Справа № 826/14217/14
Суддя: Грищенко Т.М.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Погрібніченко І.М.
Суддя-доповідач: Грищенко Т.М.
У Х В А Л А

Іменем України

16 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Грищенко
Т.М.,

суддів
Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі Киш С.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, згідно ч.1 ст. 41 КАС України,
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
03 листопада 2014 р. у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Кіровоградська нафтова компанія" до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві про
скасування податкових
повідомлень-рішень від 04 вересня 2014
року № 03, № 09, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Кіровоградська
нафтова компанія" звернулося до суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у місті Києві,
в якому просить скасувати податкові
повідомлення-рішення від 04 вересня 2014
року №03, №09.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
03 листопада 2014 року адміністративний
позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення,
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що є на його
переконання підставою для зміни
судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
Державною податковою інспекцією у
Печерському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві була
проведена планова виїзна перевірка
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кіровоградська
нафтова компанія" з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 01 квітня 2011 року по 31 грудня 2013
року, валютного та іншого
законодавства за період з 01 квітня 2011
року по 31 грудня 2013 року. Результати
перевірки оформлені актом від 18 серпня
2014 року № 778/26-55-22-09/30708038.

В ході проведення документальної
позапланової виїзної перевірки та
згідно висновків цього Акта,
відповідачем порушено вимоги пункту
138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1
статті 139 Податкового кодексу України,
в результаті чого занижено податок на
прибуток на загальну суму 2010175,00 грн., в
тому числі: за 2013 рік на суму 2 010 175, 00
грн.; - статті 241, статті 242, статті 249
розділу VІІІ Податкового кодексу
України, в результаті чого занижено
податкове зобов'язання по екологічному
податку за період з 01 квітня 2011 року по
31 грудня 2013 року в сумі 166718,77 грн., в тому
числі: за ІІІ квартал 2012 року в сумі 16 097,
23 грн., за IV квартал 2012 року в сумі 46 328, 17
грн., за І квартал 2013 року в сумі 6 689, 96
грн., за ІІ квартал 2013 року в сумі 39 777, 69
грн., за ІІІ квартал 2013 року в сумі 28 832, 87
грн., за IV квартал 2013 року в сумі 28 992, 85
грн.

22 серпня 2014 року позивачем подано до
податкового органу письмові
заперечення № 01-22/08-14 (вх. ДПІ у
Печерському районі ГУ Міндоходів у
місті Києві № 43600/10 від 22 серпня 2014 року)
на акт перевірки від 18 серпня 2014 року №
778/26-55-22-09/30708038, за результатами розгляду
яких відповідачем висновки, викладені
в акті перевірки залишено без змін.

04 вересня 2014 року на підставі акту
перевірки ДПІ у Печерському районі ГУ
Міндоходів у місті Києві винесені
податкові повідомлення-рішення:

- № 09, яким згідно із підпунктом
54.3.2 пункту 54.3 статті 54, відповідно до
пункту 121.1 статті 121, пункту 123.1 статті 123
Податкового кодексу України за
порушення пункту 138.2 статті 138,
підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139
Податкового кодексу України ТОВ
«КІРОВОГРАДСЬКА НАФТОВА КОМПАНІЯ»
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток приватних
підприємств в загальному розмірі 3 015 263,
00 грн., в тому числі: за основним
платежем - в розмірі 2 010 175, 00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - в
розмірі 1 005 088, 00 грн.;

- № 03, яким згідно із підпунктом
54.3.2 пункту 54.3 статті 54, відповідно до
пункту 120.1 статті 120, пункту 123.1 статті 123
Податкового кодексу України за
порушення статті 241, статті 242, статті 249
розділу VІІІ Податкового кодексу
України ТОВ «КІРОВОГРАДСЬКА НАФТОВА
КОМПАНІЯ» збільшено суму грошового
зобов'язання з екологічного податку в
загальному розмірі 208 398, 46 грн., в тому
числі: за основним платежем - в розмірі
166 718, 77 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - в розмірі 41 679, 46 грн.

З підстав незгоди з правомірністю
податкових повідомлень-рішень, позивач
звернувся до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, вказав на те, що у позивача в
перевіряємому періоді були відсутні
підстави оподатковувати паливо
моторне альтернативне А-92Е, А-95Е Турбо
за ставкою екологічного податку, що
застосовується до біопалива, а саме:
біодизеля.

