Справа № 804/13847/13-а
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 грудня 2014 рокусправа № 804/13847/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Поплавського В.Ю.

суддів:
Сафронової С.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового
засідання: Надточія В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Поліхім-Дніпро»

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 20
січня 2014 року по справі № 804/13847/13-а за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Поліхім-Дніпро» до
Дніпродзержинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 08.10.2013, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Поліхім-Дніпро»
звернулося до суду з позовом про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 08.10.2013.

В обгрунтування позовних вимог
позивачем зазначено, що у зв'язку з
несвоєчасним отриманням
вантажно-митних декларацій та інших
первинних документів від ТОВ «БФ
Логістік», який надавав позивачу
послуги митного брокера щодо
декларування та митного оформлення
вантажів, позивач лише 16.10.2012 року
отримав вантажно-митну декларацію від
28.08.2012 року, що позбавило його
можливості у серпні 2012 року включити до
складу податкового кредиту суму ПДВ за
вказаною ВМД. Разом з тим,
скориставшись своїм правом, наданим ст.
198 Податкового кодексу України, позивач
включив суму сплаченого ПДВ у розмірі 1
012 965,42 грн. до податкового кредиту у
декларацію за вересень 2012 року, що не
являється порушення норм Податкового
кодексу України. Крім того, позивач
посилається на абз. 3 п. 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України,
відповідно до якого у разі якщо платник
податку не включив у відповідному
звітному періоді до податкового
кредиту суму податку на додану
вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної. Отже відповідач,
приймаючи податкове
повідомлення-рішення не врахував усі
обставини, що мали значення для
прийняття вказаного рішення, тому воно
підлягає скасуванню.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 20
січня 2014 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить скасувати постанову суду,
оскільки вважає, що вона винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі. Позивач
зазначає, що нормами податкового
кодексу не передбачено обов'язку
платника податків включати до складу
податкового кредиту з ПДВ виключно у
місяці, у якому відбулась сплата
податку за податковим зобов'язанням із
ввезення на митну територію України
товару за ВМД.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

На підставі направлень від 20.08.2013 року
№ 126, від 27.08.2013 року № 143, від 20.08.2013 року
№ 128, виданих Дніпродзержинською ОДПІ
ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
області, відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20,
п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.77.1, п.77.4 ст.77
Податкового кодексу, наказів
Дніпродзержинської ОДПІ від 31.07.2013р.
№143, від 19.07.2013 № 202, та згідно з
планом-графіком проведення планових
виїзних перевірок суб'єктів
господарювання, з 20.08.2013 року по 23.09.2013
року була проведена документальна
планова виїзна перевірка ТОВ
«Поліхім-Дніпро» з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 01.07.2010р. по 31.12.2012р., валютного
та іншого законодавства за період з
01.07.2010р. по 31.12.2012р.

За результатами проведеної перевірки
Дніпродзержинською об'єднаною ДПІ ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області було складено акт виїзної
планової перевірки № 587/12/04-03-22-01-08/23938358
«Про результати документальної
планової виїзної перевірки з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.07.2010 по 31.12.2012 року», в якому
встановлено, зокрема, порушення п. 198.1,
п. 198.2, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України, в результаті чого занижено
податок на додану вартість на загальну
суму 1 012 965 грн., в тому числі за
вересень 2012 року - 1 012 965 грн.

На підставі вказаного акту 08.10.2013 року
податковим органом прийнято податкове
повідомлення-рішення № про
збільшення грошового зобов'язання зі
сплати податку на додану вартість на
загальну суму 1 266 206 грн., з яких 1 012 965
грн. за основним платежем, 253 241 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями.

З огляду на фактичні обставини справи,
норми законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, колегія суддів
вважає помилковими такі висновки
податкового органу.

Відповідно до матеріалів справи, між
товариством з обмеженою
відповідальністю
«СамараНефтеОргСинтез» та товариством
з обмеженою відповідальністю
«Поліхім-Дніпро» було укладено
контракт № УК.248/12 від 19 липня 2012 року,
згідно якого товариством з обмеженою
відповідальністю
«СамараНефтеОргСинтез» взяло на себе
зобов'язання поставити товар, а ТОВ
«Поліхім- Дніпро» прийняти та оплати
його. Пунктом 6.1 контракту передбачена
попередня оплата товару. Згідно
інвойсу № 1531 від 20.08.2012 р. позивачем
перераховано попередню плату, що
підтверджується наступним:

- 14.08.2012 свіфт № 284JВКLС0 162 300,00 доларів
США;

- 16.08.2012 свіфт №310JВКLС0 342 600,00 доларів
США;

- 17.08.2012 свіфт №314JВКLС0 180 984,00 доларів
США.

