Справа № 640/13066/14-а
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 р. Справа № 640/13066/14-а

Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Тацій Л.В. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання
Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Київському районі м. Харкова
на постанову Київського районного суду
м. Харкова від 22.10.2014р. по справі №
640/13066/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Київському районі м. Харкова

про визнання незаконним та скасування
рішення про відмову у призначенні
пенсії на пільгових умовах та
зобов'язання призначити та нарахувати
пенсію за віком,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Київського
районного суду м. Харкова з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Київському районі міста Харкова, в
якому просить визнати незаконними та
скасувати рішення відповідача від
02.07.2014р. , яким відмовлено у призначенні
пенсії на пільгових умовах;
зобов'язати УПФУ в Київському районі
міста Харкова призначити та
виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на
пільгових умовах за Списком №1
відповідно до вимог п. «а» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
починаючи з 21.07.2014р. , з зарахуванням за
Списком № 1 до пільгового стажу для
призначення пенсії за Списком №1
період роботи з 20.12.1993 року по 21.07.2014
року, що складає 20 років 07 місяців 02 дні
, і з врахуванням загального трудового
стажу за період з 01.09.1981 року по 21.07.2014
року, що складає 32 роки 08 місяців 11 днів.

Постановою Київського районного суду
міста Харкова від 22.10.2014р.
адміністративний позов ОСОБА_1
задоволено. Визнано незаконним та
скасувати відмову УПФУ в Київському
районі міста Харкова в призначенні
ОСОБА_1 пенсії за віком за Списком №1
виробництв, робіт, професій, посад та
показників зі шкідливими та важкими
умовами праці, зайнятість в яких дає
право на пенсію за віком на пільгових
умовах та зобов'язати УПФУ в Київському
районі міста Харкова призначити та
нарахувати ОСОБА_1 пенсію за віком за
Списком №1, з зарахуванням пільгового
стажу періоду роботи з 20.12.1993 року по
21.07.2014 року, що складає 20 років 07 місяців
02 дні та загального трудового стажу за
період роботи з 01.09.1981 року по 21.07.2014
року, що складає 32 роки 08 місяців 11 днів.

УПФУ в Київському районі міста Харкова,
не погодившись з постановою суду
першої інстанції , надіслало
апеляційну скаргу , вважає, що під час
винесення постанови судом першої
інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права
, неповно з'ясовано обставини, які мають
значення для справи, що призвело до
винесення незаконного та невірного по
своїй суті судового рішення та просить
суд апеляційної інстанції скасувати
постанову Київського районного суду
міста Харкова від 22.10.2014р. , прийняти
нове рішення яким в задоволенні позову
відмовити в повному обсязі.

ОСОБА_1 заперечує проти задоволення
вимог апеляційної скарги та просить
суд апеляційної інстанції відмовити у
її задоволенні, постанову суду першої
інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши
рішення суду першої інстанції, доводи
апеляційних скарг, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено , що
ОСОБА_1 працював з 20.12.1993 року та працює
по теперішній час у службі
електрорухомого складу електродепо, КП
«Харківській метрополітен», виконуючи
роботи в умовах постійної зайнятості у
тунелі під землею, за професією
машиніст електропоїзду

Позивач звернувся до Управління
Пенсійного Фонду в Київському районі м.
Харкова за призначенням пенсії за
віком, на пільгових умовах, згідно зі
Списком №1, Затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 16.01.2003
року, №36, із змінами та доповненнями
внесеними постановою Кабінету
Міністрів України від 13 березня 2006 року
№276.

На момент звернення ОСОБА_1 виповнилось
50 років. Відповідно до записів в
трудовій книжці, трудовий стаж,
необхідний для призначення пенсії за
віком на пільгових умовах, становив -32
роки 08 місяців 11 днів загального
трудового стажу і 20 років 07 місяців 02
дні трудового стажу за Списком № 1,
наявність яких дає підстави для
призначення йому пенсії за віком на
пільгових умовах.

