Справа № 802/4150/14-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 грудня 2014 р.
Справа № 802/4150/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Крапівницької Н.Л.,

секретаря судового засідання:
Павліченко А.В.,

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1,
ОСОБА_2,

відповідача:
Цибка В.В.,

третьої особи:
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Вінниці
адміністративну справу

за позовом ОСОБА_5

до Головного управління
Держземагентства у Вінницькій області;

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача ОСОБА_6

про визнання незаконним та скасування
наказу,-

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернувся
ОСОБА_5 з позовом до Головного
управління Держземагентства у
Вінницькій області; третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача ОСОБА_6
про визнання незаконним та скасування
наказу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
наказом Головного управління
Держземагентства у Вінницькій області
"Про надання дозволу на розроблення
документації із землеустрою"
№2-3257/15-14-СГ від 10.10.2014р. за відсутності
на те дійсних обставин, надано ОСОБА_6
дозвіл на розробку проекту землеустрою
по відведенню земельної ділянки
орієнтованою площею 54,00 га в оренду із
земель державної власності
сільськогосподарського призначення на
території Комсомольської сільської
ради Козятинського району Вінницької
області для ведення фермерського
господарства. Оскільки, зазначений
наказ порушує права ОСОБА_5, а тому
позивач звернувся до суду з позовом
щодо його скасування.

Представники позивача в судовому
засіданні позов підтримали та просили
його задовольнити на підставі та в
межах заявлених позовних вимог.

Представник відповідача просив
відмовити в задоволенні позовних
вимог, з огляду на надані до суду
письмові заперечення (а.с.47).

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача ОСОБА_6
щодо позову також заперечував та
просив відмовити в задоволенні
позовних вимог, пославшись при цьому,
на законність та обґрунтованість
наказу Головного управління
Держземагентства у Вінницькій області
"Про надання дозволу на розроблення
документації із землеустрою" від
10.10.2014р. № 2-3257/15-14-СГ.

Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд дійшов висновку, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню, з огляду на таке.

24.09.2014р. ОСОБА_5 звернувся до начальника
головного управління Держземагентства
у Вінницькій області з клопотанням про
надання дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в орендну орієнтовною площею
65,97 га на території Комсомольської
сільської ради Козятинського району
Вінницької області. Згідно до штемпелю
вхідної кореспонденції 26.09.2014р.
зазначене клопотання разом з доданими
не нього матеріалами надійшло на
адресу відповідача. (а.с.15)

В той же час, 24.09.2014р. ОСОБА_6 також
звернулась з аналогічним клопотанням
про надання дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки в орендну
орієнтовною площею 53,8 га на території
Комсомольської сільської ради
Козятинського району Вінницької
області. Як свідчать матеріали справи,
зазначене клопотання разом з доданими
не нього матеріалами надійшло на
адресу відповідача 24.09.2014р. про що
свідчить штемпель вхідної
кореспонденції. (а.с.9)

10.10.2014р. Головним управлінням
Держземагентства у Вінницькій області
винесено наказ "Про надання дозволу на
розроблення документації із
землеустрою" №2-3257/15-14-СГ, яким ОСОБА_6
надано дозвіл на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки орієнтовано площею 54,00 га в
оренду із земель державної власності
сільськогосподарського призначення на
території Комсомольської сільської
ради Козятинського району Вінницької
області для ведення фермерського
господарства. (а.с.8)

Водночас, листом від 29.10.2014р. за вих.
№31-2-0.3-93832-14 відмовлено у надані
земельної ділянки ОСОБА_5 з підстав
надання зазначеної ділянки ОСОБА_7 у
відповідності до вищезазначеного
наказу. (а.с.17).

На думку позивача зазначені дії
суперечать чинному законодавству, адже
при формуванні наказу "Про надання
дозволу на розроблення документації із
землеустрою" від 10.10.2014р. №2-3257/15-14-СГ,
відповідачем безпідставно та, без
врахування дійсних обставин, надано
перевагу третій особі, у зв'язку з чим,
ОСОБА_5 змушений був звернутись до суду
з вказаним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних
вимог, суд виходив з наступного.

Питання щодо надання земельних ділянок
державної або комунальної власності
урегульовано Земельним кодексом
України (надалі - ЗК України), Законом
України "Про землеустрій", Законом
України "Про фермерське господарство".

Згідно п. 1 Положення про Державне
агентство земельних ресурсів України,
яке затверджено Указом Президента
України від 8 квітня 2011 року №445,
статусом центрального органу
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів наділено Державне агентство
земельних ресурсів України
(Держземагентство України).

Пунктом 7 вказаного Положення
передбачено, що Держземагентство
України здійснює свої повноваження
безпосередньо і через утворені в
установленому порядку територіальні
органи в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі,
районах, містах, а також через
міськрайонні, міжміські, міжрайонні
територіальні органи.

Пунктом 1 Положення про Головне
управління Держземагентства в області
затвердженого Наказом Міністерства
аграрної політики та продовольства
України від 10.05.2012 року №258 передбачено,
що Головне управління
Держземагентства в області (далі -
Головне управління) є територіальним
органом Державного агентства
земельних ресурсів України та йому
підпорядковане.

Згідно п. 4.32. Положення про Головне
управління Держземагентства в області,
Головне управління відповідно до
покладених на нього завдань передає
відповідно до закону земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності у власність або в
користування для всіх потреб в межах
області.

Частина 1 статті 116 ЗК України
встановлює, що громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом
або за результатами аукціону.

Поняття "землеустрою" визначено ст.1
Законом України "Про землеустрій", а
саме, це сукупність
нормативно-правових, економічних,
технічних документів щодо
обґрунтування заходів з використання
та охорони земель, які
передбачається здійснити протягом 5-10
і більше років.

Землеустрій здійснюється на підставі:
а) рішень органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування щодо
проведення робіт із землеустрою; б)
укладених договорів між юридичними чи
фізичними особами (землевласниками і
землекористувачами) та розробниками
документації із землеустрою; в) судових
рішень, у відповідності до ст.22 Законом
України "Про землеустрій".

Статтею 122 ЗК України передбачено
повноваження органів виконавчої влади,
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим, органів місцевого самоврядування
щодо передачі земельних ділянок у
власність або у користування, зокрема
ч.4 встановлює, що центральний орган
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів у галузі земельних відносин
та його територіальні органи передають
земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності, крім випадків,
визначених частиною восьмою цієї
статті, у власність або у користування
для всіх потреб.

Згідно з ч.2 ст. 123 ЗК України особа,
зацікавлена в одержанні у користування
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності за проектом
землеустрою щодо її відведення,
звертається з клопотанням про надання
дозволу на його розробку до
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування,
які відповідно до повноважень,
визначених статтею 122 цього Кодексу,
передають у власність або користування
такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний
розмір земельної ділянки та її цільове
призначення. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування та розмір
земельної ділянки, письмова згода
землекористувача, засвідчена
нотаріально (у разі вилучення
земельної ділянки). Верховній Раді
Автономної Республіки Крим, Раді
міністрів Автономної Республіки Крим,
органам виконавчої влади або органам
місцевого самоврядування, які
передають земельні ділянки державної
чи комунальної власності у
користування відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, забороняється вимагати
додаткові матеріали та документи, не
передбачені цією статтею.

Положення ч.1 ст. 7 Закону України "Про
фермерське господарство" аналогічно
встановлюють, що для отримання
(придбання) у власність або в оренду
земельної ділянки державної власності
з метою ведення фермерського
господарства громадяни звертаються до
відповідної районної державної
адміністрації. Для отримання у
власність або в оренду земельної
ділянки із земель комунальної
власності з метою ведення фермерського
господарства громадяни звертаються до
місцевої ради. У заяві зазначаються:
бажаний розмір і місце розташування
ділянки, кількість членів фермерського
господарства та наявність у них права
на безоплатне одержання земельних
ділянок у власність, обґрунтування
розмірів земельної ділянки з
урахуванням перспектив діяльності
фермерського господарства. До заяви
додаються документи, що підтверджують
досвід роботи у сільському
господарстві або наявність освіти,
здобутої в аграрному навчальному
закладі.

Тобто, з метою реалізації права
громадян на отримання (придбання) у
власність або в оренду земельної
ділянки останній звертається з
відповідною заявою чи клопотанням до
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування.
Імперативність зазначених норм
полягає в тому, що така заява чи
клопотання має містити обов'язкові
реквізити, зокрема, додаються графічні
матеріали, на яких зазначено бажане
місце розташування та розмір земельної
ділянки, кількість членів фермерського
господарства та наявність у них права
на безоплатне одержання земельних
ділянок у власність, обґрунтування
розмірів земельної ділянки з
урахуванням перспектив діяльності
фермерського господарства. До заяви
додаються документи, що підтверджують
досвід роботи у сільському
господарстві або наявність освіти,
здобутої в аграрному навчальному
закладі.

В контексті зазначеного, судом
встановлено, що 24.09.2014р. (дата
реєстрації заяви) ОСОБА_5 звернувся до
начальника головного управління
Держземагентства у Вінницькій області
з клопотанням про надання дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в орендну
орієнтовною площею 65,97 га на території
Комсомольської сільської ради
Козятинського району Вінницької
області. В додаток якої долучено копію
викопіювання з кадастрової карти,
копію паспорту, копія індивідуального
номеру, копію трудової книжки, копію
диплому. Згідно до штемпелю вхідної
кореспонденції 26.09.2014р. зазначене
клопотання разом з доданими до нього
матеріалами надійшло на адресу
відповідача.

В той же час, 23.09.2014р. ОСОБА_6 звернулась
з аналогічним клопотанням про надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в орендну орієнтовною площею
53,8 га на території Комсомольської
сільської ради Козятинського району
Вінницької області. Як свідчать
матеріали справи, зазначене клопотання
разом з доданими не нього матеріалами
надійшло на адресу відповідача 24.09.2014р.
про що свідчить штемпель вхідної
кореспонденції.

Відповідно до ч.3 ст.123 ЗК України
відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування,
відповідно, в межах їх повноважень у
місячний строк розглядає клопотання і
дає дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
земельної ділянки вимогам законів,
прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, а також
генеральних планів населених пунктів,
іншої містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування території населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку. Забороняється відмова
у наданні дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок, місце розташування об'єктів на
яких погоджено відповідним органом
виконавчої влади або органом місцевого
самоврядування згідно із статтею 151
цього Кодексу.

Частина 2 статті 7 Закону України "Про
фермерське господарство" також
передбачає, що заяву громадянина про
надання земельної ділянки у власність
або в оренду районна або міська
державні адміністрації або орган
місцевого самоврядування розглядають
у місячний строк і в разі її
задоволення дають згоду на підготовку
землевпорядною організацією проекту
відведення земельної ділянки.

В ході судового розгляду справи
встановлено, що вирішуючи питання щодо
надання дозволу на розробку проектної
документації однієї земельної ділянки,
відповідачем переважне право щодо
останнього надано, саме ОСОБА_7, з
урахування чого, 10.10.2014р. винесено наказ
"Про надання дозволу на розроблення
документації із землеустрою"
№2-3257/15-14-СГ, яким ОСОБА_6 надано дозвіл
на розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
орієнтовано площею 54,00 га в оренду із
земель державної власності
сільськогосподарського призначення на
території Комсомольської сільської
ради Козятинського району Вінницької
області для ведення фермерського
господарства та, як наслідок,
направлено на адресу позивача лист від
29.10.2014р. за вих. №31-2-0.3-93832-14 про
відсутність підстав щодо надання йому
дозволу розроблення проектної
документації.

В своїх поясненнях представник
відповідача зазначав, що підстав для
відмови у надані ОСОБА_7 дозволу у
відповідності до норм чинного
законодавства відсутні, адже враховано
факт зазначення в поданому клопотанні
орієнтовного розміру земельної
ділянки її цільове призначення,
кількість членів фермерського
господарства, обґрунтування розмірів
земельної ділянки з урахуванням
перспектив діяльності, до клопотання
також долучені копіювання із
зазначенням бажаного місця
розташування земельної ділянки, копію
паспорту, ідентифікаційного номеру, а
також копія диплому Вінницького
аграрного університету за напрямком
підготовки "Агрономія".

