Справа № 2а-4538/12/2070
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 року
м. Київ К/9991/50219/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого
Степашка О.І.

суддів:
Островича С.Е.

Вербицької О.В.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Чугуївської об'єднаної державної
податкової інспекції Харківської
області Державної податкової служби

на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 11.05.2012

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 18.07.2012

у справі №2-а-4538/12/2070

за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

до Чугуївської об'єднаної
державної податкової інспекції
Харківської області Державної
податкової служби

про скасування рішень

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі
по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_2)
звернувся до суду з позовом до
Чугуївської об'єднаної державної
податкової інспекції Харківської
області Державної податкової служби
(далі по тексту - відповідач, Чугуївська
ОДПІ) про скасування податкових
повідомлень-рішень від 21.01.2011 №001151722,
№ та від 08.02.2011 №.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 11.05.2012, яка
залишена без змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 18.07.2012, позов задоволено частково.
Скасовано податкові
повідомлення-рішення від 21.01.2011 №001151722
про сплату 1329,50 грн. податку з доходів
найманих працівників та № про
сплату 960,00 грн. податку з доходів
фізичних осіб. В іншій частині позовних
вимог відмовлено.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій і прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог повністю, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідачем проведена
документальна позапланова невиїзна
перевірка позивача з питань
правильності, повноти нарахування та
своєчасності перерахування до бюджету
податку з доходів найманих працівників
за період діяльності з 01.02.2010 по 20.01.2011.

За наслідками перевірки податковим
органом зроблений висновок про
порушення позивачем пп. 4.2.1 п. 4.2 ст. 4, п.
7.1 ст. 7, пп. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8, п. 19.2 «а» ст. 19
Закону України від 22.05.2003 №889-IV «Про
податок з доходів фізичних осіб» (далі
по тексту - Закон №889-IV) та пп. 162.1.3 п. 162.1
ст. 162, пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, пп. 164.2.2 п. 164.2
ст. 164, п. 167.1 ст. 167, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168,
абз. «а» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу
України, ст. 2 Указу Президента України
від 03.07.1998 №727/98 «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва».

На підставі вказаних висновків
податковим органом 21.12.2011 прийняті
податкові повідомлення-рішення:
№ про збільшення позивачу
зобов'язання з податку з доходів
найманих працівників на загальну суму
1329,50 грн. (за основним платежем - 1080,00
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - 249,50 грн.); № про
збільшення позивачу зобов'язання з
податку з фізичних осіб, нарахований до
1 січня 2011 року, - 960,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги частково,
суди попередніх інстанцій виходили з
наступних обставин, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

В силу положень Закону №889-IV до складу
загального місячного оподатковуваного
доходу включаються: доходи у вигляді
заробітної плати, інші виплати та
винагороди, нараховані (виплачені)
платнику податку відповідно до умов
трудового або цивільно-правового
договору. Ставка податку становить 15 %
від об'єкта оподаткування, крім
випадків, визначених у пунктах 7.2 - 7.4
цієї статті. Оподаткування доходів,
нарахованих (виплачених) платнику
податку податковим агентом. Податковий
агент, який нараховує (виплачує)
оподатковуваний дохід на користь
платника податку, утримує податок від
суми такого доходу за його рахунок,
використовуючи ставку податку,
визначену у відповідних пунктах статті
7 цього Закону. Особи, які відповідно до
цього Закону мають статус податкових
агентів, зобов'язані: своєчасно та
повністю нараховувати, утримувати та
сплачувати (перераховувати) до бюджету
податок з доходу, який виплачується на
користь платника податку та
оподатковується до або під час такої
виплати та за її рахунок.

Аналогічні за змістом норми права
закріплені і в положеннях п.162, пп. 163.1.1
п. 163.1 ст. 163, пп. 164.2.2 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст.
167, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, абз. «а» п. 176.2 ст.
176 Податкового кодексу України.

Аналіз наведених норм свідчить, що
позивач, як податковий агент найманої
особи - громадянина, обтяжений
обов'язком щомісячно нараховувати та
сплачувати до бюджету 15 % від фактично
отриманого таким громадянином доходу.

Однак, судами вірно зазначено, що
висновок податкового органу про
загальну суму виплаченої заробітної
плати у розмірі 7200,00 грн. з лютого 2010
року по січень 2011 року не підтверджений
належними та допустимими в розумінні
ст. 70 Кодексу адміністративного
судочинства України доказами.

Крім того, трудовий договір між ФОП
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не укладався, трудова
книжка ОСОБА_3 позивачу не
передавалась, будь-яких фактичних
даних про те, в період часу лютий 2010
року - січень 2011 року ОСОБА_3 фактично
допущена ФОП ОСОБА_2 до роботи,
матеріали справи не містять.

Щодо порушення позивачем положень п. 2
Указу Президента «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва»
колегія суддів зазначає, що відповідно
до вказаної норми матеріального права
суб'єкти малого підприємництва -
фізичні особи мають право самостійно
обрати спосіб оподаткування доходів за
єдиним податком шляхом отримання
свідоцтва про сплату єдиного податку.
Ставка єдиного податку для суб'єктів
малого підприємництва - фізичних осіб
встановлюється місцевими радами за
місцем їх державної реєстрації залежно
від виду діяльності і не може становити
менше 20 гривень та більше 200 гривень на
місяць. У разі коли платник єдиного
податку здійснює підприємницьку
діяльність з використанням найманої
праці або за участю у підприємницькій
діяльності членів його сім'ї, ставка
єдиного податку збільшується на 50
відсотків за кожну особу.

Однак, матеріалами справи не
підтверджується факт здійснення
позивачем підприємницької діяльності
з використанням найманої праці з
лютого 2010 року по січень 2011 року, у
зв'язку з чим ставка єдиного податку
повинна була збільшитись на 50% за кожну
найману особу.

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується із твердженням
судів щодо неправомірності прийняття
податкових повідомлень-рішень від
21.01.2011 №001151722 та №.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суди дійшли обґрунтованого
висновку щодо наявності підстав для
часткового задоволення позову.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що судами попередніх
інстанцій належним чином з'ясовані
обставини справи та надано їм
відповідну правову оцінку. Порушень
норм матеріального та процесуального
права, які могли призвести до зміни чи
скасування рішень судів попередніх
інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 220-1, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Чугуївської
об'єднаної державної податкової
інспекції Харківської області
Державної податкової служби відхилити.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 11.05.2012 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 18.07.2012
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)С.Е. Острович (підпис)О.В.
Вербицька