Справа № 808/3522/14
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2014 рокусправа № 808/3522/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А.
Лукманової О.М.

за участю секретаря судового
засідання: Фірсік Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Запоріжжі Міжрегіонального головного
управління Міндоходів

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 2 липня 2014
року у справі

за адміністративним позовом
Публічного акціонерного товариства
"Запоріжтрансформатор" до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів про визнання протиправними
та скасування податкових повідомлень -
рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Публічне акціонерне
товариство "Запоріжтрансформатор"
(далі ПАТ «ЗТР» )звернувся до суду із
позовом до відповідача
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів (далі СДПІ з обслуговування
ВП у м. Запоріжжі), в якому просить
визнати протиправними та скасувати
прийняті відповідачем 17.04.2014 року
податкове повідомлення рішення №
про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на прибуток за
основним платежем на суму 6 966 877 грн., за
штрафними санкціями на суму 1 532 586,50
грн.;

податкове повідомлення рішення №
про зменшення суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість у розмірі суми завищення
бюджетного відшкодування за період з
січня 2011 року по грудень 2012 року за
основним платежем на суму 2 171 779 грн., за
штрафними санкціями на суму 922 711 грн.;

податкове повідомлення рішення №
про зменшення розміру від'ємного
значення суми податку на додану
вартість за грудень 2012 року на суму 7 468
грн.;

податкове повідомлення рішення №
про нарахування суми грошового
зобов'язання за платежем пеня за
порушення термінів розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності на
суму грошового зобов'язання 402 292,11 грн.

та прийняте 23.01.2014 року податкове
повідомлення - рішення № , яким
зменшено розмір від'ємного значення
суми ПДВ за грудень 2012 року у розмірі 102
532 грн.;

Представники відповідача заперечували
проти позову, та просили відмовити в
задоволенні позову за безпідставністю
вимог.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 2.07.2014 року
визнані протиправними та скасовані
прийняті СДПІ з обслуговування ВП у м.
Запоріжжі 17.04.2014 року податкові
повідомлення - рішення № , №
, № , № , та прийняте
23.01.2014 року податкове повідомлення -
рішення № , на користь позивача
стягнутий з державного бюджету України
судовий збір у розмірі 487, 20 грн.

Не погодившись з постановою суду, СДПІ
з обслуговування ВП у м. Запоріжжі
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
та відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційних скарг і заявлених позовних
вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального
права та правової оцінки обставин у
справі, суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

В судовому засіданні встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
ПАТ «ЗТР» зареєстровано в СДПІ з
обслуговування ВП у м. Запоріжжі як
платник податків.

Відповідачем СДПІ з обслуговування ВП
у м. Запоріжжі з 22.10.2013 року по 23.12.2013
року проведена документальна планова
виїзна перевірка позивача ПАТ «ЗТР» з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.07.2010 року по 31.12.2012 року, по
результатам якої складений 30.12.2013 року
акт № 320/25-00/00213428.

Перевіркою виявлені порушення
позивачем чинного податкового та
валютного законодавства, а саме: п.5.1
ст.5, пп.5.2.1 п.5.2, абз.4 пп.5.3.9 п.5.3 ст.5, пп.8.1.2
п.8.1, пп.8.3.1 п.8.3, пп.8.7.1 п.8.7 ст.8 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств " від 28.12.94 №334/94-ВР (далі
Закону №334/94), п.44.1 ст.44, п.138.1,138.2 ст.138,
пп.138.10.3 п.138.10 ст.138., пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК
України, в результаті чого занижено
податок на прибуток за 2010, 2011, 2012 роки на
загальну суму 18 810 783 грн.,

пп.195.1.1 п.195.1 ст.195 ПК України , в
результаті чого завищено показник
рядка 2.1 декларації з ПДВ за червень 2012
року (експортні операції) у сумі 88 059
грн.

п. 44.1 ст.44, п.187.8 ст.187, п.198.1,198.2, 198.3 ст.198,
п.200.1,200.3 ст.200 ПК України, в результаті
чого завищено суму від'ємного значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту за грудень 2012 року у розмірі 102
532 грн.

пп.7.3.6 п.7.3, пп.7.4.1 п.7.4, пп.7.5.2 п.7.5, пп.7.7.1,
абз "а" пп.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість»
№168/97-ВР від 3.04.1997 року (далі Закону
№168/97), п. 44.1 ст. 44, п. 187.8 ст. 187, п. 198.1, 198.2,
198.3 ст. 198 , п. 200.1, 200.2, 200.3, абз "а" п. 200.4 ст.
200 ПК України, в результаті чого
завищено суму бюджетного
відшкодування ПДВ у розмірі 2 295 239 грн.
за період з лютого 2011 року по грудень 2012
року;

пп.7.3.6 п.7.3 ,пп.7.4.1, п.7.4, пп.7.5.2 п.7.5, пп.7.7.1,
абз "а" пп.7.7.2 п. .7 ст.7 Закону №168/97 , п. 44.1
ст.44, п.187.8 ст.187, п.198.1, 198.2, 198.3 ст.198, п.200.1,
200.3, абз "а" п.200.4 ст.200 ПК України, в
результаті чого занижено суму
бюджетного відшкодування ПДВ у
зменшення податкових зобов'язань з ПДВ
за січень 2011 року у розмірі 80 599 грн.;

ст.2 Закону України "Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті" №185/94-ВР від 23.09.1994 року, в
результаті чого грошові кошти в
загальній сумі 4 564 964,14 доларів США/ 36 353
142,26 грн. за послуги, які фактично не
були надані нерезидентами, у
законодавчо встановлений строк не
надійшли, в тому числі по договорам №
DL001327 від 28.09.2009 року з компанією "Benton ville
Ltd", Великобританія, №DI001328 від 28.09.2009
року з компанією "GENERAL Freight Cargo Li mited",
Великобританія, №DI001326 від 28.09.2009 року з
компанією "SILARDS s.r.o.", Греція, №DI001702 від
16.03.2010 року з компанією з "TGL NEW YORK", №DI002232
від 04.01.2011 року з компанією "LLC Leonell Trading
Limited", №DI001324 від 28.09.2009 року. з компанією
з "TLC EXPEDITION LTD",Великобританія.