Як вбачається з довідки Комунального
підприємства «Харківській
метрополітен», атестації робочого
машиніста електропоїзду
(метрополітену) були проведені у 1994
році (наказ начальника Харківського
метрополітену від 24.11.1994 року №129 «Про
затвердження пільг та компенсацій
робітникам метрополітену за
результатами атестації робочих місць
за умовами праці»), та у 1999 році (наказ
начальника Харківського метрополітену
від 07.12.1999 року №214«Про затвердження
пільг та компенсацій робітникам
метрополітену за результатами
атестації робочих місць за умовами
праці»).

На вказаній роботі, як зазначено в
довідці , ОСОБА_1 виконував роботи в
умовах постійної зайнятості у тунелі
під землею, умови праці машиністів
електропоїзду (метрополітену) не
змінювались і відповідають проведеній
атестації у 1999 році.

Рішенням відділу УПФУ у Київському
районі м. Харкова від 02.07.2014 року, йому
відмовлено в призначенні пенсії на
пільгових умовах, в зв'язку з тим, що
ОСОБА_1 не має необхідного
підтвердженого пільгового стажу (10
років) на момент звернення

Задовольняючи позовні вимог, суд
першої інстанції виходив з того , що
відповідач безпідставно відмовив
ОСОБА_1 у призначенні пенсії на
пільгових умовах по Списку№1 при
наявності підтвердженого
вищенаведеними документами пільгового
стажу.

Проте , колегія суддів не погоджується
з висновком суду першої інстанції щодо
задоволення позовних вимог, виходячи з
наступного.

Відповідно до пункту «б» частини
першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ мають
право на пенсію за віком на пільгових
умовах, незалежно від місця останньої
роботи, працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах зі
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах; жінки - після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 20
років, з них не менше 10 років на
зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється
на підприємствах, в організаціях та
установах незалежно від форм власності
і господарювання згідно з Порядком та
розробленими на виконання постанови №
442 Методичними рекомендаціями для
проведення атестації робочих місць за
умовами праці, затвердженими
постановою Міністерства праці України
(далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року №
41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних
актів основна мета атестації полягає у
регулюванні відносин між власником або
уповноваженим ним органом і
працівниками у галузі реалізації права
на здорові й безпечні умови праці,
пільгове забезпечення, пільги та
компенсації за роботу у несприятливих
умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та
підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних
рекомендацій періодичність проведення
атестації робочих місць визначається
безпосередньо колективним договором
підприємства і проводиться не рідше
одного разу на 5 років.
Відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до
Порядку та Методичних рекомендацій
передбачає: установлення факторів і
причин виникнення несприятливих умов
праці; санітарно-гігієнічне
дослідження факторів виробничого
середовища, важкості й напруженості
трудового процесу на робочому місці;
комплексну оцінку факторів
виробничого середовища і характеру
праці на відповідність їхніх
характеристик стандартам безпеки
праці, будівельним та санітарним
нормам і правилам; установлення
ступеня шкідливості й небезпечності
праці та її характеру за гігієнічною
класифікацією; обґрунтування
віднесення робочого місця до категорії
зі шкідливими (особливо шкідливими),
важкими (особливо важкими) умовами
праці; визначення (підтвердження) права
працівників на пільгове пенсійне
забезпечення за роботу у несприятливих
умовах; складання переліку робочих
місць, виробництв, професій та посад із
пільговим пенсійним забезпеченням
працівників; аналіз реалізації
технічних і організаційних заходів,
спрямованих на оптимізацію рівня
гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку
відомості про результати атестації
робочих місць заносяться до картки
умов праці, форма якої затверджується
Мінпраці разом з Міністерством охорони
здоров'я України. Перелік робочих
місць, виробництв, професій і посад з
пільговим пенсійним забезпеченням
працівників, який складається за
результатами проведеної атестації
робочих місць, після погодження з
профспілковим комітетом
затверджується наказом по
підприємству, організації і
зберігається протягом 50 років. Витяги з
наказу додаються до трудової книжки
працівників, професії та посади яких
внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону №
1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти
висновку, що необхідними умовами для
виникнення у особи права на пенсійне
забезпечення на пільгових умовах
відповідно до пункту «б» статті 13
Закону № 1788-ХІІ є формальна
констатація факту перебування особи на
посаді або виконання нею робіт, що
містяться у списку № 2, а також
документальне підтвердження
зайнятості працівника за відповідною
професією за результатами атестації
умов праці, яке полягає у наявності
результатів атестації відповідного
робочого місця за умовами праці.
Документами, які підтверджують
результати атестації робочого місця за
умовами праці, можуть бути: карта умов
праці, наказ по підприємству про
затвердження переліку робочих місць,
виробництв, професій і посад з
пільговим пенсійним забезпеченням
працівників; трудова книжка із записом
про витяг із зазначеного наказу або з
додатком такого витягу.

З пояснень Комунального підприємства
«Харківській метрополітен», наданих до
апеляційного суду , вбачається , що з
20.12.1993 року позивач працює на посаді
машиніста електропоїзда
метрополітену.

Посада на якій він працює, згідно з
постановою Кабінету Міністрів України
№ 36 від 16.01.2003 року входить до Списку № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці,
зайнятість в яких повний робочий день
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах.

За результатами атестації робочих
місць за умовами праці, проведеної в 1999
році, наказом начальника метрополітену
від 07.12.1999 року № 214 машиністам
електропоїздів в електродепо
«Московське» і «Салтівське» ДП
«Харківський метрополітен»
підтверджено пільгове пенсійне
забезпечення за Списком № 1.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 16.01.2003 року № 36 «Про затвердження
списків виробництв, робіт, професій,
посад і показників, зайнятість в яких
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах» , професія «машиніст
електропоїзда» (метрополітену)
вилучена із Списку № 1, який дає право
на пільгове пенсійне забезпечення.
Відсутність підстав щодо вилучення
професії машиніста електропоїзда
(метрополітену) призвело до чисельних
скарг машиністів всіх метрополітенів.

Враховуючи невизначеність пільгового
пенсійного забезпечення машиністів,
чергова атестація робочих місць за
умовами праці в 2004 році не проводилась
і була відкладена до прийняття
відповідних рішень на рівні Мінпраці
та Кабінету Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 13.03.2006 року № 276, якою внесено зміни
до постанови Кабінету Міністрів
України від 16.01.2003 року № 36, професія
«машиніст електропоїзда»
(метрополітену) включена до Списку № 1
пільгового пенсійного забезпечення.

Однак , атестація робочого місця
позивача не була проведена взагалі
після внесення змін до постанови
Кабінету Міністрів України від 16.01.2003
року № 36 щодо включення професії
«машиніст електропоїзда»
(метрополітену) до Списку № 1
пільгового пенсійного забезпечення.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що відмова управління
ПФУ зарахувати період роботи позивача
на підприємстві машиністом
електропоїзда з 16 січня 2003 року по 21
липня 2014 року, яка включена до списку №
1, до пільгового стажу внаслідок не
проведення атестації цієї посади на
підприємстві є обґрунтованою та
відповідає вимогам закону, тому
позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

При винесені оскаржуваного рішення
судом першої інстанції порушено норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, тому
постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню відповідно
положень ст. 202 КАС України з прийняттям
нової постанови про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198,
ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Харкова задовольнити.

Постанову Київського районного суду м.
Харкова від 22.10.2014р. по справі №
640/13066/14-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в позові
ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло
З.Г.Судді(підпис) (підпис) Тацій Л.В.
Григоров А.М. Повний текст постанови
виготовлений 19.12.2014 р.