Справа № 2а-5406/10/1370
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2014-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2014 року м. Київ
К/800/65043/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Моторного О.А.,

Суддів
Борисенко І.В.,

Кошіля В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Дрогобицької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Львівській
області

на постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 21.06.2010

та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 25.10.2013

у справі № 2а-5406/10/1370

за позовом Державної податкової
інспекції у Дрогобицькому районі
Львівської області

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Стебницький
калійний завод"

про продовження терміну застосування
адміністративного арешту активів,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 21.06.2010, яка
залишена без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 25.10.2013, відмовлено в задоволенні
позову про продовження умовного
адміністративного арешту Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Стебницький калійний завод" на строк
до 1095 днів.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій та прийняти нове
рішення про задоволення позовних
вимог, посилаючись на порушення судами
норм матеріального та процесуального
права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Дрогобицька ОДПІ ГУ
Міндоходів у Львівській області
звернулася з адміністративним позовом
до ТОВ "Стебницький калійний завод" з
вимогою продовжити умовний
адміністративний арешт його активів на
строк до 1095 днів, застосований
податковим органом на підставі пп. 9.3.1
ст.9 Закону України "Про порядок
погашення заборгованості платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами".

В обґрунтування позову, податковий
орган посилається на те, що підставою
для прийняття рішення про застосування
адміністративного арешту активів ТОВ
"Стебницький калійний завод" стало
неподання останнім для перевірки
бухгалтерських документів щодо
договору № 109 від 25.12.2003, укладеного між
СД ЗАТ "Технологічний парк "Вуглемаш" та
ТОВ "Стебницький калійний завод".
Відповідно до підпункту 4.1.4. Положення
про порядок реалізації інноваційного
проекту на відповідача покладено
обов'язок ведення окремого
бухгалтерського та податкового обліку
за вказаним договором.

Колегія суддів, переглядаючи
оскаржувані рішення судів попередніх
інстанцій в касаційному порядку,
погоджується з висновками судів про
відмову у задоволенні позову,
враховуючи наступне.

Відповідно до п. "г" пп. 9.1.2. п. 9.1. ст. 9
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин),
арешт активів може бути застосовано,
якщо з'ясовується одна з таких
обставин: платник податків
відмовляється від проведення
документальної перевірки за наявності
законних підстав для її проведення або
від допуску посадових осіб податкового
органу до обстеження приміщень, що
використовуються для одержання
доходів або пов'язані з отриманням
інших об'єктів оподаткування,
електронних контрольно-касових
апаратів, комп'ютерних систем, що
застосовуються для розрахунків за
готівку або з використанням карток
платіжних систем, вагокасових
комплексів, систем та засобів
штрихового кодування.

Аналогічне закріплено і пунктом 5.4.
Порядку застосування
адміністративного арешту активів
платників, затвердженого наказом ДПА
України №386 від 25.09.2001.

У разі виникнення такої обставини, слід
встановити факт відмови платника
податку від проведення документальної
перевірки за наявності законних
підстав для її проведення, зафіксувати
його Актом відмови, який складається
оперативним працівником податкової
міліції за місцезнаходженням такого
платника податку, підписується
працівником податкової інспекції, який
повинен проводити перевірку, та
понятими особами, а в разі незнайдення
платника податку обов'язково скласти
акт про факт його незнайдення.

З матеріалів справи вбачається, що
начальником ДПІ у Дрогобицькому районі
Львівської області 16.06.2010 о 15 год. 10 хв.
прийнято Рішення № 000002 про
застосування адміністративного арешту
активів платника податків ТОВ
"Стебницький калійний завод" на
підставі пп. 9.1.2. ст. 9 Закону України
"Про порядок погашення заборгованості
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами": платник
податків відмовляється від проведення
документальної перевірки за наявності
законних підстав для її проведення, що
підтверджено актом № 183/23-1 від 26.05.2010
"Про недопуск до перевірки".

Проте, як вірно зазначено судами,
всупереч вимогам пункту 5.4. Порядку
застосування адміністративного арешту
активів платників, акт № 183/23-1 від 26.05.2010
"Про недопуск до перевірки" складений
без участі понятих осіб держаними
податковими інспекторами ДПІ у
Дрогобицькому районі Львівської
області, а не оперативним працівником
податкової міліції.

Зі змісту зазначеного акта вбачається,
що фактично мало місце ненадання до
перевірки бухгалтерських документів,
на підставі яких вівся окремий
бухгалтерський та податковий облік
Договору № 109 від 25.12.2003, укладеного між
СД ЗАТ "Технологічний парк "Вуглемаш" та
ТОВ "Стебницький калійний завод", а не
відмова від проведення документальної
перевірки.

Судами обох інстанцій встановлено, що
ТОВ "Стебницький калійний завод"
допустило працівників ДПІ у
Дрогобицькому районі Львівської
області до проведення виїзної планової
документальної перевірки на підставі
направлення № 229/23-1 від 30.04.2010 (строк
перевірки з 30.04.2010 по 18.05.2010) та
направлення № 284/23-1 від 19.05.2010 (строк
перевірки продовжено з 19.05.2010 до 26.05.2010).

З урахуванням того, що допуск
працівників податкового органу до
проведення документальної перевірки
підтверджується матеріалами справи,
суди попередніх інстанцій дійшли
вірного висновку про те, що акт про
недопуск до перевірки відповідача був
складений, по-перше, неуповноваженими
на це особами, а по-друге, податковий
орган насправді було допущено до
перевірки.

Отже, рішення про застосування
адміністративного арешту було
прийнято всупереч вимогам
законодавства, а тому такий арешт не
може бути продовжений в судовому
порядку.

Також, слід зазначити, що відповідно до
пп. 9.2.3. п. 9.2 ст. 9 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами», умовним
арештом активів визнається обмеження
платника податків щодо реалізації прав
власності на такі активи, яке полягає в
обов'язковому попередньому отриманні
дозволу керівника відповідного
податкового органу на здійснення
будь-якої операції платника податків з
такими активами.

Згідно із пп. 9.3.3. п. 9.3 ст. 9 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», керівник відповідного
податкового органу (його заступник) має
право звернутися до суду з поданням про
продовження строку арешту активів
платника податків за наявності
достатніх підстав вважати, що
звільнення активів з-під
адміністративного арешту може
загрожувати їх зникненням або
знищенням, а суд повинен прийняти
відповідне рішення протягом 48 годин
від моменту отримання зазначеного
звернення.

Однак, матеріали справи не містять
будь-яких доказів на підтвердження
факту існування загрози знищення або
зникнення активів платника податків,
які у подальшому унеможливлять
забезпечення можливості погашення
його податкового боргу, як і доказів
того, що такий податковий борг взагалі
існує.

Доводи касаційної скарги викладеного
не спростовують, а тому колегією суддів
відхиляються.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку, що судами першої та
апеляційної інстанцій належним чином
з'ясовані обставини справи та дано їм
відповідну правову оцінку. Порушень
норм матеріального чи процесуального
права, які могли призвести до зміни чи
скасування рішень судів попередніх
інстанцій не встановлено.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Дрогобицької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Львівській області -
відхилити.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 21.06.2010 та
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 25.10.2013
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав і в
порядку, установленому статтями 237, 238,
239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя: (підпис) О.А.
МоторнийСудді(підпис) І.В. Борисенко
(підпис) В.В. Кошіль