Колегія суддів погоджується із таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Позивачем в підтвердження своєї
позиції та правомірності формування
валових витрат за результатами
взаємовідносин з ТОВ
«Кіровограднафтопереробка» було
укладено такі договори:

- договір поставки нафтопродуктів від 04
січня 2013 року № НП-2/13, укладений між ТОВ
«Кіровограднафтопереробка»
(постачальник) та ПП «Кіровоградська
нафтова компанія» (покупець)
(правонаступником ПП «Кіровоградська
нафтова компанія» є позивач),
відповідно до умов якого постачальник
зобов'язується передати у власність
покупцеві, а покупець зобов'язується
прийняти та оплатити нафтопродукти
(фракцію бензинову
лігроінову/ФБЛ/орієнтовно до 5000 тон,
паливо моторне альтернативне А-95Е до 1000
тон, дизельне паливо орієнтовно до 2000
тон, масло нафтове орієнтовно до 4000 тон,
та ін. нафтопродукти);

- договір поставки нафтопродуктів від 14
травня 2013 року № ДС-71/13, укладений між
ТОВ «Кіровограднафтопереробка»
(постачальник) та ПП «Кіровоградська
нафтова компанія» (покупець),
відповідно до умов якого постачальник
зобов'язується передати у власність
покупцеві, а покупець зобов'язується
прийняти та оплатити дистилят-сирець
оливний середній орієнтовно до 15000 тон
на рік;

- договір поставки нафтопродуктів від 01
березня 2013 року № НП-48/13, укладений між
ТОВ «Кіровограднафтопереробка»
(постачальник) та ПП «Кіровоградська
нафтова компанія» (постачальник),
відповідно до умов якого постачальник
зобов'язується передати у власність
покупцеві, а покупець зобов'язується
прийняти та оплатити нафтопродукти
(бітум дорожній БНД 60/90 до 15000 тон, та ін.
нафтопродукти).

Договори підписані директорами ТОВ
«Кіровограднафтопереробка» та ПП
«Кіровоградська нафтова компанія» та
скріплені печатками підприємств.

Виконання вказаних договорів
підтверджується наступними первинними
документами: додатковими угодами до
договорів, заявками на відвантаження
нафтопродуктів, рахунками-фактурами,
видатковими накладними, податковими
накладними, актами прийому-передачі до
договорів, які відображені в
бухгалтерському та податковому обліку
позивача.

Придбані масло нафтове та
дистилят-сирець оливний середній у
подальшому були перероблені позивачем
у вакуумний газойль та бітум БНД 60/90 та
реалізовані АО «ГФФ АО», ТОВ «Арта-К»,
ТОВ «Велес-М», ТОВ «Компанія
«Оіл-Сервіс», ТОВ «Солара-Трейд», ПП
«Терстар», ТОВ «Прилуцький
нафтоналив», ТОВ «Теплолюкс-Юг», ТОВ
«ДСУ № 44», ТОВ «Галсана», ПП
«Ромтрансоіл», ТОВ «Аксіома», ТОВ
«Регіон-Продукт», що підтверджується
контрактом, додатковими угодами
(специфікаціями) до контракту,
вантажними митними деклараціями,
рахунками-фактурами,
відвантажувальними відомостями,
експортними накладними, податковими
накладними, актами приймання-передачі
товару, товарно-транспортними
накладними, паспортами якості.

Позивачем за результатами переробки
масла нафтового та дистилят-сирцю
оливного середнього у вакуумний
газойль та бітум БНД 60/90 було до складу
витрат з придбання сировини й
матеріалів по рядку 5.1 Декларації
«Собівартість придбаних (виготовлених)
та реалізованих товарів (робіт,
послуг)» віднесено суму у розмірі 31 956
486, 00 грн.

Відповідачем за результатами
перевірки на підставі даних
«Журналу-ордеру і Відомість по рахунку
23 Виробництво за 2013р.», бухгалтерської
проводки Дт 23 „Виробництво", Кт 20
«Сировина й матеріали» зроблено
висновок про не підтвердження
задекларованих позивачем витрат з
придбання сировини й матеріалів по
рядку 5.1 Декларації „Собівартість
придбаних (виготовлених) та
реалізованих товарів (робіт, послуг)" на
суму 14 280 755 грн.

