіонеру,
який проживає на території
радіоактивного забруднення та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю.

Надаючи правову оцінку
правовідносинам, які виникли між
сторонами, колегія суддів зазначає
наступне.

Положення п.28 розділу II Закону України
„Про державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" №107-VI, яким були внесені
зміни до ст.39 та ст.51 Закону України
„Про статус і соціальний захист
громадян, постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи" і які
обмежували права громадян, щодо
виплати підвищення до пенсії як
непрацюючому пенсіонеру, який проживає
на території радіоактивного
забруднення та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, Рішенням
Конституційного суду України у справі
№10-рп/2008 від 22.05.2008 року, визнано
неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції
України, закони, інші правові акти або
їхні окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
із дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Відтак, вище наведені положенняст.39 та
ст.51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи» є чинними у редакції до
внесення змін до них Законом України
„Про державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України".

На даний час Закони України «Про
державний бюджет України на 2011 рік»,
«Про державний бюджет України на 2012
рік» та «Про державний бюджет України
на 2013 рік» втратили чинність.

Законом України «Про Державний бюджет
на 2014 рік» від 16 січня 2014 року №719-VII, що
набрав чинності з 1 січня 2014 року (п.1
Прикінцевих положень Закону) такі
обмеження не встановлені.

Таким чином, починаючи з 1 січня 2014
року є чинними і підлягають
застосуванню: ст.39 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи», в редакції, відповідно до
якої підвищення до пенсії як
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення не може
бути нижчим ніж дві мінімальні
заробітні плати та ст.51 цього Закону
України, в редакції, відповідно до якої
особам віднесеним до 3 категорії
громадян, які потерпіли від
Чорнобильської катастрофи,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у
розмірі 25 процентів мінімальної пенсії
за віком.

Доводи відповідача щодо правомірності
своїх дій з посиланням на відсутність
бюджетних коштів на фінансування
виплат в порядку статей 39, 51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
обґрунтовано не взяті судом до уваги,
оскільки питання фінансування цих
видатків не виступає предметом даного
спору. Проблеми надання бюджетних
коштів Управлінню для виконання
покладених на нього обов'язків у
справах цієї категорії виходять за
межі заявлених вимог і судом не
розглядалися.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що наведені в
апеляційній скарзі доводи не
спростовують висновків суду 1-ї
інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що Сарненський
районний суд правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Сарненському районі Рівненської
області залишити без задоволення, а
постанову Сарненського районного суду
Рівненської області від "18" листопада
2014 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
постановлення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
В.В. Євпак

судді:
М.М. Капустинський

Є.М. Мацький

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
Сарненському районі Рівненської
області вул. Суворова,
8,м.Сарни,Сарненський район, Рівненська
область,34500

4-Управління праці та соціального
захисту населення Сарненської
районної державної адміністрації
Рівненської області вул. Демократична,
46,м.Сарни,Сарненський район, Рівненська
область,34502

- ,