Позиція податкового органу про
недійсність даних у податковій
звітності позивача ґрунтується на
актах перевірки іншими податковими
органами контрагентів позивача ТОВ
"ВТП "Аріана",ТОВ "НВП
"Електроапарат",ТОВ "Інженерні системи",
ТОВ "Анєла", ТОВ "Транс.Нафта", ТОВ
"Варта-СК", ТОВ "НЕПП".; ТОВ "Фарт-Інформ",
ТОВ "ТД "Гарант" , ТОВ "Южхімресурси", ТОВ
"Укрспецмаш Т", ТОВ
"Дніпроторгкомцентр", ТОВ "ВО
Економ-Сервіс", ТОВ "Кайлас ЛТД", ТОВ "НВК
"Електропівденмонтаж", ТОВ "Південна
Хімічна Компанія "СОЮЗ-РЕАГЕНТ" щодо
відсутності факту реального
здійснення господарських операцій.

На підставі акту перевірки
відповідачем 23.01.2014 року прийняті

податкове повідомлення - рішення
№, яким позивачу збільшено
грошові зобов'язання з податку на
прибуток за 2010 рік, 2011 рік, 2012 рік за
основним платежем у розмірі 18 810 783 грн.,
за штрафними санкціями у розмірі 3 795 976,5
грн.;

податкове повідомлення - рішення
№, яким зменшено розмір суми
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість за лютий-грудень 2011
року та 2012 рік за основним платежем у
розмірі 2 295 239 грн., за штрафними
санкціями у розмірі 937 356 грн.;

податкове повідомлення - рішення №
0, яким збільшено розмір суми
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість за січень 2011 року у
розмірі 80 599 грн.;

податкове повідомлення - рішення
№, яким зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість за грудень 2012 року у
розмірі 102 532 грн.;

податкове повідомлення - рішення
№, яким визначено пеню за
порушення термінів розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності у
розмірі 28 533 167,92 грн.

Не погодившись із прийнятими
податковими повідомленнями-рішеннями,
позивач оскаржив їх в
адміністративному порядку
Міжрегіональному головному управлінню
Міндоходів - Центральному офісу з
обслуговування великих платників , за
результатами скарги рішенням
податкового органу вищого рівня №
7511/10/28-10-10-4-33 від 07.04. 2014 року, яке
обґрунтоване висновками додаткової
документальної позапланової перевірки
позивача, проведеної відповідачем з
питань, що стали предметом оскарження,
суми грошових зобов'язань по
вищезазначених податкових
повідомленнях - рішеннях
відкориговані.

За результатами проведеної за скаргою
позивача додаткової документальної
позапланової перевірки на підставі
акту перевірки № 117/28-04-48-10/ 00213428 від
24.03.2014 року, яким підтверджені раніше
виявлені порушення ПАТ «ЗТР»
податкового та валютного
законодавства, але змінені суми
нарахувань, а саме: по податку на
прибуток за той же період часу з 2010 по
2012 роки суму зменшено до 6 966 877 грн., по
від'ємному значенні різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту за грудень 2012 року
суму збільшено до 110 000 грн., по сумі
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за період з лютого 2011
року по грудень 2012 року суму зменшено
до 2 134 502 грн., по розрахункам в
іноземній валюті від
компаній-нерезидентів LLC Leonell Trading Limited,
TGL New York LLC, TLC Expedition LTD суму зменшено до 50
518 доларів США/ 400 544,40грн., відповідачем
СДПІ з обслуговування ВП у м. Запоріжжі
17.04.2014 року прийняті податкове
повідомлення рішення № про
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку на прибуток за основним
платежем на суму 6 966 877 грн., за
штрафними санкціями на суму 1 532 586,50
грн.;

податкове повідомлення рішення №
про зменшення суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість у розмірі суми завищення
бюджетного відшкодування за період з
січня 2011 року по грудень 2012 року на суму
2 171 779 грн., за штрафними санкціями на
суму 922 711 грн.;

податкове повідомлення рішення №
про зменшення розміру від'ємного
значення суми податку на додану
вартість за грудень 2012 року на суму 7 468
грн.;

податкове повідомлення рішення №
про нарахування суми пені за
порушення термінів розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності на
суму 402 292,11 грн.

Повторно оскаржені в
адміністративному порядку рішення
податкового органу вищого рівня №
7511/10/28-10-10-4-33 від 07.04.2014 року, та
вищезазначені податкові повідомлення -
рішення залишені без змін, а скарга
позивача без задоволення.

Вважаючи прийняті відповідачем 17.04.2014
року податкові-повідомлення рішення №
, № , № 0000032 500, № , та
прийняте 23.01.2014 року податкове
повідомлення - рішення №
неправомірними, позивач оскаржив їх в
судовому порядку.

Під валовими витратами виробництва
згідно п.5.1 ст.5 Закону №334/94, який діяв
до 1.04. 2011 року, розуміється сума
будь-яких витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних як
компенсація вартості товарів (робіт,
послуг), які придбаваються
(виготовляються) таким платником
податку для їх подальшого використання
у власній господарській діяльності.

