Справа № 872/4491/13
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

872/4491/13

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Суховарова А.В. Кругового О.О.

за участю секретаря судового засідання: Фірсіка Д.Ю

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль"

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2012 року

до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про визнання неправомірним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У литопаді 2012 року Державне підприємство «Криворізька теплоцентраль» ( далі – Позивач) звернулося до суду з позовом до Управління пенсійного фонду в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ( далі – Відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення №1088 від 11.10.2012 року про застосування до них штрафних санкцій у розмірі 36 061,01 грн. та нарахування пені у сумі 1 664,25 грн. несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату ( несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване рішення було прийнято відповідачем з порушенням приписів п.4 ст.12 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, яка встановлює заборону на застосування штрафних санкцій зокрема за невиконання зобов’язань щодо сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов’язкового державного соціального страхування протягом дії мораторію, оскільки ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2005 року порушено провадження у справі про банкрутство позивача та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2012 року у задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» - відмовлено.

Постанова суду обґрунтована тим, що оскільки строк виконання зобов'язань зі сплати страхових внесків настав у Позивача після 07.04.2005 року, тобто, після порушення провадження у справі про банкрутство та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, то дія мораторію на виконання цих зобов'язань не розповсюджується. Так як господарським судом не приймалось рішення про визнання ДП «Криворізька теплоцентраль» банкрутом та не відкривалась ліквідаційна процедура, отже, пенсійний орган не мав підстав не нараховувати штрафні (фінансові) санкції та пеню, як санкцію за порушення позивачем вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, відповідно до ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ДП «Криворізька теплоцентраль» подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та невірне трактування правових норм, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2012 року та прийняти нову постанову про задоволення їх вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом безпідставно не враховано, що оскільки Відповідачем нараховані штрафні санкції за неналежне виконання Позивачем зобов’язань щодо слати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов’язкового державного соціального страхування за період дії мораторію щодо Позивача, тому таке нарахування суперечить вимогам Закону (п.4.ст.12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст..12 Закону про банкрутство).

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ДП «Криворізька теплоцентраль» зареєстроване, як платник єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

11.10.2012 року управлінням Пенсійного фонд України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на підставі п.2 ч.11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» прийнято рішення №1088 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за серпень 2012 року. ( а.с.5)

Крім того, судом встановлено, що ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2005 року порушено провадження у справі №Б15/69-05 про банкрутство державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» та введено мораторій на задоволення на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2011 року провадження про банкрутство державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» було зупинено до 01.01.2013 року. ( а.с.6,7)

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ДП «Криворізька теплоцентраль», суд першої інстанції виходив з того, що оскільки строк виконання зобов'язань зі сплати страхових внесків настав у Позивача після 07.04.2005 року, тобто, після порушення провадження у справі про банкрутство та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, то дія мораторію на виконання цих зобов'язань не розповсюджується. Отже, оскаржуване Рішення Відповідача №1088 від 11.10.2012 року про застосування до них штрафних санкцій у розмірі 36 061,01 грн. та нарахування пені у сумі 1 664,25 грн. несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату ( несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування прийнято у межах повноважень та у відповідності до приписів Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-УІ, яким мають регулюватися спірні правовідносини.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, зазначаючи наступне.

Відповідно до статей 1, 12 Закону № 2343-XII мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, а також припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення та введення мораторію. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Наведені норми регулюють правовідносини, які виникли між боржником і кредиторами у зв'язку з неспроможністю боржника виконати після настання встановленого строку існуючі зобов'язання, і спрямовані на відновлення платоспроможності боржника або його ліквідацію з метою здійснення заходів щодо задоволення визнаних судом вимог кредиторів.

З порушенням провадження у справі про банкрутство не пов'язується завершення підприємницької діяльності боржника, він має право укладати угоди, у нього можуть виникати нові зобов'язання.

Виходячи з наведеного можна дійти висновку, що дія мораторію поширюється лише на задоволення вимог конкурсних кредиторів.

Таким чином, що стосується зобов'язань поточних кредиторів, то за цими зобов'язаннями згідно із загальними правилами нараховується неустойка (штраф, пеня), застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

За своєю правовою природою фінансові та економічні санкції є додатковими зобов'язаннями, похідними від основного зобов'язання.

Згідно з приписом частини першої статті 20 Закону № 1058-IV(у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Відповідно до частини другої статті 106 зазначеного Закону суми страхових внесків, своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами ПФУ у випадках, передбачених частиною третьою вказаної статті Закону, вважаються простроченою заборгованістю зі сплати страхових внесків і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

При цьому нарахування штрафу і пені за несплату або несвоєчасну сплату страхувальниками страхових внесків передбачено пунктом 2 частини дев'ятої статті 106 Закону № 1058-IV, а також пунктом 6 частини першої статті 13, частинами десятою та одинадцятою статті 25 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Таким чином, оскільки мораторій не зупиняє виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), які виникли після введення мораторію, то і не припиняє заходів, спрямованих на їх забезпечення.

Невиконання таких зобов'язань є правопорушенням. Отже, нарахування санкцій, застосування заходів забезпечення за невиконання зазначених зобов'язань та примусове стягнення на підставі виконавчих документів коштів на виконання таких грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також штрафних санкцій ґрунтується на законі.

Враховуючи те, що строк виконання зобов'язань зі сплати страхових внесків настав у позивача після 07 квітня 2005 року, тобто після порушення провадження у справі про банкрутство, дія мораторію на виконання цих зобов'язань не поширюється.

Нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій з усіх видів заборгованості за зобов'язаннями, строк виконання яких настав після порушення справи про банкрутство та введення мораторію, припиняється згідно з частиною першою статті 23 Закону № 2343-XII лише з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

За таких обставин посилання заявника апеляційної скарги на те, що оскільки Відповідачем нараховані штрафні санкції за неналежне виконання Позивачем зобов’язань щодо слати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов’язкового державного соціального страхування за період дії мораторію щодо Позивача, і тому таке нарахування суперечить вимогам Закону (п.4.ст.12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст..12 Закону про банкрутство), визнаються колегією суддів безпідставними та такими, що спростовуються встановленими судом обставинами справи та вищенаведеними правовими нормами, що регулюють спірні правовідносини.

У межах доводів апеляційної скарги підстави для скасування чи зміни судового рішення відсутні.

Керуючись п. ч.1 ст.198, ст. 200, ст. 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» – залишити без задоволення.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України у порядку та строки, передбачені статтею 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено 16 грудня 2014 року.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: О.О. Круговий