Справа № 814/2289/14
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

814/2289/14

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

02 грудня 2014 року Справа № 814/2289/14

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лісовської Н. В. розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

про

визнання протиправними дії, стягнення заборгованості в сумі 411821,00 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва, Головного управління Держказначейства України у Миколаївській області про визнання протиправними дій (бездіяльності) суб’єкта владних повноважень та стягнення (відшкодування) бюджетної заборгованості та пені.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.07.2011 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва по невідшкодуванню з бюджету податку на додану вартість за грудень 2010 року в сумі 411821,00 грн. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Артіль» бюджетну заборгованість в сумі 411821,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.03.2013 року скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі з мотивів необґрунтованості позовних вимог.

Вищим адміністративним судом України справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції у зв’язку з тим, що судами не з'ясовувався факт добровільного відшкодування податковим органом з державного бюджету спірної суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на користь позивача у межах спірних правовідносин. Крім того, відповідно до ухвали ВАСУ від 22.07.2014 року, необхідно всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи і в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, зокрема, із наданням оцінки належності способу захисту позивачем своїх порушених прав у межах спірних правовідносин.

Представниками сторін в судовому засіданні заявлені клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Суд здійснює розгляд справи в порядку письмового провадження відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України.

З'ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінив докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідив матеріали, що містяться у справі, суд дійшов висновку, що позов належить задоволенню, виходячи з наступного:

19.01.2011 р. позивач надав ДПІ податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2010 р., додатки 1-3 до декларації та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, в яких визначив суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню 411821,00 грн.

Відповідно до п.п.200.7,200.8, 200.10 ст.200 Податкового Кодексу України платник податків, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном, отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку, заявлених у ній даних.

За результатами перевірки була складена довідка про результати камеральної перевірки податкової декларації з податку на додану вартість від 18.02.2011 р. за № 209/07-000/13857386, в якій зазначено, що арифметична та логічна перевірки показників, зазначених у рядках податкової декларації з ПДВ за грудень 2010 р., та відсутність документів свідчить про – неможливість підтвердження заявленої суми бюджетного відшкодування за грудень 2010 р. у сумі 411 821 грн.

Начальник ДПІ на підставі пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України прийняв наказ № 372 від 09.03.2011 р. про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ “Артіль ЛТД” та направлення на перевірку. Відповідач надав суду акт відмови від допуску до перевірки та акт про неможливість розпочати перевірку від 10.03.2011 р.

Згідно з п. 200.11 ст. 200 Податкового Кодексу України за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушення норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки. Перелік достатніх підстав, які надають право податковим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п.3,5 Постанови Кабінету Міністрів від 27.12.2010 р. за № 1238 “Про затвердження переліку достатніх підстав, які надають податковим органам права на проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування такого податку”:

- існування розбіжностей між сумою податкового кредиту, сформованого платником за операціями з придбання товарів/послуг, та сумою податкових зобов’язань його контрагентів за операціями з постачання таких товарів/послуг, які не усунуто за результатами проведення камеральної перевірки.

- невідповідність платника жодному з критеріїв: середня заробітна плата усіх працівників не менше ніж у 2,5 рази перевищує мінімальний установлений законодавствам рівень по кожному з останніх 4-х послідовних звітних податкових періодів.

Довідка - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про невстановлення фактів порушень вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків.

За результами перевірки позивача була складена довідка, яка відповідно до Порядку № 984 від 22.12.2010 р., свідчить про відсутність порушень платником податків-позивачем податкового, валютного та іншого законодавства.

Відповідач не надав суду будь-яких доказів того, що виявлені розбіжності в ході камеральної перевірки щодо завищення податкового кредиту за листопад 2010 р. на суму 699,55 грн. та за грудень 2010 р. на суму 448,84 грн. вплинули на бюджетне відшкодування в сумі 411 821 грн. та взагалі на існування пункту 5 Постанови КМУ № від 27.12.2010 р. за № 1238 , як підстави для проведення позапланової документальної виїзної перевірки.

Відповідно до п.п.200.14 ст.200 Податкового Кодексу України якщо за результатами камеральної перевірки орган державної податкової служби виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування, сумі заявленій у податковій декларації, то такий орган приймає податкове повідомлення, яке надсилає платнику податків.

Відповідачем будь-якого рішення не приймалось, тому відповідач –ДПІ допустив бездіяльність, хоча зобов’язаний був відповідно до п.п. 200.12 Податкового Кодексу України у п’ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Згідно з п.200.17 Податкового Кодексу України джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи Державного бюджету України.

Вимога позивача про стягнення суми бюджетної заборгованості є правомірною та відповідає належному способу захисту прав та інтересів позивача, відповідно до позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 17.06.2008 р.

Як вбачається з письмових пояснень позивача, фактичне погашення заборгованості Відповідачем відбулося 31.05.2012 року на повну суму – 411821,00 грн.

Таким чином, судом встановлено факт добровільного відшкодування податковим органом з державного бюджету спірну суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість на користь позивача у межах спірних правовідносин.

Згідно з п.п.200.23 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120% облікової ставки НБУ, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та належать задоволенню.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості (частина 1 статті 11 КАС).

Згідно ст. 71 ч. 2 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При винесені рішення по адміністративній справі, суд вирішує питання про розподіл витрат відповідно до ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Артіль» ЛТД - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва по несвоєчасному відшкодуванню з бюджету податку на додану вартість за грудень 2010 р. – в сумі 411 821 грн.( чотириста одинадцять тисяч вісімсот двадцять одна грн.)

Постанова суду першої інстанції набирає чинності з моменту закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного Адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Суддя Н. В. Лісовська