Товар ввозився на митну територію
України ТОВ "СамараНефтеОргСинтез"
(Росія), про що позивачем було оформлено
митну декларацію № 125110000/2012/339754 від
28.08.2012р., яка стала підставою виникнення
податкових зобов'язань - податку на
додану вартість, який позивач сплатив у
сумі 1 012 965,42 грн., що підтверджується
платіжним дорученням № 341 від 27.08.2012
року, та підставою для нарахування
податкового кредиту за серпень 2012 року.
Але позивач не включив до складу
податкового кредиту з ПДВ за серпень 2012
року суму ПДВ за ВМД № 125110000/2012/339754 від
28.08.2012р., відобразивши такий кредит у
вересні 2012 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції зазначив,
що ТОВ «Поліхім-Дніпро» неправомірно, в
порушення п.п. 198.1, 198.2,198.6 ст 198 ПКУ,
віднесло до складу податкового кредиту
вересня 2012 року ПДВ у сумі 1 012 965 грн. по
ВМД серпня № 125110000/2012/339754 від 28.08.2012
року. Крім того, застосування позивачем
абз. 3 п. 198.6 ст. 198 ПКУ є помилковим,
оскільки для операцій із ввезення на
митну територію України встановлено
інший порядок.

Колегія суддів не погоджується з
доводами суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1,2,6 ст. 198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає, зокрема, у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Для операцій із ввезення на митну
територію України товарів датою
виникнення права на віднесення сум
податку до податкового кредиту є дата
сплати податку за податковими
зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8
статті 187 цього Кодексу.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Відповідно до п. 187.8 ст. 187 ПК України
датою виникнення податкових
зобов'язань у разі ввезення товарів на
митну територію України є дата подання
митної декларації для митного
оформлення.

Згідно ст. 201.12 ст. 201 ПК України у разі
ввезення товарів на митну територію
України документом, що посвідчує право
на віднесення сум податку до
податкового кредиту, вважається митна
декларація, оформлена відповідно до
вимог законодавства, яка підтверджує
сплату податку.

З аналізу вказаних норм Податкового
кодексу України вбачається, що право
платника податків на віднесення до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг не може бути
реалізовано лише у випадку
непідтвердження придбання
товарів/послуг податковими накладними
(або підтвердження податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи
непідтвердження митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, та зважаючи, що
факт придбання товару підтверджено
належним чином оформленою
вантажно-митною декларацією, з дати
подання митної декларації для митного
оформлення у позивача виникло право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту, позивачем фактично сплачено
суму податку на додану вартість у
розмірі 1 012 965,42 грн., тобто позивачем
дотримано вимоги чинного
законодавства, колегія суддів вважає,
що приймаючи податкове
повідомлення-рішення №
відповідач фактично позбавив позивача
наданого йому права на віднесення
сплаченої суми ПДВ до податкового
кредиту.

Крім того, відповідно до п. 50.1 ст. 50
Податкового кодексу України у разі
якщо у майбутніх податкових періодах (з
урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу)
платник податків самостійно виявляє
помилки, що містяться у раніше поданій
ним податковій декларації (крім
обмежень, визначених цією статтею), він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинного на час
подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати
такий розрахунок, якщо відповідні
уточнені показники зазначаються ним у
складі податкової декларації за
будь-який наступний податковий період,
протягом якого такі помилки були
самостійно виявлені.

Вказану норму Податкового кодексу
України при розгляді справи судом
першої інстанції не враховано.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
судом першої інстанції неповно
з'ясовано обставин, що мають значення
для справи та порушено норми
матеріального права, що є підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції та задоволення позовних
вимог.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст. 202 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Поліхім-Дніпро» - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 20
січня 2014 року скасувати.

Позовні вимоги задовольнити.

Податкове повідомлення-рішення
Дніпродзержинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області № від
08.10.2013 року визнати протиправним та
скасувати.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого Адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня
виготовлення повного тексту.

Повний текст виготовлено 22 грудня 2014
року.

Головуючий:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
С.В. Сафронова

Суддя:
Д.В. Чепурнов