Згідно пп.5.2.1 п.5.2 , п.5.3.9 ст.5 Закону №334/94,
до складу валових витрат включаються
суми будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці ; не належать до складу
валових витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

За змістом пп.11.2.1 п.11.2 ст.11 Закону №334/94,
датою збільшення валових витрат
виробництва (обігу) вважається дата,
яка припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше: або дата
списання коштів з банківських рахунків
платника податку на оплату товарів
(робіт, послуг), а в разі їх придбання за
готівку - день їх видачі з каси платника
податку; або дата оприбуткування
платником податку товарів, а для робіт
(послуг) - дата фактичного отримання
платником податку результатів робіт
(послуг).

Таким чином, Закон №334/94 прямо
передбачає право платника податків
віднести витрати до складу валових
витрат за фактом сплати коштів за
товари (роботи, послуги), які
придбаваються для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Аналогічні приписи містить Податковий
Кодекс України, що діє в частині
утримання податку з прибутку з 1.04.2011
року, а саме: відповідно до приписів
пп.134.1.1 п.134.1. ст.134 ПК України об'єктом
оподаткування на прибуток підприємств
є прибуток із джерелом походження з
України та за її межами, який
визначається шляхом зменшення суми
доходів звітного періоду, визначених
згідно зі ст.ст. 135 - 137 цього Кодексу, на
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та суму
інших витрат звітного податкового
періоду, визначених згідно зі ст.ст. 138 -
143 цього Кодексу, з урахуванням правил,
встановлених ст. 152 цього Кодексу.

Відповідно до п.138.1 ст.138 ПК України,
витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
складаються із: витрат операційної
діяльності та інших витрат. Витрати
операційної діяльності включають: 1)
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та інші
витрати; 2) витрати банківських установ.

Згідно п.138.2 ст.138 ПК України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

У відповідності до пп.138.10.3 п.138.10 ст.138 ПК
України до складу інших витрат
включаються витрати на збут, які
включають витрати, пов'язані з
реалізацією товарів, виконанням робіт,
наданням послуг: а) витрати на
пакувальні матеріали для затарювання
товарів на складах готової продукції;б)
витрати на ремонт тари;в) оплата праці
та комісійні винагороди продавцям,
торговим агентам та працівникам
підрозділів, що забезпечують збут;г)
витрати на рекламу та дослідження
ринку (маркетинг), на передпродажну
підготовку товарів;ґ) витрати на
відрядження працівників, зайнятих
збутом;д) витрати на утримання основних
засобів, інших необоротних
матеріальних активів, пов'язаних зі
збутом товарів, виконанням робіт,
наданням послуг (оперативна оренда,
страхування, амортизація, ремонт,
опалення, освітлення, охорона);е)
витрати на транспортування, перевалку
і страхування товарів,
транспортно-експедиційні та інші
послуги, пов'язані з транспортуванням
продукції (товарів) відповідно до умов
договору (базису) поставки;є) витрати на
гарантійний ремонт і гарантійне
обслуговування;ж) витрати на
транспортування готової продукції
(товарів) між складами підрозділів
підприємства;з) інші витрати, пов'язані
зі збутом товарів, виконанням робіт,
наданням послуг;

Відповідно до пп.139.1.9 п.139 ст.139 ПК
України витрати, не підтверджені
відповідними роз рахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку, не включають ся до
складу витрат.

З наведених норм податкового
законодавства вбачається, що
законодавець поставив в залежність
право платника податку включити до
складу валових витрат звітного періоду
лише ті витрати, які пов'язані з
виробничою діяльністю та підтверджені
відповідними документальними
доказами.

Як свідчать матеріали справи, між
позивачем та контрагентами укладені
відповідні договори, а саме: з ТОВ "ВТП
"Аріана" укладено договір № DS002062 від
26.02.2010 року поставки продуктів
харчування - молочних продуктів; згідно
з пунктом 4.4 Договору пунктом поставки
є м. Запоріжжя Дніпропетровське шосе, 3 ;
вул. Кремлівська, 14; о.
Хортиця:санаторій-профілакторій "ЗТР",
ДОТ "Чайка", пансіонат,

з ТОВ "НВП "Електроапарат" укладено
договір № К002457 від 23.11.2009 року поставки
товарів: сильфонних компенсаторів (тип
КСЛ), відповідно до додаткової угоди № 1
від 30.11.2010року термін дії договору
подовжений до 31.12.2011 року,

з ТОВ "Інженерні системи", яке має
відповідну ліцензію на будівельну
діяльність серії АВ № 050117, видану
Міністерством будівництва,
архітектури та житлово-комунального
господарства України 24.02.2006 року ,
укладено договір підряду № GI002317 від
08.10.2010 року, та додаткову угоду № 1 від
13.10.2010 року з виконання робіт з
влаштування тротуару до будівлі
заводоуправління за адресою: м.
Запоріжжя Дніпропетровське шосе,3,

з ТОВ "Анєла" укладено договір № IT000764
від 28.09.2009 року поставки товару:
телекомунікаційної техніки,
комплектуючих і витратних матеріалів
до них,

з ТОВ "Транс.Нафта" укладено договір №
МН001530 від 28.07.2010 року поставки товару :
дизельного палива, бензину, відповідно
до додаткової угоди № 1 від 30.11.2010 року
термін дії договору подовжений до
31.12.2011 року,

з ТОВ "Варта-СК" укладено договір №
МН001795 від 04.08.2010 року поставки товару:
спец одягу, засобів індивідуального
захисту, господарських товарів,

з ТОВ "НЕПП" укладено договір № К002549
від 15.01.2010 року поставки товару :
табличок з логотипом ПАТ
"Запоріжтрансформатор" на
трансформатори,

з ТОВ "Фарт-Інформ" укладено договір №
К002855 від 08.11.2010 року поставки товару :
прокладок ізолюючих керамічних,