Однак, суд критично оцінює дані
посилання з огляду на те, що з листа
управління Держземагентства у
Козятинському районі Вінницької
області від 15.12.2014р. за вих. №6685
убачається, що 24.09.2014р. ОСОБА_7 лише
зверталась до управління
Держземагентства у Козятинському
районі Вінницької області з заявою
про надання викопіювання на земельну
ділянку із земель запасу на території
Комсомольської сільської ради, яке
фактично погоджено 25.09.2014р. (а.с.64).

Тобто, при зверненні до Головного
управління Держземагентства у
Вінницькій області 24.09.2014р. ОСОБА_7
подано клопотання за відсутності
графічних матеріалів на яких зазначено
бажане місце розташування та розмір
земельної ділянки.

Вказаний факт, проігноровано
відповідачем, а суд прийшов до
висновку, що заява від ОСОБА_7 була
прийнята і зареєстрована відповідачем
без всіх необхідних документів, а саме,
проекту викопіювання земельної
ділянки, яка лише погоджувалась 25.09.2014
року управлінням Держземагентства у
Козятинському районі Вінницької
області (а.с.64), а більше того, в розрізі
подання аналогічної заяви позивачем
було надано безпідставно, на думку
суду, перевагу третій особі.

Надаючи правову оцінку зазначеним
обставинам в розрізі як правової
підстави для переважного права надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, судом встановлено
безпідставність винесення
відповідачем наказу №2-3257/15-14-СГ "Про
надання дозволу на розроблення
документації із землеустрою",
оскільки, позивачем чітко зазначено
орієнтовану площу земельної ділянки
65,97 га, надано викопіювання із
технічної документації, погоджену
належним чином управлінням
Держземагентства у Козятинському
районі Вінницької області, а також
зазначено кількість членів
фермерського господарства, надано
копію трудової книжки, копію паспорту,
копію індивідуального номеру.

Суд відмічає, що аналіз зазначених
доказів свідчить про не дотримання
третьою особою положень Земельного
кодексу України та Закону України
"Про фермерське господарства" в частині
обов'язкових документів та інформації
для отримання дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки та, як наслідок,
неналежного виконання посадовими
особами Головного управління
Держземагентства у Вінницькій області
покладених завдань.

Стосовно даного факту представниками
відповідача та третьої особи жодного
пояснення не надано.

Таким чином, представником відповідача
не доведено обґрунтованість надання
переважного права щодо надання дозволу
на розробку проекту землеустрою по
відведення земельної ділянки саме
ОСОБА_7

Представники позивача в судовому
засіданні також зазначали, що при
наочному дослідженні поданих
матеріалів, у ОСОБА_5 переважне права
на отримання дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки, адже копія трудової
книжки свідчить про досвід роботи саме
в сфері сільського господарства,
натомість такий досвід відсутній у
третьої особи, оскільки наявна лише
копія диплому бакалавра за напрямом
підготовки "Агрономія".

Визначаючись щодо даного посилання
судом встановлено, що дійсно до
поданого клопотання ОСОБА_7 на
підтвердження стажу роботи не долучено
жодного документу, натомість додано
копію диплому бакалавра за напрямом
підготовки "Агроном".

На противагу зазначеному позивачем до
поданого клопотання долучено копію
трудової книжки, якою підтверджується
досвід роботи у в сфері сільського
господарства.

Приписами ст.47 Кодексу законів про
працю України, передбачено, що трудова
книжка є основним документом про
трудову діяльність працівника. Трудові
книжки ведуться на всіх працівників,
які працюють на підприємстві, в
установі, організації або у фізичної
особи понад п'ять днів. Трудові книжки
ведуться також на позаштатних
працівників при умові, якщо вони
підлягають загальнообов'язковому
державному соціальному страхуванню.
Працівникам, що стають на роботу
вперше, трудова книжка оформляється не
пізніше п'яти днів після прийняття на
роботу.

На підставі чого, суд погоджується з
позицією позивача.

Окрім того, суд також враховано той
факт, що наказом "Про надання дозволу на
розроблення документації із
землеустрою" від 10.10.2014р. №2-3257/15-14-СГ,
надано дозвіл ОСОБА_6 на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки орієнтовано площею
54,00 га території Комсомольської
сільської ради Козятинського району
Вінницької області, однак як
встановлено зазначений дозвіл
стосується трьох окремих земельних
ділянок площею 8,7454 га, 37,1786 га та 7,8909 га,
що підтверджується викопіюваннями із
проекту формування території і
встановлення меж Комсомольської
сільської ради Козятинського району
Вінницької області.

