Справа № 2а-447/32/14
Суддя: Кузьмич С.М.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 р.
Справа № 876/6205/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича
С. М.,

суддів Улицького
В. З., Гулида Р. М.,

за участю секретаря Гнатик А.
З.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача
Левицький О. В.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Миколаївської районної ради на
постанову Миколаївського районного
суду Львівської області від 27 травня 2014
року у справі № 2а-447/32/14 за позовом
ОСОБА_3 до Миколаївської районної ради
про поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2014 року ОСОБА_3 звернулася з
адміністративним позовом до
Миколаївської районної ради, яким
просила поновити її на роботі на посаді
керуючої справами Миколаївської
районної ради Львівської області.

Позов мотивує тим, що відповідно до
розпорядження Голови Миколаївської
районної Ради Львівської області №76к
від 25 жовтня 2013 року поновлено її на
посаді керуючої справами
Миколаївської районної ради
Львівської області з 22 лютого 2011року.
Відповідно до розпорядження Голови
Миколаївської районної Ради
Львівської області №106к вона з 31 грудня
2013 року була звільнена з посади
Керуючої справами Миколаївської
районної Ради Львівської області на
підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України
- скорочення чисельності працівників.

Постановою Миколаївського районного
суду Львівської області від 27 травня 2014
року позовні вимоги задоволено.

Поновлено позивача на роботі на посаді
Керуючої справами Миколаївської
районної ради Львівської області.

З таким рішенням суду не погодився
відповідач. Подав апеляційну скаргу, в
якій посилається на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права. Просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою в
задоволенні позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом
першої інстанції не взято до уваги той
факт, що районна рада в межах наданих їй
повноважень має право визначати свою
організаційну структуру,
встановлювати чисельність працівників
і штатний розпис. Посаду, яку займала
позивач ліквідовано ще 1 січня 2008 року,
а запропонувати позивачу іншу посаду
було неможливо через відсутність
вакантних посад.

Представник позивача в судовому
засіданні надав пояснення, просив в
задоволенні апеляційної скарги
відмовити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Представник відповідача в судовому
засіданні апеляційну скаргу підтримав,
просив рішення суду першої інстанції
скасувати та прийняти нове, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не належить до задоволення з
наступних підстав.

Вивчивши матеріали справи судом
апеляційної інстанції встановлено, що
в січні 1998 року позивач був прийнятий
на роботу в Миколаївську районну раду.
В грудні 1999 року призначений на посаду
керуючого справами районної ради.

Пунктом 1 Розпорядження Голови
Миколаївської районної ради від 31
грудня 2013 року №160К позивача звільнено
з посади керуючого справами районної
ради у зв'язку з скороченням
чисельності штату працівників
відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП
України.

Як підставу звільнення в розпорядженні
посилаються на розпорядження голови
районної ради від 30 жовтня 2013 року №78к
«Про заходи щодо скорочення
чисельності районної ради і майбутнє
вивільнення працівників».

Відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП
України трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадках змін в
організації виробництва і праці, в тому
числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників

Таке звільнення допускається, якщо
неможливо перевести працівника, за
його згодою, на іншу роботу.

Частиною 1 статті 235 КЗпП України
працівник, що був звільнений з роботи
незаконно, повинен бути поновлений на
попередній роботі органом, який
розглядає трудовий спір.

31 жовтня 2013 року №01-12/394 відповідачем
було видано Повідомлення про можливе
звільнення з посади у зв'язку із
скороченням чисельності працівників.

З аналізу цього повідомлення та інших
матеріалів справи зрозуміло, що
позивачу не пропонувалась інша посада,
а одразу було повідомлено про
відсутність можливості переведення на
іншу посаду у районній раді.

Водночас в районній раді на час
звільнення позивача існувала
аналогічна посада керуючого
справами-заступника голови районної
ради, що підтверджується рішенням ІІ-го
пленарного засідання першої сесії
районної ради №4 від 2 грудня 2010 року,
яке було в подальшому опротестовано
Миколаївським міжрайонним прокурором.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, про
безпідставність звільнення позивача
на підставі пункту 1 статті 40 КзпП
України, оскільки після такого
звільнення чисельність працівників
апарату районної ради не скоротилася.

Рішенням №2 Миколаївської районної
ради від 24 листопада 2010 року "Про
внесення змін в структуру виконавчого
апарату районної ради" в межах
чисельності працівників, виведено
посаду начальника відділу-керуючої
справами районної ради та введено
посаду керуючого справами-заступника
голови районної ради з 26 листопада 2010
року.

Враховуючи, що позивачу не було
запропоновано іншу посаду, а посаду,
яку займав позивач було замінено на
посаду з аналогічними обов'язками, суд
апеляційної інстанції погоджується з
висновками суду першої інстанції про
необхідність поновити позивача на
роботі на займаній посаді.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції було правильно встановлено
обставини справи та ухвалено судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому апеляційну скаргу належить
залишити без задоволення, а постанову
суду - без змін. Доводи апеляційної
скарги не спростовують рішення суду
першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Миколаївської
районної ради залишити без
задоволення, а постанову
Миколаївського районного суду
Львівської області від 27 травня 2014 року
у справі № 2а-447/32/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20-ти днів з дати складення в
повному обсязі.

Головуючий
Кузьмич С. М.

Судді
Улицький В. З.

Гулид Р. М.

Повний текст ухвали складено 7 грудня
2014 року