з ТОВ "ТД "Гарант" укладено договір №
МН000544 від 18.11.2010 року поставки товару :
кольорового металопрокату,

з ТОВ "Южхімресурси" укладено договір №
МТ001479 від 21.10.2009 року поставки товару :
хімічних матеріалів, миючих засобів,
хімічного посуду, відповідно до
додаткових угод № 2 від 19.10.2010 року, № 5
від 14.11.2011 року термін дії договору
подовжений до 31.12.2012 року,

з ТОВ "Укрспецмаш Т" укладено договір №
К003034 від 16.03.2011 року поставки товару :
обладнання виробничо-технічного
призначення - моторів-редукторів,

з ТОВ "Дніпроторгкомцентр" укладено
договір № І001142 від 29.03.2012 року поставки
товару : акумуляторів, деталей та
пристроїв для автотранспортних
засобів,

з ТОВ "ВО Економ-Сервіс" укладено
договір № МС000800 від 02.06.2010 року
поставки товару : металопрокату,
відповідно до додаткової угоди № 1 від
28.01.2011 року термін дії договору
подовжений до 31.12.2012 року,

з ТОВ "Кайлас ЛТД" , яке має ліцензію на
будівельну діяльність АВ № 357767,
видану Міністерством будівництва,
архітектури та житлово-комунального
господарства України 27.08.2007 року,
укладено договір № GI002587 від 12.04.2011 року
підряд: на капітальний ремонт
залізничного шляху № 28 зварювального
цеху та капітальний ремонт
залізничного тупику № 9 в
трансформаторному цеху № 2 ПАТ "ЗТР",
відповідно до додаткової угоди № 2 від
30.12.2011 року термін дії договору
подовжений до 30.05.2012 року,

з ТОВ "НВК "Електропівденмонтаж", яке
має ліцензію на будівельну діяльність
серії АВ № 357753, яка видана
Міністерством регіонального розвитку
та будівництва України 27.08.2007 року,
відповідні дозволи на виконання робіт
підвищеної небезпеки №383.08.12-31.20.2 від
04.07.2008 року, та № 251.09.12-31.20.2 від 25.05.2009
року, які видані ТУ Держгірпромнагляду
по Дніпропетровській області, укладено
договір № DR003614 від 21.12.2011 року підряду з
виконання робіт відповідно до програми
робіт з усунення дефектів на ПС "Палмаш"
в м. Павлоград Дніпропетровської
області,

з ТОВ "Південна Хімічна Компанія
"СОЮЗ-РЕАГЕНТ" укладено договір № МН001525
від 13.11.2009 року поставки хімічних
матеріалів - ацетону, відповідно до
додаткових угод № 2 від 09.11.2010 року та №
3 від 21.11.2011 року термін дії договору
подовжений до 31.12.2012 року.

Виконання позивачем ПАТ «ЗТР»
договорів з вищезазначеними
контрагентами ТОВ "ВТП "Аріана", ТОВ
"Інженерні системи", ТОВ "Анєла", ТОВ
"ТрансНафта",ТОВ "Варта-СК", ТОВ "НЕПП",
ТОВ "Фарт-Інформ", ТОВ "ТД "Гарант", ТОВ
"Южхімресурси", ТОВ "Укрспецмаш Т", ТОВ
"Дніпроторгкомцентр", ТОВ "ВО
Економ-Сервіс", ТОВ "Кайлас ЛТД", ТОВ "НВК
"Електропівденмонтаж", ТОВ "Південна
Хімічна Компанія "СОЮЗ-РЕАГЕНТ" з
постачання товару, надання послуг по
виконанню будівельних робіт
підтверджується первинними
бухгалтерськими документами,
оформленими згідно вимог Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Украї ні" №
996-XIV(далі Закон № 996-XIV), п.2.4 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку, яке
затверджено наказом Міністерства
фінансів України № 88 від 24.05. 1995 року,
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 05.06.1995 року за № 168/704, а саме:
видатковими накладними, податковими
накладними, специфікаціями,
прибутковими ордерами/ реєстрами,
товарними накладними,
товарно-транспортними накладними,
актами здачі-прийняття робіт, актами
приймання виконаних будівельних робіт
, довідками про вартість виконаних
будівельних робіт , подорожніми
листами вантажних автомобілів,
рахунками, платіжними дорученнями ,
банківськими виписками про оборот
коштів на поточному рахунку ПАТ «ЗТР».

Податковим органом не доведено, що
придбання товару та отримання послуг з
виконання будівельних робіт від
вищезазначених контрагентів, не
пов'язано з господарською діяльністю
позивача, оскільки із матеріалів
справи вбачається, що отримані
позивачем за вищезазначеними
договорами поставки товарів, та
послуги з виконання договорів підряду
будівельних робіт використані у
власній господарській діяльності.

За таких обставин позивач правомірно
включив до складу валових витрат
відповідних періодів витрати по оплаті
товарів за договорами поставки, оплати
послуг по виконанню будівельних робіт
за договорами підрядів з
контрагентами ТОВ "ВТП "Аріана", ТОВ
"Інженерні системи", ТОВ "Анєла", ТОВ
"ТрансНафта",ТОВ "Варта-СК", ТОВ "НЕПП",
ТОВ "Фарт-Інформ", ТОВ "ТД "Гарант", ТОВ
"Южхімресурси", ТОВ "Укрспецмаш Т", ТОВ
"Дніпроторгкомцентр", ТОВ "ВО Економ-Сер
віс", ТОВ "Кайлас ЛТД", ТОВ "НВК
"Електропівденмонтаж", ТОВ "Південна
Хімічна Компанія "СОЮЗ-РЕАГЕНТ",
оскільки мав необхідні первинні
бухгалтерські документи, що є
підставою для відображення таких
документів в бухгалтерському та
податковому обліку, та включення
витрат до складу валових витрат
відповідного податкового періоду.

