Справа № 806/4967/14
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 року
Житомир справа №
806/4967/14

категорія 10.1

Суддя Житомирського окружного
адміністративного суду Шимонович Р.М.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Радомишльському районі
Житомирської області до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Малинському
районі Житомирської області про
відшкодування витрат на загальну суму
744,11 грн.,-

встановив:

Управління Пенсійного фонду України в
Радомишльському районі Житомирської
області (далі - Управління) звернулось
до суду з позовом, в якому просить
відшкодувати з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Малинському
районі Житомирської області (далі -
Фонд) витрати по виплаті пенсії та
цільової грошової допомоги ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Вважає, що дії
відповідача по невідшкодуванню
зазначених витрат суперечать вимогам
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженому спільною
постановою правління Пенсійного фонду
України та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04 березня 2003 р.
№ 5-4/4.

Ухвалою суду від 04.12.2014 замінено
вибувшого відповідача - відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Радомишльському
районі Житомирської області його
правонаступником - відділенням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Малинському
районі Житомирської області.

Представник позивача в судове
засідання не прибув, згідно поданого
клопотання просить справу розглядати
без його участі.

Представник відповідача подала заяву,
в якій просить справу розглядати в
порядку письмового провадження. Також,
надала суду письмові заперечення проти
позову, за змістом яких просила
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

За таких обставин згідно з частиною 6
статті 128 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд вважає за
можливе розглянути справу у письмовому
провадженні.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог з огляду на
слідуюче.

Пенсійне забезпечення громадян
України, відповідно до ст. 10 Закону
України "Про пенсійне забезпечення",
здійснюється органами Пенсійного
фонду України. Призначення та виплата
пенсій, в тому числі пенсій по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання здійснюється органами
Пенсійного фонду.

З набранням чинності Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", обов'язок
відшкодування шкоди заподіяної
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я або у разі його смерті при
настанні страхового випадку, покладено
на Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань.

Постановою Правління Пенсійного фонду
України та Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань від 4 березня 2003 р. № 5-4/4
затверджено Порядок відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
витрат Пенсійному фонду України,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Вказаний порядок визначає механізм
відшкодування на централізованому
рівні Фондом соціального страхування
від нещасних випадків Пенсійному фонду
витрат, пов'язаних із виплатою пенсій
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер із цих причин, що призначені
особам, застрахованим згідно із
Законом України від 23 вересня 1999 р.
№1105-ХІУ "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності"
(крім осіб, зазначених у пункті 2 статті
8 цього Закону), у тому числі
добровільно застрахованим, та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам унаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних із виконанням
ними трудових обов'язків.

Статтею 21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності"
встановлено, що фонд зобов'язаний у
встановленому законодавством порядку
своєчасно та в повному обсязі
відшкодувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я, в тому числі пенсії по
інвалідності від трудового каліцтва
або професійного захворювання та
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
з цих причин, при настанні страхового
випадку.

Вищенаведеним підтверджується
існування обов'язку у відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань відшкодування витрат
Пенсійному фонду, пов'язаних з виплатою
та доставкою пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку із
втратою годувальника.

Встановлено, що УПФУ в Радомишльському
районі було подано до Фонду
соціального страхування акти
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві за
травень-серпень 2014 року.

При підписанні вказаних актів, Фондом
соціального страхування не було
прийнято до заліку частину витрат
Пенсійного фонду, що підлягають
відшкодуванню за період
травень-серпень 2014 року виплачені
потерпілим ОСОБА_1 та ОСОБА_2, та не
врахована сума допомоги на поховання
ОСОБА_3 внаслідок чого відповідачем
були складені відповідні таблиці
розбіжностей.

Підставою для неприйняття коштів до
заліку стало те, що акти за формою Н-1
відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не
відповідають вимогам закону.

Суд погоджується з доводами
відповідача з огляду на наступне.

Статтею 35 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності"
встановлено, що для розгляду справ про
страхові виплати до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
подається акт розслідування нещасного
випадку або акт розслідування
професійного захворювання за
встановленими формами.

Відтак, страховий випадок
підтверджується наявністю відповідних
документів, а саме акту за формою Н-1,
який має відповідати нормативним
вимогам.

Встановлено, що Акт №2 про нещасний
випадок на виробництві з громадянином
ОСОБА_1, який стався 05.09.1996 складений на
бланку, що був затверджений
президіумом ВЦСПС від 13.08.1982, тобто на
дату настання нещасного випадку акт
втратив чинність, до того ж у настанні
нещасного випадку на виробництві
відсутня вина підприємства. На час
настання випадку діяло відповідне
положення про розслідування та облік
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на підприємствах,
установах і організаціях, що
затверджено постановою Кабінету
Міністрів України від 10.08.1993 №623.

На підтвердження про нещасний випадок
на виробництві відносно громадянина
ОСОБА_2 від 07.02.1986 позивачем надано
пенсійному органу копію Акту (б/н) про
нещасний випадок, а для проведення
відшкодування у зв'язку з настанням
нещасного випадку на виробництві
необхідно оригінал акту за формою Н-1.
Крім того, зазначений акт не підписаний
членами комісії та не містить підпису
його затвердження.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення позовних вимог
управління Пенсійного фонду України в
Радомишльському районі Житомирської
області щодо відшкодування
відповідачем витрат по виплаті та
доставці пенсій та допомоги ОСОБА_1,
ОСОБА_2 з травня по серпень 2014 року.

Також, суд не вбачає підстав для
задоволення позову в частині
відшкодування відповідачем допомоги
на поховання померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Основ законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування (далі -
Основи), загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом (далі - роботодавець),
громадянами, а також бюджетних та інших
джерел, передбачених законом.

Згідно із ст. 4 Основ, залежно від
страхового випадку є такі види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням;
медичне страхування; страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності;
страхування на випадок безробіття;
інші види страхування, передбачені
законами України.

Відносини, що виникають за зазначеними
у частині першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 25 Основ визначено, що за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням надаються
такі види соціальних послуг та
матеріального забезпечення -
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

В силу приписів ч. 1 ст. 21 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, у разі настання
страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні: пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсію у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 11 липня 2001 р. N 826 затверджено
Порядок проведення витрат на поховання
у разі смерті потерпілого від
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, який
регулює питання проведення Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань (далі - Фонд) витрат
страхувальнику або сім'ї
застрахованого, чи іншій особі, яка
здійснювала поховання потерпілого у
разі його смерті від нещасного випадку
на виробництві або професійного
захворювання, на організацію поховання
та пов'язаних з цим ритуальних послуг.

У пункті 2 вказаного Порядку зазначено,
що витрати на поховання провадяться у
разі смерті потерпілого, що настала за
обставин, за яких настає страховий
випадок державного соціального
страхування громадян від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, перелік яких визначено
Кабінетом Міністрів України.

Організація поховання працівника, який
загинув на виробництві або помер у
лікарні під час лікування отриманої на
виробництві травми, проводиться
страхувальником (пункт 5 зазначеного
Порядку).

Згідно з абзацом другим частини
дев'ятої статті 34 Закону № 1105-XIV, у разі
смерті потерпілого, який одержував
страхові виплати і не працював, розмір
відшкодування шкоди особам, зазначеним
у статті 33 цього Закону, визначається
виходячи із суми щомісячних страхових
виплат і пенсії, які одержував
потерпілий на день його смерті, з
відповідним коригуванням щомісячних
страхових виплат згідно із статтею 29
цього Закону. Причинний зв'язок смерті
потерпілого з одержаним каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я має
підтверджуватися висновками
відповідних медичних закладів.

Аналіз норм Закону № 1105-XIV, який
визначає правову основу, економічний
механізм та організаційну структуру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, що призвели
до втрати працездатності або загибелі
застрахованих на виробництві осіб, та
зазначеного вище Порядку,
затвердженого на виконання частини 8
статті 34 цього Закону, дає підстави
вважати, що Фонд зобов'язаний
відшкодовувати виплачені іншими
страховиками суми допомоги на
поховання лише тих осіб, які померли
від нещасного випадку на виробництві
або професійного захворювання, тобто
за умови наявності причинного зв'язку
їх смерті з одержаним каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я.

Інструкцією про встановлення
причинного зв'язку смерті з
професійним захворюванням (отруєнням)
або трудовим каліцтвом, затвердженою
наказом Міністерства охорони здоров'я
України від 15 листопада 2005 року № 606,
визначено, що органом, який встановлює
причинний зв'язок смерті з професійним
захворюванням (отруєнням) або трудовим
каліцтвом, є МСЕК.

Управлінням Пенсійного фонду України в
Радомишльському районі Житомирської
області жодного належного та
допустимого доказу в підтвердження
причинного зв'язку смерті потерпілого
з одержаним каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я до суду надано не
було, що виключає обов'язок Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків відшкодовувати позивачу
допомогу на поховання та витрати на її
доставку в загальному розмірі 135,98 грн.

Така позиція суду узгоджується з
висновком Верховного Суду України в
справі № 21-108а13 від 23.04.2013 року.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог управління Пенсійного
фонду України в Радомишльському районі
Житомирської області.

Керуючись статтями 86, 128, 158-163, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України,

постановив:

У задоволенні позовних вимог
управління Пенсійного фонду України в
Радомишльському районі Житомирської
області - відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Житомирський окружний
адміністративний суд, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
Р.М.Шимонович