Разом з тим, позивачем було надано акти
переробки масла нафтового, акти
переробки дистилята-сирця оливного
середнього, з яких вбачається, що об'єми
придбаних нафтопродуктів (масло
нафтове, дистилят-сирець оливний
середній є більшими за об'єми
реалізованих нафтопродуктів
(вакуумний газойль, бітум БНД 60/90). Тобто
вказаними актами підтверджуються
понесені позивачем втрати у розмірі 1%,
що відповідає сумі у розмірі 14 280 755 грн.
при переробці масла нафтового та
дистилята-сирця оливного середнього.

Перевіривши повноту встановлення
судом першої інстанції фактичних
обставин справи та правильність
застосування ним норм матеріального і
процесуального права, колегія
Київського апеляційного
адміністративного суду зазначає
наступне.

Відповідно до пункту 14.1.36 Податкового
кодексу господарська діяльність -
діяльність особи, що пов'язана з
виробництвом (виготовленням) та/або
реалізацією товарів, виконанням робіт,
наданням послуг, спрямована на
отримання доходу і проводиться такою
особою самостійно та/або через свої
відокремлені підрозділи, а також через
будь-яку іншу особу, що діє на користь
першої особи, зокрема за договорами
комісії, доручення та агентськими
договорами.

За приписами підпункту 14.1.27 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу витрати -
сума будь-яких витрат платника податку
у грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних
для провадження господарської
діяльності платника податку, в
результаті яких відбувається
зменшення економічних вигод у вигляді
вибуття активів або збільшення
зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1
статті 134 Податкового кодексу об'єктом
оподаткування є прибуток із джерелом
походження з України та за її межами,
який визначається шляхом зменшення
суми доходів звітного періоду,
визначених згідно зі статтями 135-137
цього Кодексу, на собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та суму інших витрат
звітного податкового періоду,
визначених згідно зі статтями 138-143
цього Кодексу, з урахуванням правил,
встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 Податкового
кодексу України витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

До складу витрат не включаються
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку (пп. 139.1.9
п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу
України).

Разом з тим, колегія суддів вказує на
залежність права платника податку на
нарахування податкового кредиту від
фактичного здійснення господарської
операції з підтвердженням такого
здійснення достовірними первинними
документами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», первинним
документом вважається документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.
Господарською операцією, в свою чергу є
дія або подія, яка викликає зміни в
структурі активів та зобов'язань,
власному капіталі підприємства.

Згідно ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це не можливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа;
дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції і правильність її оформлення;
особистий підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Вищенаведені факти свідчать про
звичайну фінансово-господарську
діяльність позивача, відповідають
вимогам, поставленим чинним
законодавством до первинних
документів, а відтак наділені
юридичною силою та є належними
доказами реальності здійснених
господарських операцій ПП
«Кіровоградська нафтова компанія».

Таким чином, позивачем правомірно
сформовано витрати з придбання
сировини й матеріалів по рядку 5.1
Декларації «Собівартість придбаних
(виготовлених) та реалізованих товарів
(робіт, послуг)» у сумі 14 280 755, 00 грн.

Також, відповідачем було встановлено
заниження позивачем податкового
зобов'язання по екологічному податку
за період з 01.04.2011 року по 31.12.2013 року на
суму 166 718, 77 грн.

Підставою для висновку стало не
включення позивачем до податкових
декларацій з екологічного податку за
2012-2013 роки обсяги виробленого палива
(за обліковими документами «паливо
моторне альтернативне А-95Е Турбо,
паливо моторне альтернативне А-92Е
Турбо»), яке згідно із експертним
висновком визначається альтернативним
видом рідкого палива і відповідає коду
(пункт 244.2 статті 244 Податкового
кодексу України - «біодизель»).

Так, платниками податку, відповідно до
пункту 240.2 статті 244 Податкового
кодексу України, є суб'єкти
господарювання, юридичні особи, що не
провадять господарську
(підприємницьку) діяльність, бюджетні
установи, громадські та інші
підприємства, установи та організації,
постійні представництва нерезидентів,
включаючи тих, які виконують агентські
(представницькі) функції стосовно
таких нерезидентів або їх засновників,
а також громадяни України, іноземці та
особи без громадянства, які здійснюють
викиди забруднюючих речовин в
атмосферу пересувними джерелами
забруднення у разі використання ними
палива.

Податок, що справляється за викиди в
атмосферне повітря забруднюючих
речовин пересувними джерелами
забруднення у разі використання
палива, утримується і сплачується до
бюджету податковими агентами (пункт 241.1
статті 241 Податкового кодексу України).

Як передбачено підпунктом 241.2.1 пункту
241.2 статті 241 Податкового кодексу
України, до податкових агентів
належать суб'єкти господарювання, які
здійснюють торгівлю на митній
території України паливом власного
виробництва та/або передають замовнику
або за його дорученням іншій особі
паливо, вироблене з давальницької
сировини такого замовника.

Згідно із підпунктом 242.1.4 пункту 242.1
статті 242 Податкового кодексу України,
об'єктом та базою оподаткування є
обсяги та види палива, у тому числі
виробленого з давальницької сировини,
реалізованого або ввезеного на митну
територію України податковими
агентами, крім: обсягів палива
вивезених з митної території України в
митних режимах експорту або реекспорту
та/або переробки на митній території
України засвідчених належно
оформленою митною декларацією; мазуту
та пічного палива, що використовуються
в процесі виробництва тепло- та
електроенергії.

Пунктом 244.2 статті 244 Податкового
кодексу України визначені ставки
податку за викиди в атмосферне повітря
забруднюючих речовин пересувними
джерелами забруднення у разі ввезення
палива на митну територію України,
відповідно до якого дизельне біопаливо
(код товару згідно з УКТ ЗЕД 3824 90 98 00,
опис товару згідно з УКТ ЗЕД -
біодизель) станом на 2012 рік
оподатковувалося екологічним податком
за ставкою 58, 00 грн. за тону, станом на 2013
рік відповідно - 68, 15 грн.

Так, в матеріалах справи знаходяться
Технічні умови ТУ У 24.6-2:2010
«Паливо моторне альтернативне «Турбо»,
затверджені ТОВ
«Паливно-альтернативні технології» 12
лютого 2010 року, зареєстровані
Державним комітетом України з питань
технічного регулювання та споживчої
політики (Держспоживстандарт України),
Державним підприємством
Всеукраїнський державний
науково-виробничий центр
стандартизації, метрології,
сертифікації та захисту прав
споживачів (Укрметртестстандарт) в
книзі обліку 07 червня 2010 року за №
02568182/035719.

При цьому, відповідно до свідоцтв від 20
березня 2013 року серії РП-См № 97, № 98,
виданих позивачу Державним агенством з
енергоефективності та
енергозбереження України, паливо
моторне альтернативне А-92Е, А-95Е Турбо
за ТУ У 24.6-2:2010 зі змінами № 1, 2
ідентифіковане як альтернативне.

Таким чином, паливо моторне
альтернативне А-92Е, А-95Е Турбо не є
біодизелем.

Відповідно до Пояснень до Української
класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності,
затверджених наказом Державної митної
служби України від 30 грудня 2010 року №
1561 ( в редакції наказу від 18 липня 2012
року № 373) до товарної підкатегорії 3824 90
98 00, серед іншого, включається
біодизель та його суміші (що не містять
або містять менш як 70 мас. % нафти або
нафтопродуктів, одержаних з
бітумінозних порід) на основі
моноалкільних складних ефірів жирних
кислот.

Таким чином, у позивача в перевіряємому
періоді були відсутні підстави
оподатковувати паливо моторне
альтернативне А-92Е, А-95Е Турбо за
ставкою екологічного податку, що
застосовується до біопалива, а саме:
біодизеля.

Відповідно до пункту 123.1 статті 123
Податкового кодексу України у разі
якщо контролюючий орган самостійно
визначає суму податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, - це тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
в розмірі 25 відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання, завищеної
суми бюджетного відшкодування. При
повторному протягом 1095 днів визначенні
контролюючим органом суми податкового
зобов'язання з цього податку, зменшення
суми бюджетного відшкодування, тягне
за собою накладення на платника
податків штрафу у розмірі 50 відсотків
суми нарахованого податкового
зобов'язання, завищеної суми
бюджетного відшкодування.

Виходячи із вказаної норми Закону
застосування штрафу, можливо лише у
разі порушення платником податків норм
чинного законодавства та самостійним
визначенням у зв'язку з цим податкового
зобов'язання контролюючим органом.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не довів правомірність
своїх рішень.

На підставі вищенаведеного, приймаючи
до уваги, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для зміни або скасування постанови
суду.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 03 листопада 2011 р. -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.М.Грищенко

Судді
І.О.Лічевецький

В.Е.Мацедонська

Головуючий суддя
Грищенко Т.М.

Судді:
Лічевецький І.О.

Мацедонська В.Е.