Викладене також свідчить про те, що
віднесення позивачем у IV кварталі 2010
року до складу валових витрат суми 16 109
грн., та у І кварталі 2011 року суми 388 грн.
у якості витрат, пов'язаних з
поліпшенням основних фондів, що
підлягають амортизації, відповідає
приписам п.п. 8.7.1 п. 8.7 ст.8 Закону №334/94,
згідно умов якої платники податку
мають право протягом звітного періоду
віднести до валових витрат будь-які
витрати, пов'язані з поліпшенням
основних фондів, що підлягають
амортизації, у тому числі витрати на
поліпшення орендованих основних
фондів, у сумі, що не перевищує 10
відсотків сукупної балансової
вартості всіх груп основних фондів
станом на початок такого звітного
періоду.

За названих підстав факт віднесення
ПАТ «ЗТР» у період з І кварталу 2011 року
по ІV квартал 2012 року до складу валових
витрат та витрат, що враховуються при
визначенні об'єкту оподаткування, всіх
сум амортизаційних відрахувань від
операцій з ТОВ "Інженерні системи",
узгоджується з приписами п. 8.3.1 п. 8.3 ст.8
Закону №334/94 та приписами п.144.1 ст. 144, пп.
145.1.4 п. 145.1 ст. 145 ПК України.

Відповідно до положень ст. 9 Закону
України "Про
транспортно-експедиторську
діяльність", договір транспортного
експедирування укладається у
письмовій формі. Істотними умовами
договору транспортного експедирування
є, зокрема, розмір плати експедитору,
порядок розрахунків, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.
Факт надання послуги експедитора при
перевезенні підтверджується єдиним
транспортним документ том або
комплектом документів (залізничних,
автомобільних, авіаційних накладних,
коносаментів тощо), які відображають
шлях прямування вантажу від пункту
його відправлення до пункту його
призначення.

Із актів перевірки вбачається, що
висновок податкового органу про
завищення позивачем витрат на суму
вартості транспортних послуг,
сплачених на користь експедиторів, за
період з Ш кварталу 2010 року по 2012 рік
включно на суму 10 796 754 грн. ґрунтується
на обставинах відсутності інформації
про залучення третіх осіб, а саме
фактичних перевізників -
автотранспортних підприємств в актах
прийому-передачі наданих послуг,
складених ПАТ «ЗТР» з
контрагентами-експедиторами.

Матеріали справи свідчать, що з метою
організації перевезення вантажів в
період 2010-2012 років позивачем укладені
та діяли договори транспортного
експедирування з наступними
контрагентами: з ТОВ "Гріфон-Транс"
договір № DL001127 від 04.01.2010 року, з ТОВ
"Стандарт-Віза" договір № DL001172 від
19.10.2010 року, з ТОВ "Аско-експедиція"
договір № DL001017 від 25.05.2009 року,

з ТОВ "Анта-А" договір № DL001135 від 03.02.2010
року,з ТОВ "Спецтранс" договір № DL001038
від 30.07.2009 року, з ТОВ "Соул Лоджистікс"
договір № DL001150 від 01.04.2010 року, з ТОВ
"Телс Україна" договір № DL001154/UАС72 від
07.05.2010 року, з ТОВ "Транс Реал" договір №
DL000962 від 03.02.2009 року,з ТОВ "Сілвер Бюро"
договори № DL000968 від 06.02.2009
року,№DL001141-081-Tz/10 від 11.02.2010 року; з ТОВ
"Дельта 5" договір № DL001047 від 20.08.2009 року,
з ФОП ОСОБА_4 договір № DI001265 від 08.09.2009
року,з ТОВ "Джи.Еф.Сі" договори № DL000720
від 12.12.2007 року, № DL001225 від 04.02.2011 року, з
ТОВ "МТК Фортекс" договір № DL001252 від
21.09.2011 року, згідно умов яких
експедитори мають право укладати від
свого імені договори перевезення
вантажу та інші договори, пов'язані з
перевезенням та організацією
перевезення.

Із змісту вищезазначених договорів
вбачається, що у цих договорах
відповідно до вимог Закону України
"Про транспортно-експедиторську
діяльність " встановлений обов'язок
експедитора підтверджувати факт
надання послуг єдиним транспортним
документом або комплектом документів
(залізничних, автомобільних,
авіаційних накладних, коносаментів
тощо), які відображають шлях прямування
вантажу від пункту його відправлення
до пункту його призначення.

Отримання послуг транспортного
експедирування ПАТ «ЗТР» за
вищезазначеними договорами з
контрагентами ТОВ "Гріфон-Транс", ТОВ
"Стандарт-Віза", ТОВ "Аско-експедиція",
ТОВ "Анта - А", ТОВ "Спецтранс", ТОВ "Соул
Лоджистікс", ТОВ "Телс Україна", ТОВ
"Транс Реал", ТОВ "Сілвер Бюро", ТОВ
"Дельта 5", ФОП ОСОБА_4 , ТОВ "Джи.Еф.Сі" ,
ТОВ "МТК Фортекс" , та здійснення
позивачем оплати отриманих послуг
підтверджується первинними
бухгалтерськими документами,
оформленими згідно вимог Закону №
996-XIV,а саме: актами здачі приймання
робіт (надання послуг)
товарно-транспортними накладними щодо
перевезення вантажу за маршрутами, які
вказані в договорах та актах
приймання-передачі наданих послуг,
податковими накладними, платіжними
дорученнями , банківськими виписками
про оборот коштів на поточному рахунку
ПАТ «ЗТР».

