Справа № 266/2649/14-а
Суддя: Геращенко І.В.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Пантелєєв Д.Г.
Суддя-доповідач - Геращенко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року справа №
266/2649/14-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Геращенка І.В.

суддів апеляційного суду
Міронової Г.М., Попова В.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Маріуполя
Донецької області на постанову
Приморського районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 21
липня 2014 року у справі № 266/2649/14-а за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Маріуполя
Донецької області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Приморського
районного суду м. Маріуполя Донецької
області із позовною заявою до
Управління Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Маріуполя
Донецької області про:

- визнання протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Маріуполя
Донецької області щодо
неперерахування позивачу державної
основної пенсії у розмірі не менше 6
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії, за шкоду заподіяну
здоров'ю, у розмірі не менше 50%
мінімальної пенсії за віком з 01.04.2014
року, відповідно до ст.ст. 49, 50, ч. 4 ст. 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок чорнобильської
катастрофи» № 796 - XII, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, що
встановлена ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, з урахуванням
фактично отриманих виплат;

- зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Маріуполя
Донецької області здійснити позивачу
перерахунок та виплату державної
основної пенсії у розмірі не менше 6
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії, за шкоду заподіяну
здоров'ю, у розмірі не менше 50%
мінімальної пенсії за віком як
інваліду 3 групи по захворюванню, що
пов'язане з ліквідацією наслідків
аварії на ЧАЕС, відповідно до ст.ст. 49, 50,
ч. 4 ст. 54, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» № 796 - XII,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, що встановлена ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з
урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність з
01.01.2014 року з урахуванням фактично
отриманих виплат.

Ухвалою Приморського районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 07
липня 2014 року адміністративний позов
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду
України в Приморському районі м.
Маріуполя Донецької області у частині
покладення обов'язку вчинити певні дії
за період з 01.01.2014 року по 06.01.2014 року -
залишено без розгляду у зв'язку із
пропуском строку для звернення до суду.

Постановою Приморського районного
суду м. Маріуполя Донецької області від
21 липня 2014 року позовну заяву
задоволено в повному обсязі.

Відповідачем подана апеляційна скарга,
в якій він просить скасувати постанову
суду та ухвалити нове рішення, яким
закрити провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує
невірним застосуванням норм
матеріального права.

Апелянт зазначає, що такий саме спір
між тими самими сторонами було
розглянуто Приморським районним судом
м. Маріуполя Донецької області та по
справі 20 червня 2014 року постановлено
рішення про часткове задоволення
позовних вимог.

Частиною 8 ст. 183-2 КАС України
передбачено, що апеляційні скарги у
справах, передбачених пунктами 1, 2
частини першої цієї статті,
розглядаються апеляційними судами в
порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
встановила.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС першої категорії,
визнаний інвалідом IІІ групи,
безстроково, що підтверджується копією
посвідчення серії НОМЕР_2 та копією
довідки МСЕК № 001692, перебуває на обліку
в Управлінні Пенсійного фонду України
в Приморському районі м. Маріуполі
Донецької області як пенсіонер.

На звернення позивача щодо розміру
сплачуваної пенсії відповідачем було
повідомлено, що ОСОБА_2 нараховується
пенсія у відповідності із Постановою
КМУ.

18 березня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
Приморського районного суду м.
Маріуполя Донецької області з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Маріуполя
Донецької області про:

- визнання протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Маріуполя
Донецької області щодо
неперерахування позивачу державної
основної пенсії у розмірі не менше 6
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю у розмірі не менше 50%
мінімальної пенсії за віком з 01.01.2014
року, відповідно до ст. 49, 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок чорнобильської катастрофи»
№ 796 - XII, виходячи з розміру мінімальної
пенсії за віком, що встановлена ч. 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, з урахуванням
фактично отриманих виплат;

- зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Маріуполя
Донецької області здійснити позивачу
перерахунок та виплату державної
основної пенсії у розмірі не менше 6
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії, за шкоду заподіяну
здоров'ю, у розмірі не менше 50%
мінімальної пенсії за віком як
інваліду 3 групи по захворюванню, що
пов'язане з ліквідацією наслідків
аварії на ЧАЕС, відповідно до ст.ст. 49, 50,
ч. 4 ст. 54, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» № 796 - XII,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, що встановлена ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з
урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність з
01.01.2014 року з урахуванням фактично
отриманих виплат.

Постановою Приморського районного
суду м. Маріуполя Донецької області від
20 червня 2014 року по справі № 266/830/14-а
позовні вимоги задоволені частково.

Визнано протиправними дії та
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Приморському районі
міста Маріуполя Донецької області
здійснити ОСОБА_2 перерахунок та
виплату відповідно до ст. ст. 49, 50, ч. 4 ст.
54, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» № 796-ХІІ, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком, що
встановлена ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність за період з 1
січня 2014 року по 20 червня 2014 року
включно, з відрахуванням фактично
проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовлено.

