Справа № 2а-2902/11
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2014 року м. Київ
К/800/30223/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Мойсюка М.І.,

розглянувши в письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
України в Горохівському районі
Волинської області про визнання
відмови протиправною, зобов'язання
призначити пенсію за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 10 квітня 2013
року, -

ВСТАНОВИВ:

03.06.2011р. позивач ОСОБА_4 звернувся до
суду з адміністративним позовом, в
якому просив визнати незаконною
відмову відповідача Управління
Пенсійного фонду України в
Горохівському районі Волинської обл.
від 27.05.2011р. в призначенні пенсії на
пільгових умовах; зобов'язати
пенсійний орган призначити йому
пільгову пенсію як такому, що був
задіяний на роботах із шкідливими та
важкими умовами праці.

Постановою Горохівського районного
суду Волинської області від 20 червня
2011 року заявлений позов задоволено,
визнано незаконними дії відповідача
Управління Пенсійного фонду України в
Горохівському районі Волинської
області щодо проведення нарахування та
виплати щомісячного підвищення до
пенсії як дитині війни в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком;
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Горохівському районі
Волинської області провести позивачу
перерахування та виплату підвищення до
пенсії як дитині війни, передбаченої
ст.6 Закону України «Про соціальний
статус дітей війни», за період з 03.12.2010р.
по 03.06.2011р. включно, із врахуванням
фактично проведених виплат, постанова
допущена до негайного виконання.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 10 квітня 2013
року скасовано постанову
Горохівського районного суду
Волинської області від 20 червня 2011
року та прийнято нову, якою у
задоволенні позову відмовлено.

Позивач ОСОБА_4 не погодився з
постановою Горохівського районного
суду Волинської області від 20 червня
2011 року та постановою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 10 квітня 2013 року і звернувся до суду
з касаційною скаргою, в який просить їх
скасувати та направити справу на новий
розгляд, посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
що призвело до ухвалення незаконних
судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, суд, в межах ст. 220 КАС України,
прийшов до висновку про залишення
касаційної скарги без задоволення з
таких підстав.

Судом апеляційної інстанції
встановлені наступні обставини.

21.02.2011р. ОСОБА_4 звернувся до Управління
Пенсійного фонду України в
Горохівському районі Волинської
області із заявою, в якій просив
призначити йому пенсію за віком на
пільгових умовах.

До вказаної заяви позивачем були
додана його трудова книжка, довідки про
заробітну плату, пільгові довідки,
копії наказів про атестацію та інші
документи.

За результатами розгляду вказаних
документів комісія для розгляду
питань, пов'язаних з призначенням
(перерахунком) та виплатою пенсій
відповідно до чинного законодавства
прийняла рішення від 20.05.2011р. про
відмову в призначенні пенсії за віком
на пільгових умовах.

Наведене рішення обґрунтоване тим, що
згідно представлених документів стаж
роботи позивача становить 09 років 01
місяць 15 днів, при необхідному стажі - 12
років 06 місяців; також право на спірну
пенсію заявник набуде у віці 57 років.

Про результати розгляду заяви позивач
був повідомлений згідно листа
Управління Пенсійного фонду України в
Горохівському районі Волинської обл. №
1678/02-03 від 27.05.2011р.

Позивач не погоджуючись з результатами
розгляду його заяви, звернувся до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд першої
інстанції незважаючи на зміст
заявлених позовних вимог, помилково
розглянув даний позов із застосуванням
норм Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», без врахуванням
наведеної помилки рішення суду було
оскаржено пенсійним органом в
апеляційному порядку.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, Львівський апеляційний
адміністративний суд по суті заявлених
позовних вимог дійшов висновку, що
відповідач діяв відповідно до вимог
чинного законодавства, оскільки
позивач на час звернення за
призначенням йому пільгової пенсії не
мав достатнього стажу роботи для
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах.

З таким висновком суду апеляційної
інстанції погоджується і колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України, з огляду на наступне.

Закон України «Про пенсійне
забезпечення» відповідно до
Конституції України гарантує всім
непрацездатним громадянам України
право на матеріальне забезпечення за
рахунок суспільних фондів споживання
шляхом надання трудових і соціальних
пенсій.

Згідно п. «б» ст. 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" на пільгових
умовах мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи:
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах;

При цьому Закон України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003, № 1058-IV
розроблений відповідно до Конституції
України та Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та визначає
принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел,
передбачених цим Законом, а також
регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до розділу XV п.1 При кінцевих
та перехідних положень Закон України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" від 09.07.2003, № 1058-IV
цей Закон набирає чинності з 1 січня 2004
року.

За приписами п. 2 При кінцевих та
перехідних положень вказаного Закону
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали або працюють на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди особам, зазначеним
в абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України "Про
пенсійне забезпечення".

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом апеляційної
інстанції, на час звернення позивача до
Управління Пенсійного фонду України в
Горохівському районі Волинської
області за призначенням йому
пільгової пенсії на підставі «б» ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" позивачу виповнилося 57
років, і пільговий стаж роботи позивача
складав 09 років 01 місяць 15 днів при
необхідному стажі -12 років 06 місяців.

Оскільки на час звернення позивача за
призначенням пільгової пенсії у
ОСОБА_4 відсутній стаж не менше 12 років 6
місяців на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком № 2,
то колегія суддів погоджується з
висновком суду апеляційної інстанції
щодо необґрунтованості позовних
вимог.

При цьому слід зазначити, що посилання
ОСОБА_4 в касаційній скарзі на
порушення судом апеляційної інстанції
приписів ст. 195 КАС України щодо меж
апеляційної скарги Управління
Пенсійного фонду України в
Горохівському районі Волинської
області є необґрунтованими, оскільки
за правилами цієї статті, суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Також за приписами ч.2 ст. 195 КАС України,
суд апеляційної інстанції може
дослідити докази, які не
досліджувалися у суді першої
інстанції, з власної ініціативи або за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, якщо визнає обґрунтованим
ненадання їх до суду першої інстанції
або необґрунтованим відхилення їх
судом першої інстанції. Суд
апеляційної інстанції може дослідити
також докази, які досліджувалися судом
першої інстанції з порушенням вимог
цього Кодексу.

Оскільки судом першої інстанції не
перевірялись обставини по суті
заявлених позовних вимог, то
Львівський апеляційний
адміністративний, суд в межах своєї
компетенції, обґрунтовано вийшов за
межі доводів апеляційної скарги та
ухвалив рішення.

Виходячи з вищезазначеного, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України, вважає, що постанова
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 10 квітня 2013
року ґрунтується на вірно встановлених
фактичних обставинах справи, яким дана
належна юридична оцінка, правильно
застосовані норми матеріального права,
що регулюють спірні правовідносини, та
не допущено порушень процесуального
закону, які призвели або могли
призвести до неправильного вирішення
справи, доводи викладені в касаційній
скарзі не спростовують висновків суду
апеляційної інстанції, тому підстави
для скасування або зміни рішення
відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 231 КАС
України, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 10 квітня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ф.
Ситников

В.В.
Малинін

М.І.
Мойсюк