При цьому залучення контрагентами
третіх осіб до виконання
транспортно-експедиційного
обслуговування з перевезення вантажів
автомобільним транспортом в
міжнародному сполученні підтверджено
відповідними договорами контрагентів
з третіми особами, актами надання
послуг вантажного перевезення
(виконання робіт), що свідчить про
реальність виконання договорів
транспортного експедирування з
вищезазначеними контрагентами ТОВ
"Гріфон-Транс" , ТОВ "Стандарт-Віза" , ТОВ
"Аско-експедиція" , ТОВ "Анта - А" , ТОВ
"Спецтранс" , ТОВ "Соул Лоджистікс" , ТОВ
"Телс Україна" , ТОВ "Транс Реал" , ТОВ
"Сілвер Бюро", ТОВ "Дельта 5", ФОП ОСОБА_4 ,
ТОВ "Джи.Еф.Сі" , ТОВ "МТК Фортекс", та
правомірність включення позивачем до
валових витрат перевіреного періоду
вартості транспортних послуг,
сплачених на користь експедиторів, на
загальну суму 10 796 754 грн.

Із матеріалів справи вбачається, що
ПАТ «ЗТР» уклав з нерезидентами
експедиторами договори транспортного
експедирування та послуг з організації
перевезень залізничним транспортом, а
саме: з LLC Leonell Trading Limited договір № DI002232
від 04.01.2011 року,з TGL New York LLC договір №
DI001702 від 16.03.2010 року,з TLC Expedition LTD договір
№ DI001324 від 28.09.2009 року.

При цьому заповнення міжнародних
залізничних накладних здійснено
відповідно до умов договорів на
транспортно-експедиторське
обслуговування, та приписів Угоди про
міжнародне залізничне вантажне
сполучення у відповідності з
отриманими від вищезазначених
контрагентів - експедиторів інструкцій
щодо заповнення накладних, які за
умовами договорів несуть повну
відповідальність за повноту та
достовірність зазначених в інструкції
кодів та інших відміток.

Оскільки Угода про міжнародне
залізничне вантажне сполучення, та
Конвенція про міжнародні залізничні
перевезення не встановлює будь-якого
правила, згідно з яким платник, через
якого виконується оплата перевезення
по транзитній залізниці, повинен
співпадати із експедитором, залученим
позивачем для перевезення експортного
вантажу, висновок відповідача, що
оплачені відправником вантажу через
платників (експедиторські організації)
послуги з перевезення, найменування
яких у графі 20 зазначених накладних не
співпадає з найменуванням
контрагентів, з якими позивачем
укладено договори, не підтверджують
надання позивачу послуг з організації
перевезень залізничним транспортом LLC
Leonell Trading Limited , TGL New York LLC, TLC Expedition LTD,
протирічить чинному законодавству з
цих питань.

Отримання послуг транспортного
експедирування ПАТ «ЗТР» за
вищезазначеними договорами з
контрагентами LLC Leonell Trading Limited , TGL New York
LLC, TLC Expedition LTD та здійснення їх оплати
позивачем підтверджується первинними
бухгалтерськими документами,
оформленими згідно вимог Закону № 996-XIV,
а саме: актами здачі приймання робіт
(надання послуг), міжнародними
залізничними накладними, рахунками,
банківськими виписками про оборот
коштів на поточному рахунку ПАТ «ЗТР».

Викладене свідчить про правомірність
висновку суду першої інстанції щодо
реальності виконання договорів
транспортного експедирування з
контрагентами LLC Leonell Trading Limited, TGL New York
LLC, TLC Expedition LTD, та правомірність
віднесення позивачем до валових витрат
відповідних періодів вартості
транспортних послуг, сплачених на їх
користь на загальну суму 50 518 доларів
США/ 400 544,40грн., в силу чого висновок
податкового органу про фактичне
ненадання вищезазначеними
контрагентами послуг транспортного
експедирування на зазначену суму, та,
відповідно, нарахування суми пені за
порушення термінів розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності на
суму 402 292,11 грн. протирічить чинному
законодавству з цих питань.

Відповідно до приписів ст. 1 Закону
України "Про рекламу", реклама - це
інформація про особу чи товар,
розповсюджена в будь-якій формі та в
будь-який спосіб і призначена
сформувати або підтримати обізнаність
споживачів реклами та їх інтерес щодо
таких особи чи товару. Особа - це
фізична особа, у тому числі суб'єкт
підприємницької діяльності, юридична
особа будь-якої форми власності,
представництво нерезидента в Україні,
а товар - будь-який предмет
господарського обігу, в тому числі знак
на товари і послуги.

Згідно ст. 16 Закону України "Про охорону
прав на знаки для товарів і послуг"
свідоцтво надає його власнику право
використовувати знак та інші права,
визначені цим законом. Використанням
знака визнається, зокрема,
застосування його в рекламі. Знак
визнається використаним, якщо його
застосовано у формі зареєстрованого
знака, а також у формі, що відрізняється
від зареєстрованого знака лише
окремими елементами, якщо це не змінює
в цілому відмітності знака.

Судом першої інстанції встановлено, що
ПАТ «ЗТР» є власником Свідоцтв на знак
для товарів і послуг № 142455 та № 142456 з
датами подання заявок 27.04.2010 року.

Із матеріалів справи видно, що
позивачем з юридичними особами ТОВ
"Гандбольний клуб ZTR", ТОВ "Академія
гандболу ЗТР" та фізичними особами -
підприємцями ПП ОСОБА_6, ПП ОСОБА_7, ПП
ОСОБА_8, ПП ОСОБА_5, ПП ОСОБА_9, ПП ОСОБА_3,
ПП ОСОБА_10 ПП ОСОБА_11, ПП ОСОБА_12, ПП
ОСОБА_13, ПП ОСОБА_14, ПП ОСОБА_15, ПП
ОСОБА_16,ПП ОСОБА_17, ПП ОСОБА_18, ПП
ОСОБА_19, ПП ОСОБА_20 , які є гравцями
гандбольних клубів ZTR та ZTR-ІІ, в 2009-2012
роках укладені договори про надання
рекламних послуг, які відповідають
вимогам чинного законодавства щодо
змісту договорів.