Так, ч.ч. 5,7 Закону України "Про
фермерське господарство" визначено, що
громадянам України - членам
фермерських господарств передаються
безоплатно у власність надані їм у
користування земельні ділянки у
розмірі земельної частки (паю) члена
сільськогосподарського підприємства,
розташованого на території
відповідної ради. Це положення не
поширюється на громадян, які раніше
набули права на земельну частку (пай).
Земельні ділянки, розмір яких
перевищує розмір, встановлений у
частині 5 цієї статті, передаються
громадянам у приватну власність для
ведення фермерського господарства на
підставі цивільно-правових угод.

Земельні ділянки надаються
громадянам для ведення фермерського
господарства єдиним масивом з
розташованими на них водними джерелами
та лісовими угіддями, наближеними до
існуючих шляхів, електро- і
радіотелефонних мереж, газо- і
водопостачальних систем та інших видів
інженерної інфраструктури, що
передбачає ч.7 загаченої норми Закону
України "Про фермерське господарство".

Тобто, суд прийшов до висновку, що
надані докази свідчать про
недотримання відповідачем вище
вказаної норми в частині надання
земельної ділянки єдиним майновим
масивом.

Варто відмітити, що вказаний факт, не
заперечувався представником
відповідача та представником третьої
особи в ході розгляду адміністративної
справи.

Вказану позицію також викладено в
постанові Вищого адміністративного
суду України від 22.01.2014 р. №К/800/40388/13.

Визначаючись щодо заявлених позовних
вимог, судом враховано те, що
посадовими особами відповідача
неналежно виконано покладенні
завдання в частині належності
перевірки поданих документів до
клопотання про надання дозволу на
розроблення документації із
землеустрою та, як наслідок, формування
законного та обґрунтованого рішення.

Більш того враховано порушення вимог
Закону України «Про фермерське
господарство», адже ОСОБА_6 надано
дозвіл на розробку проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки на
території Комсомольської сільської
ради Козятинського району Вінницької
області орієнтованою площею 54,00 га
трьома окремими земельними ділянками
площею 8,7454 га, 37,1786 га та 7,8909 га,

Судом також надано правову оцінку
оскаржуваному акту через призму
приписів п.1 ч.3 ст. 2 КАС України, за
якими у справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України та встановлено, що
наказ головного управління
Держземагентства у Вінницькій області
"Про надання дозволу на розроблення
документації із землеустрою" від
10.10.2014р. № 2-3257/15-14-СГ є таким, що
суперечить зазначеним положенням,
відтак підлягає скасуванню.

Окремо необхідно звернути увагу, що
відповідачем в порушення вимог ч.2 ст.71
КАС України не доведено правомірність
прийняття свого рішення, адже жодних
належних доказів чи обґрунтувань
представником відповідача не наведено
та не надано.

Таким чином, надавши правову оцінку
всім обставинам справи, які знайшли
своє підтвердження в ході судового
засідання, доводяться як показами
сторін так і матеріалами справи, суд з
метою захисту прав та інтересів
позивача, в узгодження з вимогами
статті 162 КАС України, вважає, що позов
слід задовольнити повністю, тим самим
визнати незаконним та скасувати наказ
Головного управління Держземагентства
у Вінницькій області від 10 жовтня 2014
року №2-3257/15-14-СГ "Про надання дозволу на
розроблення документації із
землеустрою".

Вирішуючи спір по суті заявлених
позовних вимог, суд виходить з того, що
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, що передбачено ч.1 ст.11
КАС України.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ
Головного управління Держземагентства
у Вінницькій області від 10 жовтня 2014
року №2-3257/15-14-СГ "Про надання дозволу на
розроблення документації із
землеустрою".

Постанова суду може бути оскаржена до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Вінницький окружний адміністративний
суд, шляхом подачі в 10-ти денний строк,
з дня її проголошення, апеляційної
скарги у порядок і строки, передбачені
статтями 186 і 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова суду набирає законної сили
в порядку ст. 254 КАС України.

Суддя Крапівницька Н. Л.