04 липня 2014 року позивач повторно
звернувся до Приморського районного
суду м. Маріуполя Донецької області із
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Приморському районі м.
Маріуполя Донецької області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою від 07 липня 2014 року Ухвалою
Приморського районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 07
липня 2014 року адміністративний позов
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду
України в Приморському районі м.
Маріуполя Донецької області у частині
покладення обов'язку вчинити певні дії
за період з 01.01.2014 року по 06.01.2014 року -
залишено без розгляду у зв'язку із
пропуском строку для звернення до суду.

Постановою Приморського районного
суду м. Маріуполя Донецької області від
21 липня 2014 року позовну заяву
задоволено в повному обсязі.

Визнано неправомірним нарахування та
виплату ОСОБА_4 Управлінням Пенсійного
фонду України у Приморському районі м.
Маріуполя Донецької області державної
пенсії та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, всупереч положень
ст.ст. 49, 50, 54 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України у м. Краматорську
Донецької області провести
перерахунок та виплатити з 07.01.2014 року
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, інн. НОМЕР_1,
інваліду 3-ї групи, 1-ї категорії,
державну пенсію на підставі ст.54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в обсязі не нижче від 6-ти
розмірів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, на підставі ст. 50 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в обсязі 50% розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, за відрахуванням
фактично отриманих ним сум.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 10 вересня
2014 року апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Маріуполя
Донецької області на постанову
Приморського районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 21
липня 2014 року у справі № 266/2649/14-а -
задоволено частково.

Постанову Приморського районного суду
м. Маріуполя Донецької області від 21
липня 2014 року у справі № 266/2649/14-а за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Маріуполя
Донецької області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії - скасовано в частині
позовних вимог за період з 01.01.2014 року
по 20.06.2014 року.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2
до Управління Пенсійного фонду України
в Приморському районі м. Маріуполя
Донецької області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії за період з 01.01.2014 року по
20.06.2014 року - закрито.

Між сторонами немає розбіжностей щодо
обставин справи, встановлених судом
першої інстанції та апеляційним судом,
в апеляційній скарзі вказується тільки
на порушення норм процесуального
права.

Колегія суддів вважає такий висновок
частково правомірним, а апеляційну
скаргу такою, що підлягає частковому
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного
судочинства України суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого:

1) суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України;

2) суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статті 50 Конституції
України кожен має право на безпечне для
життя і здоров'я довкілля та на
відшкодування завданої порушенням
цього права шкоди.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, зокрема, соціальний захист
потерпілого населення, визначені
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Розділ 8 даного Закону передбачає
правила призначення та виплати пенсій
і компенсацій особам, віднесеним до
категорій 1, 2, 3, 4.

Стаття 49 цього розділу визначає пенсії
особам, віднесеним до вказаних
категорій у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Стаття 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачає, що особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
відповідних розмірах, зокрема,
інвалідам ІІІ групи - 50 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Виплата зазначеної пенсії відповідно
до статті 53 даного Закону здійснюється
повністю незалежно від заробітку,
пенсії чи іншого доходу.

Нормами статті 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» визначені
підстави та умови призначення
державних пенсій особам, віднесеним до
категорії 1 та у зв'язку з втратою
годувальника. Зазначені норми
розповсюджуються на позивача як
віднесеного до категорії 1. Частина
четверта статті 54 цього Закону
передбачає, що в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчим по
ІІІ групі інвалідності - 6 мінімальних
пенсій за віком.

Згідно ч. 3 ст. 67 спеціального Закону у
разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до статті 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір
щомісячної компенсації сім'ям за
втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Відповідно п. 2 Постанови Пленуму
Вищого Адміністративного Суду України
від 16 березня 2012 року № 4 «Про судову
практику вирішення адміністративними
судами спорів, що виникають у зв'язку із
застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
(далі за текстом постанови - Постанова
Пленуму) вбачається, що, вирішуючи
питання про дію закону в часі, судам
необхідно враховувати, що чинність
закону чи окремих його положень
припиняється: а) законодавчим органом,
шляхом прийняття відповідного закону;
б) автоматично, у зв'язку із закінченням
строку, на який розрахована дія закону
(закони про Державний бюджет України на
відповідний рік тощо); в) за рішенням
Конституційного Суду України у разі
визнання неконституційним закону або
окремих його положень (ст. 152
Конституції). При цьому, враховуючи
особливість дії в часі закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік, нормативно-правовий
акт Кабінету Міністрів України,
виданий на його виконання, також діє у
межах бюджетного року.

Статтею 63 Закону (в чинній редакції)
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок державного бюджету.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» не було визначено
жодних обмежень до 3 серпня 2014 року щодо
застосування положень ст. ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Згідно до Закону України від 31 липня 2014
року «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2014 рік», який набув чинності 3 серпня
2014 року, «Прикінцеві положення» Закону
України «Про державний бюджет України
на 2014 рік» були доповнені п. 6-7, за яким
було встановлено, що з 1 січня 2014 року
норми і положення ст. ст. 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37,
39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ст. ст. 5, 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік.

Отже Законом України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік», починаючи з 3
серпня 2014 року було надано
повноваження Кабінету Міністрів
України визначати розмір пенсій,
передбачених ст. ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи з
наявного фінансового ресурсу бюджетів
усіх рівнів на 2014 рік.