Відповідно до умов вищезазначених
договорів, виконавці прийняли на себе
зобов'язання щодо організації реклами
продукції ПАТ «ЗТР» під час проведення
спортивних заходів шляхом:
використання для реклами продукції
замовника при підготовці та проведенні
матчів по гандболу: оголошень, програм,
буклетів, рекламних щитів, планшетів;
рекламного оформлення спортивної
форми з використанням символіки
замовника; організації та проведення
спеціальних показових виступів у
перервах та під час пауз у грі;
використання з рекламною метою пауз
при трансляції матчів по телебаченню;
організації спортивних шоу з рекламною
метою; інших форм реклами за розсудом
виконавця.

Для реклами продукції ПАТ «ЗТР»
виконавці ТОВ "Гандбольний клуб ZTR", ТОВ
"Академія гандболу ЗТР" та фізичні
особи ПП ОСОБА_6, ПП ОСОБА_7, ПП ОСОБА_8, ПП
ОСОБА_5, ПП ОСОБА_9, ПП ОСОБА_3, ПП ОСОБА_10,
ПП ОСОБА_11, ПП ОСОБА_12, ПП ОСОБА_13, ПП
ОСОБА_14, ПП ОСОБА_15, ПП ОСОБА_16,ПП
ОСОБА_17, ПП ОСОБА_18, ПП ОСОБА_19, ПП
ОСОБА_20 ,які є гравцями гандбольних
клубів ZTR та ZTR-ІІ на підставі ст. 16
Закону України "Про охорону прав на
знаки для товарів і послуг",
використовували зареєстрований знак
для товарів і послуг, який належить ПАТ
«ЗТР».

Матеріалами справи підтверджено, що
виконавці за укладеними позивачем
договорами про надання рекламних
послуг, як суб'єкти спортивної
діяльності підпорядковані
обов'язковим для виконання нормативним
актам Федерації гандболу України,
Міжнародної федерації гандболу та
Європейської федерації гандболу,
зокрема Правилам гри в гандбол,
затвердженим Міжнародною федерацією
гандболу 01.07.2010 року, пунктами 4.7, 4.8 яких
регламентована ігрова форма, яка
вимагає відповідний колір польових
гравців і воротаря, зображення номеру
гравця у встановленому розмірі та
кольорі, при цьому назва команди на
ігровій формі не зазначається.

Відповідно до Регламентів проведення
спортивних змагань, що затверджуються
щорічно Федерацією гандболу України,
на ігровій формі гравців (на передній
чи задній частині футболки)
дозволяється носити рекламу з
використанням назви фірми та
продукції, а також торгової марки,
реклама не повинна бути політичною,
релігійною чи мати ідеологічний
характер.

Виконання вищезазначеними виконавцями
умов вищезазначених договорів щодо
розповсюдження інформації про знак для
товарів і послуг протягом спортивних
заходів та засобами масової
інформації, які освітлювали ці
спортивні події, підтверджено актами
приймання-передачі наданих послуг, із
яких вбачається,що під час конкретних
спортивних заходів, під час пауз та в
перервах, під час прес-конференцій
спортивна команда виконавців
виступала в спортивній формі, на якій
нанесена символіка ПАТ «ЗТР» , ці
заходи транслювались по телебаченню та
освітлювались в засобах масової
інформації, що в свою чергу
підтверджено статтями та репортажами з
фотографічними зображеннями
виконавців , які використовували знак
ПАТ «ЗТР» для товарів і послуг,
опублікованих в газетах: "Верже","Улица
Спортивная", "Индустриальное
Запорожье", МИГ за 2010-2012 роки, при цьому
візуальне відтворення знаків для
товарів і послуг ПАТ «ЗТР» як у
свідоцтвах № 142455 та № 142456, так і на
спортивній формі виконавців
(працівників виконавців) є тотожним.

Викладене свідчить про правомірність
висновків суду першої інстанції щодо
здійснення вищезазначеними юридичними
особами та фізичними особами -
підприємцями реклами продукції ПАТ
«ЗТР» у спосіб, передбаченим чинним
законодавством, а тому позивачем
правомірно віднесені зазначені
витрати на рекламу у перевірений
період до витрат, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування
податком на прибуток та податком на
додану вартість.

Відповідно до приписів пп. 7.4.1., пп.7.4.4,
пп.7.4.5 п.7.4. ст.7 Закону №168/97-ВР, який
діяв до 1.01.2011 року, податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контракт ної )
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін та складається із
сум податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів та послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари (послуги) почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Не підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями (іншими
подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
підпунктом документами, платник
податку несе відповідальність у
вигляді фінансових санкцій,
встановлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену зазначеними
цим підпунктом документами.

Аналогічні приписи містить Податковий
Кодекс України, який діє з 1.01.2011 року,
згідно пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 якого
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Згідно п. 200.1,п. 200.2, п. 200.3 , абз. а п. 200.4 ст.
200 ПК України, сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до Державного
бюджету України або бюджетному
відшкодуванню, визначається як різниця
між сумою податкового зобов'язання
звітного (податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду; при позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з п.
200.1 цієї статті, така сума підлягає
сплаті (перерахуванню) до бюджету у
строки, встановлені цим розділом; при
від'ємному значенні суми, розрахованої
згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума
враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду; якщо в
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з п. 200.1 цієї статті,
має від'ємне значення, то бюджетному
відшкодуванню підлягає частина такого
від'ємного значення, яка дорівнює сумі
податку, фактично сплаченій
отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг.

