Справа № 539/2002/14-а
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 р.Справа № 539/2002/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бенедик А.П.

Суддів: Водолажської Н.С. , Філатова Ю.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Виконавчого комітету
Лубенської міської ради Полтавської
області на постанову Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області від 17.11.2014р. по справі №539/2002/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Лубенської
міської ради Полтавської області
третя особа Лубенське комунальне
підприємство фірма "Житло"

про визнання нечинним та скасування
рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до суду із
адміністративним позовом до
Виконавчого комітету Лубенської
міської ради Полтавської області,
третя особа Лубенське комунальне
підприємство фірма "Житло", в якому
просила визнати нечинним рішення
Виконавчого комітету Лубенської
міської ради Полтавської області № 149
від 29.06.2006 року "Про затвердження
Положення про гуртожитки, що належать
до комунальної власності".

В обґрунтування позовних вимог вказує,
що в провадженні Лубенського
міськрайонного суду перебувала
цивільна справа за позовом ЛКПФ "Житло"
до неї про виселення з займаної кімнати
в гуртожитку. Єдиною правовою
підставою для позовних вимог є
"Положення про гуртожитки, що належать
до комунальної власності", затверджене
рішенням виконавчого комітету
Лубенської міської Ради №149 від 29.06.2006
року. Оскільки в прийнятті зустрічного
позову ухвалою судді Лубенського
міськрайонного суду було відмовлено,
позивач звернулась до суду із даним
адміністративним позовом. Вказує, що
при прийнятті оскаржуваного рішення
виконавчий комітет вийшов за межі
наданих йому повноважень, оскільки
затвердження таких положень згідно
вимог Закону України "Про місцеве
самоврядування" не віднесено до
компетенції виконавчих органів
місцевого самоврядування.

Постановою Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 08.09.2014
року позовні вимоги було задоволено.

Визнано не чинним та скасовано рішення
виконавчого комітету Лубенської
міської ради №149 від 29.06.2006 року "Про
затвердження Положення про гуртожитки,
що належать до комунальної власності ".

Відповідач, не погодившись із судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Лубенського міськрайонного суду
Полтавської області від 08.09.2014 року та
залишити позовну заяву без розгляду.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги, відповідач посилається на
прийняття оскаржуваної постанови з
порушенням норм процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Вказує, що задовольняючи позовні
вимоги, суд першої інстанції дійшов до
неправомірного висновку про їх
обґрунтованість. Зазначив, що оскільки
позивачем без поважних причин було
пропущено встановлений законодавством
строк звернення до суду, то вказаний
позов у відповідності до положень ст. 100
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) підлягає
залишенню без розгляду.

Позивач, представники відповідача та
третьої особи у судове засідання не
з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлялись.

Як вбачається з матеріалів справи, на
адресу позивача зазначену в позовній
заяві (АДРЕСА_1) було направлено копію
ухвали про відкриття апеляційного
провадження, апеляційну скаргу,
інформацію про процесуальні права та
обов'язки осіб, які беруть участь у
справі та судову повістку. У
відповідності до запису
співробітників поштового відділення,
поштовий конверт було повернуто із
зазначенням підстав - за закінченням
терміну зберігання.

У відповідності до ч.11 ст. 35 КАС України
визначено, що у разі повернення
поштового відправлення із повісткою,
яка не вручена адресату з незалежних
від суду причин, вважається, що така
повістка вручена належним чином.

Згідно із ч.2 ст. 49 КАС України, особи,
які беруть участь у справі, зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами і неухильно
виконувати процесуальні обов'язки.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку про належне
повідомлення позивача про дату, час та
місце розгляду справи.

Відповідач та третя особа про дату, час
та місце розгляду справи були
повідомлені у встановленому законом
порядку, що підтверджується наявним в
матеріалах справи повідомленням про
вручення рекомендованого поштового
відправлення, надали до суду заяви, в
яких просили розглянути справу без їх
участі.