Відповідно до Рішення Конституційного
Суду України від 25 січня 2012 року №
3-рп/2012 дано тлумачення, що
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України під час вирішення
справ про соціальний захист підлягають
застосуванню тоді, коли вони видані у
межах його компетенції на основі і на
виконання Бюджетного кодексу України,
закону про Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Постановою КМУ № 1210 від 23 листопада 2011
року був затверджений «Порядок
обчислення пенсій особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», який визначає механізм
обчислення пенсій по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсій у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 11 Постанови Кабінету Міністрів
України від 23 листопада 2011 року № 1210
«Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
було встановлено, що мінімальний
розмір пенсії становить для учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС: III групи
інвалідності - 145 % прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Згідно до п. 13 вказаної Постанови КМУ №
1210 щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, відповідно до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» виплачується у таких
розмірах: особам, що належать до
категорії 1 з числа учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС: інвалідам III групи -
284,7 грн.

На підставі вищевикладеного суд
приходить до висновку, що з урахуванням
внесених змін у Закон України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»,
які набули чинності з 3 серпня 2014 року,
починаючи з цієї дати застосовуватись
до спірних правовідносин повинні
положення Постанови Кабінету
Міністрів України від 23 листопада 2011
року № 1210 «Про підвищення рівня
соціального захисту найбільш
вразливих верств населення», бо
прийняті 31 липня 2014 року зміни до
застосування Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» на
підставі Закону України «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік» мають
пріоритет, бо, маючи однакову юридичну
силу, були прийняті пізніше.

Таким чином при визначенні розмірів
державної пенсії та додаткової пенсії
позивачу, за період з 1 січня 2014 року по 2
серпня 2014 року включно, слід керуватися
розмірами зазначених пенсій,
визначеними у чинній редакції ст. ст. 50,
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Натомість, починаючи з 3
серпня 2014 року, слід керуватися
розмірами державної та додаткової
пенсії позивача, визначеними у
Постанові Кабінету Міністрів України
від 23 листопада 2011 року № 1210.

Колегія суддів зазначає, що на час
виникнення спірних правовідносин,
розмір мінімальної пенсії за віком був
визначений ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», згідно якої мінімальна
пенсія за віком дорівнює розміру,
визначеного законом, прожиткового
мінімуму, встановленого для осіб, що
втратили працездатність.

Відповідно до пункту 10 Постанови
Пленуму застереження з приводу
поширення дії ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» не є перешкодою
для застосування мінімального розміру
пенсії за віком для обчислення інших
пенсій чи доплат, пов'язаних з
мінімальною пенсією за віком, оскільки
чинним законодавством не встановлено
іншого мінімального розміру пенсії за
віком.

Згідно до ст. 2 Закону України «Про
прожитковий мінімум» прожитковий
мінімум застосовується, крім іншого,
для встановлення розмірів мінімальної
пенсії за віком.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
державний бюджет України на 2014 рік»
було встановлено на 2014 рік прожитковий
мінімум в розрахунку на місяць на
особу, що втратила працездатність, в
сумі 949 грн.

Таким чином 145% від прожиткового
мінімуму на особу, що втратила
працездатність, становить у 2014 році
1376,05 грн..

Державна пенсія позивача з 21 червня 2014
року по 2 серпня 2014 року повинна була
бути не менше ніж 5694 грн., а додаткова
пенсія - 474,50 грн., відповідно.

Відповідно до ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач не довів правомірність дій
відповідно до пункту 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що постанова суду прийнята при
не вірному застосуванні норм
матеріального та процесуального права,
не повному та не всебічному досліджені
усіх матеріалів справи, висновки суду
не відповідають обставинам справи та
спростовуються доводами апеляційної
скарги, тому існують підстави для зміни
постанови суду.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів дійшла до висновку про
наявність підстав для зміни постанови
суду першої інстанції згідно статті 201
Кодексу адміністративного судочинства
України.

На підставі викладеного керуючись ст. 19
Конституції України, Законом України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2014 рік», Постановою Кабінету
Міністрів України від 23 листопада 2011
року № 1210 «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» , ст. 2, ст.160, ст. 167, ч. 8 ст.
183-2, ст. 195, п. 2 ч. 1 ст. 198, 201, ч. 1 ст. 205, ст.
206, 207 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Маріуполя
Донецької області на постанову
Приморського районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 21
липня 2014 року у справі № 266/2649/14-а -
задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду
м. Маріуполя Донецької області від 21
липня 2014 року у справі № 266/2649/14-а за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Маріуполя
Донецької області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії - змінити.

В абзаці третьому резолютивної частини
постанови Приморського районного суду
м. Маріуполя Донецької області від 21
липня 2014 року у справі № 266/2649/14-а
замість «з 07.01.2014 року» вказати «з 21
червня 2014 року по 02 серпня 2014 року».

В іншій частині постанову суду
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду в порядку
письмового провадження набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, і може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів після
набрання законної сили.

Головуючий суддя
І.В.Геращенко

Судді
Г.М. Міронова

В.В. Попов