При цьому формування складу
податкового кредиту до 1.01.2011 року
відбувалося за правилами,
встановленими Законом №168/97, та з
зазначеної дати за правилами,
встановленими Податковим кодексом
України.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України,
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

За змістом п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою
виникнення права платника податку на
віднесення до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбудеться раніше: дата списання
коштів з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно п. 198.3 ст. 198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку, в тому числі, з: придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

При цьому, п.198.6 ст.198 ПК України
встановлено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними. У
разі якщо на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, які попередньо
віднесені до податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до закону.

Таким чином, витрати для цілей
визначення податкового кредиту мають
бути фактично здійснені і підтверджені
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Згідно із п.44.1 ст.44 ПК України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

У відповідності до п. 201.10 ст. 201
Податкового кодексу України підставою
для нарахування податкового кредиту є
податкова накладна, яка видається
платником податку, який поставляє
товари (послуги), на вимогу їх
отримувача.

Пунктами 201.8., 201.9. ст. 201 ПК України
встановлено, що право на нарахування
податку та складання податкових
накладних надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу. Не дає права на віднесення сум
податку до податкового кредиту
податкова накладна, виписана
платником, звільненим від сплати
податку за рішенням суду, після
набрання чинності таким рішенням суду.

Із матеріалів справи видно, що
здійснення передачі товару по
договорам, та отримання послуг
позивачем підтверджується первинними
бухгалтерськими документами,
оформленими у відповідно сті із
Законом № 996-XIV, суми ПДВ за
податковими накладними , виписаними
контрагентами ТОВ "ВТП "Аріана", ТОВ "НВП
"Електроапарат", ТОВ "Інженерні
системи", ТОВ "Анєла", ТОВ "Транс. Нафта",
ТОВ "Варта-СК", ТОВ "НЕПП", ТОВ
"Фарт-Інформ", ТОВ "ТД "Гарант", ТОВ
"Южхімресу рси", ТОВ "Укрспецмаш Т", ТОВ
"Дніпроторгкомцентр", ТОВ "ВО
Економ-Сервіс", ТОВ "Кайлас ЛТД", ТОВ "НВК
"Електропівденмонтаж", ТОВ "Південна
Хімічна Компанія "СОЮЗ-РЕАГЕНТ",
позивачем правомірно включені до
складу податкового кредиту , та
відображені у реєстрі отриманих
податкових накладних перевіреного
періоду, оскільки чинне податкове
законодавство України не ставить в
залежність право покупця на податковий
кредит від проведення перевірок
податкового обліку (стану) інших осіб і
фактичної сплати контрагентами
податку до бюджету. Питання
податкового кредиту поширюється
тільки на окремо взятого платника
податків і не ставить цей факт у
залежність від отримання
документального підтвердження щодо
належного виконання контрагентами
своїх договір них (цивільно-правових)
та податкових зобов'язань.

Матеріалами справи доведений факт
дійсного виконання позивачем та його
контрагентами ТОВ "ВТП "Аріана", ТОВ
"НВП "Електроапарат", ТОВ "Інженерні
системи", ТОВ "Анєла", ТОВ "Транс.Нафта",
ТОВ "Варта-СК", ТОВ "НЕПП", ТОВ
"Фарт-Інформ", ТОВ "ТД "Гарант", ТОВ "Юж
хімресурси", ТОВ "Укрспецмаш Т", ТОВ
"Дніпроторгкомцентр", ТОВ "ВО
Економ-Сервіс", ТОВ "Кайлас ЛТД", ТОВ "НВК
"Електропівденмонтаж", ТОВ "Південна
Хімічна Компанія "СОЮЗ-РЕА ГЕНТ" на
адресу ПАТ "Запоріжтрансформатор"
господарських угод, позивач не мав
підстав вважати діяльність зазначених
контрагентів протиправною, так як на
час дії угод контрагенти позивача були
зареєстровані в установленому порядку
як платники ПДВ, мали право виписувати
та надавати податкові накладні, не були
виключені із Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що
отримання відповідачем від інших
податкових органів актів перевірки чи
актів про неможливість проведення
зустрічної звірки через відсутність
контрагентів за юридичною адресою
після виконання договорів поставки
товару та отримання послуг з позивачем,
при наявності первинних
бухгалтерських документів, які
підтверджують реальність виконання
договору, не впливає на законність
відображення позивачем
фінансово-господарських операцій в
податковому обліку, та не звільняє
податковий орган від виконання
обов'язку по самостійному встановленню
та доведенню факту вчинення платником
податків порушення закону.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що позивач
виконав передбачені чинним податковим
законодавством умови щодо
підтвердження свого права на
податковий кредит та має документальні
підтвердження розміру свого
податкового кредиту по операціям з
вищезазначеними контрагентами, а
відповідачем по справі не надано
доказів фактичного нездійснення
господарських операцій, суми по яких
позивачем включені до складу
податкового кредиту та до складу
витрат, що враховуються при обчисленні
об'єкта оподаткування.

Суд першої інстанції правомірно у
відповідності до приписів ч.1 ст.94 КАС
України стягнув на користь позивача
понесені ним та документально
підтверджені судові витрати в сумі 487, 20
грн.

Доводами апеляційної скарги вказані
обставини не спростовуються.

За таких обставин суд вважає, що судом
першої інстанції в достатньому обсязі
з'ясовано обставини справи та ухвалене
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права і
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206 КАС
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Запоріжжі Межрегіонального головного
управління Міндоходів - залишити без
задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 2 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
чинності.

Головуючий:
Т.С. Прокопчук

Суддя:
Л.А. Божко

Суддя:
О.М. Лукманова