Враховуючи наведені обставини та
беручі до уваги положення п.2 ч. 1 ст. 197
КАС України, колегія суддів дійшла
висновку про можливість розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
письмові докази, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено під час апеляційного
розгляду, що в листопаді 2002 року
позивач у встановленому на той час
порядку була вселена та в подальшому з
05.11.2002 року зареєстрована (прописана) в
кімнаті №17 по АДРЕСА_1, що
підтверджується відповідною відміткою
в її паспорті (а.с.53).

07.10.2005 року виконавчим комітетом
Лубенської міської ради Полтавської
області видано Свідоцтво про право
власності на нерухоме майно (а.с.12), з
якого вбачається, що п'ятиповерхова
будівля по АДРЕСА_1, є гуртожитком та
належить територіальній громаді міста
Лубни в особі Лубенської міської Ради.
Вказане Свідоцтво зареєстроване в КП
"Лубенське МБТІ", що підтверджується
відповідною відміткою на його звороті
та Витягом №8592789 від 11 жовтня 2005 року
(а.с.13).

29.06.2006 року виконавчим комітетом
Лубенської міської ради Полтавської
області прийнято рішення №149, яким
затверджено "Положення про гуртожитки,
що належать до комунальної власності
міста" (а.с. 9, 11, 18).

Позивач, не погодившись із вказаного
рішенням виконавчого комітету,
звернувся до суду із даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд
першої інстанції дійшов висновку що
вказаний спір поданий в межах
встановленого законом строку
звернення до суду.

Колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Правовідносини з приводу строків
звернення до адміністративного суду
унормовані ст. 99 КАС України.

Так, відповідно до вимог ч. 1
вищенаведеної статті Кодексу
встановлено, що адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує
звернення до суду за захистом прав,
свобод та інтересів. Це, насамперед,
обумовлено специфікою спорів, які
розглядаються в порядку
адміністративного судочинства, а
запровадження таких строків
обумовлене досягненням юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах. Ці строки обмежують час,
протягом якого такі правовідносини
можуть вважатися спірними.

Колегія суддів зазначає, що практика
Європейського суду з прав людини також
свідчить про те, що право на звернення
до суду не є абсолютним і може бути
обмеженим, в тому числі і встановленням
строків на звернення до суду за
захистом порушених прав (справа
"Стаббігс та інші проти
Великобританії", справа "Девеер проти
Бельгії").

Таким чином, для вирішення питання про
наявність або відсутність пропуску
строку звернення до суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
необхідно з'ясувати, яким саме
рішенням, дією чи бездіяльністю
порушені права цієї особи, коли
розпочався перебіг цього строку.

Колегія суддів зазначає, що як
вбачається з матеріалів справи та не
заперечується сторонами, виконавчим
комітетом Лубенської міської ради
Полтавської області направлено на
адресу позивача лист №1-9/702 від 11.09.2012
року, згідно із яким, виконавчий
комітет просив звільнити протягом 10
діб кім.АДРЕСА_1, або в іншому випадку
виселення буде проведено у судовому
порядку.

У вказаному листі, серед іншого, було
посилання на Положення про гуртожитки,
що належать до комунальної власності,
яке було затверджено на підставі
оскаржуваного рішення.

Факт отримання позивачем даного листа
підтверджується наявною в матеріалах
справи заявою від 25.09.2012 року, згідно
якої, остання повідомила про
відсутність на її думку підстав для
звільнення кім.АДРЕСА_1.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що про факт існування
спірного рішення позивачу стало відомо
у вересні 2012 року.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
згідно положень ч. 1 ст. 26 Цивільного
процесуального кодексу України (далі -
ЦПК України), у справах позовного
провадження особами, які беруть участь
у справі, є сторони, треті особи,
представники сторін та третіх осіб.

Одночасно з копією ухвали про
відкриття провадження у справі
відповідачу надсилається копія
позовної заяви з копіями доданих до неї
документів, а третій особі - копія
позовної заяви (ч. 2 ст. 127 ЦПК України).

Так, як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 11.03.2013
року задоволено позов Лубенської
міської ради до ОСОБА_2, треті особи:
ЛКПФ "Житло", ОСОБА_1 про виселення. В
мотивувальній частині вказаного
рішення є посилання на Положення про
гуртожитки, що належать до комунальної
власності, затвердженого рішенням
Виконавчого комітету Лубенської
міської ради Полтавської області № 149
від 29.06.2006 року. Також, як зазначено у
рішенні суду, ОСОБА_1 будучі належним
чином належним чином повідомленою про
час та місце розгляду справи не
з'явилась у судове засідання та надала
заяву в якій просила суд розглянути
справу без її участі та залишити позов
без задоволення.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що вказана обставина є
ще одним доказом на підтвердження
обізнаності позивача про існування
рішення Виконавчого комітету
Лубенської міської ради Полтавської
області № 149 від 29.06.2006 року "Про
затвердження Положення про гуртожитки,
що належать до комунальної власності",
що є предметом оскарження по даній
справі.

В свою чергу, із вказаним позовом
позивач звернувся лише 12.06.2014 року, що
підтверджується штампом вхідної
кореспонденції суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України
визначено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що звертаючись
із вказаним позовом, позивач пропустив
встановлений законодавством
шестимісячний строк звернення до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Пропущений з поважних причин
процесуальний строк, встановлений
законом, може бути поновлений судом за
наявності поважних причин його
пропуску (ч.1 ст.102 КАС України).

Згідно ч. 1 ст. 11 КАС України
встановлено, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

При цьому, в силу приписів ч. 4 ст. 11 КАС
України, суд вживає передбачені
законом заходи, необхідні для
з'ясування всіх обставин у справі, у
тому числі щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи.

Вирішуючи питання про поважність
причин пропущення строку звернення до
суду з даним позовом, колегія суддів
виходить з того, що поважними
визнаються лише такі причини, які є
об'єктивно непереборними, не залежать
від волевиявлення сторони та пов'язані
з дійсними істотними перешкодами чи
труднощами, тобто, які б об'єктивно та
істотно перешкоджали його зверненню до
суду та не залежали від його
волевиявлення.

В свою чергу, будь-яких доказів
наявності об'єктивних причин, що
перешкоджали своєчасно звернутися до
суду з відповідним позовом про захист
свого порушеного права, позивачем не
повідомлено, а судом в ході судового
розгляду не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що позивачем,
в порушення вищезазначених вимог, не
було надано належних та допустимих
доказів, в підтвердження факту
поважності пропуску строку звернення
до суду із даним позовом.

Відповідно до п. 9 ст. 155 КАС України, суд
своєю ухвалою залишає позовну заяву
без розгляду, зокрема, якщо позовну
заяву подано з пропущенням
встановленого законом строку
звернення до адміністративного суду і
суд не знайшов підстав для визнання
причин пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що приймаючи оскаржуване
рішення, суд першої інстанції не
звернув уваги на пропущення позивачем
строку звернення до суду та
безпідставно, незважаючи на
відсутність доказів поважності
пропуску строку звернення до суду,
задовольнив позовні вимоги.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 198 КАС України, за
насідками розгляду апеляційної скарги
на постанову суду першої інстанції суд
апеляційної інстанції має право
скасувати постанову суду і залишити
позовну заяву без розгляду або закрити
провадження по справі.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС
України, підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є, серед іншого, порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи або питання.

З урахуванням встановлених обставин у
справі та допущених судом першої
інстанції порушень норм
процесуального права, колегія суддів
вважає, що постанова Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області від 17.11.2014 р. по справі №539/2002/14-а
не відповідає вимогам ст.159 КАС
України, а тому відповідно до положень
п. 4 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 205 КАС України
підлягає скасуванню з прийняттям нової
ухвали про залишення позовної заяви
без розгляду.

Керуючись ст.ст. 99-100, п. 9 ст. 159, ст.ст. 160,
167, 195, 197, п. 4 ч. 1 ст. 198, 203, 205, 206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Виконавчого
комітету Лубенської міської ради
Полтавської області задовольнити.

Постанову Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 17.11.2014р. по
справі №539/2002/14-а скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою позовну
заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету
Лубенської міської ради Полтавської
області, третя особа Лубенське
комунальне підприємство фірма "Житло"
про визнання нечинним та скасування
рішення залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Бенедик
А.П.Судді(підпис) (підпис) Водолажська
Н.С. Філатов Ю.М.