Справа № 161/13001/13-а 2а/161/677/13
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2014 року
Справа №
876/13136/13 Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Святецького В.В.,

суддів
Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 10 жовтня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Департаменту соціальної політики
Луцької міської ради про перерахунок
та виплату соціальних виплат,

ВСТАНОВИВ:

25.07.2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Департаменту соціальної політики
Луцької міської ради, в якому, з
врахуванням заяви від 10.10.2013 року
просив визнати відмову відповідача у
виплаті разової грошової допомоги до
05.05.2013 року та щорічної допомоги на
оздоровлення за 2013 рік в повному
розмірі протиправною та стягнути з
відповідача 5042 грн. недоплаченої
допомоги до 5 травня та 5615 грн. щорічної
допомоги на оздоровлення за 2013 рік на
користь позивача.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 10 жовтня 2013
року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, оскільки вважає, що
постанова прийнята з порушенням
закону, без посилання на норми
матеріального права.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд
першої інстанції не врахував практики
Європейського Суду з прав людини,
зокрема рішення ЄС з прав людини "Кечко
проти України".

Крім того, зазначає, що судом не
враховано, що виходячи із висловленого
в Конституції України (ст. 8, 22,64), пункту
19 постанови Пленуму Верховного Суду
України №8 від 13.06.2007 року та виходячи
із ч.2, ч.3 ст.2 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», в тому числі,
виходячи із зазначених вище рішень
Конституційного Суду України
розуміння сутності соціальних
гарантій ветеранів війни, в тому числі
із числа ветеранів органів внутрішніх
справ України, зміст та обсяг
досягнутих ними соціальних гарантій не
може бути скасовано, звужено шляхом
внесення змін до законодавства, в тому
числі і бюджетним законом України,
оскільки комплекс
організаційно-правових та економічних
заходів, спрямованих на забезпечення
соціального захисту
військовослужбовців, працівників
правоохоронних органів, більше того -
із числа ветеранів органів внутрішніх
справ України (в тому числі і надання
разової грошової допомоги до 5 травня
та щорічної допомоги на оздоровлення,
більше того - особам із числа ветеранів
органів внутрішніх справ України)
зумовлений не втратою працездатності,
безробіттям або відсутністю достатніх
засобів для існування, а особливістю
професіональних обов'язків, пов'язаних
з ризиком для життя та здоров'я.

З огляду на викладене, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

Оскільки особи, які беруть участь у
справі, у судове засідання не прибули,
хоча належним чином були повідомлені
про дату, час і місце судового
засідання, апеляційний суд у
відповідності до пункту 2 частини 1
статі 197 Кодексу адміністративного
судочинства (КАС) України вважає
можливим здійснювати розгляд справи в
порядку письмового провадження за
наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга не
підлягає до задоволення, з таких
підстав.

Судом встановлено, що позивач є
потерпілим внаслідок Чорнобильської
катастрофи віднесений до 1 категорії,
що підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1 та згідно посвідчення серії
НОМЕР_2 визнаний інвалідом війни ІІ
групи.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У ч. 3 ст. 22 Конституції України
зазначено, що при прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних
законів не допускається звуження
змісту та обсягу існуючих прав і
свобод.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що Департамент соціальної
політики правомірно здійснював
нарахування та виплату одноразової
допомоги до 5 травня та щорічної
допомоги на оздоровлення відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, відповідають
нормам матеріального права та є
правильними з таких міркувань.

Відповідно до ст. 48 наведеного Закону
передбачена щорічна допомога на
оздоровлення учасникам ліквідації
наслідків на ЧАЕС 1 категорії,
інвалідам 2 групи у розмірі 5
мінімальних заробітних плат. Розмір
мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

Положеннями ст.63 Закону передбачено, що
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону здійснюється
за рахунок Державного бюджету України.

Відповідно до вимог ст. 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
інваліди війни ІІ групи щорічно до 5
травня мають право на одержання
грошової допомоги у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком, обов'язок
щодо виплати якої, за правилами ст. 171
цього ж Закону, покладено на органи
праці та соціального захисту
населення.

Разом з тим, пунктом 4 Прикінцевих
положень Закону України від 06.12.2012 "Про
Державний бюджет України на 2013 рік"
встановлено, що у 2013 році норми і
положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50,
51, 52 та 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає вірним висновок суду першої
інстанції, що нарахування та виплату
позивачу щорічної грошової допомоги до
5-го травня та щорічну допомогу на
оздоровлення згідно Постанови
Кабінету Міністрів України було
правомірним, відповідач діяв на
підставі і в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України

Статтею 159 КАС України визначено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

В силу ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення з
одних лише формальних міркувань.

Таким чином, враховуючи вищенаведене,
суд апеляційної інстанції визнає, що
судом першої інстанції, при вирішенні
даного спору, правильно встановлено
обставини справи та ухвалено законне
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
постанова суду першої інстанції
ґрунтується на повно, об'єктивно і
всебічно з'ясованих обставинах, доводи
апеляційної скарги її не спростовують,
тому підстав для скасування постанови
суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 10 жовтня 2013 року в справі №
161/13001/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили рішенням суду
апеляційної інстанції шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:
В.В. Святецький

Судді:
Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов