Справа № 757/27865/14-а
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
1-й інстанції: Бортницька В.В.
Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А

Іменем України

18 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Твердохліб
В.А.;

за участю секретаря: Кінзерської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Печерського районного суду
м.Києва від 24 жовтня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Сімферопольському районі Автономної
Республіки Крим, Пенсійного фонду
України, Управління Пенсійного фонду
України в Генічеському районі
Херсонської області, третя особа:
Державна України в особі Державної
казначейської служби України про
визнання бездіяльності та дій
неправомірними, зобов'язання
призначити пенсію, -

В С Т А Н О В
И Л А:

У вересні 2014 року, позивач звернулася
до Печерського районного суду м.Києва з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Сімферопольському районі
Автономної Республіки Крим, Пенсійного
фонду України, Управління Пенсійного
фонду України в Генічеському районі
Херсонської області, третя особа:
Державна України в особі Державної
казначейської служби України про
визнання бездіяльності та дій
неправомірними, зобов'язання
призначити пенсію. Просила суд визнати
право громадянки України ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1, на пенсійне забезпечення
в Україні; визнати протиправною і
дискримінаційною бездіяльність
Пенсійного фонду України щодо не
організації та не забезпечення права
ОСОБА_2 на пенсію, у тому числі шляхом
координації і контролю її призначення,
своєчасного і в повному об'ємі
фінансування і виплати; визнати
бездіяльність УПФ України в
Центральному районі АР Крим щодо не
призначення, не нарахування і не
виплати ОСОБА_2 пенсії за віком, а також
дії щодо відмови в призначені пенсії за
її відповідною заявою протиправними і
дискримінаційними; визнати
бездіяльність Управління ПФУ в
Генічеському районі Херсонської
області щодо призначення, не
нарахування і не виплати ОСОБА_2 пенсії
за віком - протиправними і
дискримінаційними; зобов'язати
Управління ПФУ в Генічеському районі
Херсонської призначити і виплачувати з
03 березня 2014 року ОСОБА_2 пенсію за
віком, з проведенням її індексації і
здійснення компенсації втрати частини
доходу у зв'язку з несвоєчасною
виплатою незаконно не призначеної, не
нарахованої і не виплаченої пенсії,
допустивши негайне виконання пенсії за
один місяць.

Ухвалою Печерського районного суду
м.Києва від 03 жовтня 2014 року
адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Сімферопольському районі Автономної
Республіки Крим, Пенсійного фонду
України, Управління Пенсійного фонду
України в Генічеському районі
Херсонської області, третя особа:
Державна України в особі Державної
казначейської служби України про
визнання бездіяльності та дій
неправомірними, зобов'язання
призначити пенсію, за період з 03.03.2014
року по 30.03.2014 року - залишено без
розгляду.

Постановою Печерського районного суду
м.Києва від 24 жовтня 2014 у задоволені
позову відмовленно.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, позивач подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та прийняти нову, якою позов задоволити
повністю.

Заслухавши суддю - доповідача,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без змін
з таких підстав.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
часткового задоволення позовних вимог,
з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2.

У жовтні 1992 року позивачка виїхала на
постійне місце проживання до Держави
Ізраїль. До виїзду за кордон ОСОБА_2
мешкала в України за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач, 05.03.2014 року направив до
Пенсійного Фонду України заяву щодо
призначення їй пенсії за віком.

17.03.2014 року листом №6951/02-40 Пенсійний
Фонд України направив позивачу
відповідь, в якій останній було
повідомлено, що рішення про
призначення пенсії за віком
вирішується відповідним Управлінням
Пенсійного фонду України у районі,
місті, районі у місті за місцем
проживання (реєстрації) заявника в
України за умови особистого звернення
заявника або його уповноваженого
представника та надання заяви
встановленої форми разом з
документами, необхідними для
призначення пенсії.

Крім того, 05 березня 2014 року
представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Сімферополі АР Крим щодо призначення
позивачу пенсії за віком.

20 березня 2014 року Управління
Пенсійного фонду України в
Сімферопільському районі АР Крим надав
представнику позивача відповідь, в
якій повідомив, що ОСОБА_2 не надано
документ, до засвідчує місце її
проживання, тому у задоволені заяви про
призначення пенсії слід відмовити.

Надаючи правову оцінку позовним
вимогам необхідно зазначити наступне.

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування», заява про призначення
(перерахунок) пенсії та необхідні
документи подаються до
територіального органу Пенсійного
фонду або до уповноваженого ним органу
чи уповноваженій особі в порядку,
визначеному правлінням Пенсійного
фонду за погодженням із спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, особисто або
через представника, який діє на
підставі виданої йому довіреності,
посвідченої нотаріально.

Згідно ч. 5 ст. 45 Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування», документи про
призначення (перерахунок) пенсії
розглядає територіальний орган
Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з
дня їх надходження приймає рішення про
призначення (перерахунок) або про
відмову в призначенні (перерахунку)
пенсії.

У своїй позовній заяві, позивач
посилалася на рішення Конституційного
Суду України від 07.10.2009 №25-рп/2009.

Нормами Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування» №1058-ІУ, визнаними
неконституційними (п.2 ч.1 ст.49 та друге
речення ст.51), регулюються відносини, що
стосуються відновлення виплати раніше
призначеної пенсії на території
України. Позивачу пенсія на території
України не призначалась, оскільки вона
досягла пенсійного віку після виїзду
за кордон.

З огляду на зазначене, рішення
Конституційного суду України від 07.10.2009
№25-рп/2009 не поширює свою дію на спірні
правовідносини щодо призначення
пенсії особі, що постійно проживає за
межами України.

Відповідно п. 1 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", заява про призначення
пенсії непрацюючим громадянам і членам
їх сімей подається заявником особисто
або через представника, який діє на
підставі виданої йому довіреності,
посвідченої нотаріально,
безпосередньо до органу, що призначає
пенсію, за місцем проживання
(реєстрації), або законним
представником відповідно до
законодавства за місцем проживання
(реєстрації) заявника

Згідно до п. 2 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", заява про призначення
пенсії працюючим громадянам і членам
їх сімей (у зв'язку з втратою
годувальника) та про відстрочку часу її
призначення відповідно до Закону)
подається працівником (членом його
сім'ї у зв'язку з втратою годувальника)
до управління Пенсійного фонду України
у районах, містах і районах у містах
(далі - орган, що призначає пенсію) через
уповноважену посадову особу
підприємства, установи, організації
(далі - посадова особа). За бажанням
особи така заява може бути подана
особисто за місцем проживання
(реєстрації).

Відповідно до Порядку за документ, що
засвідчує місце проживання особи,
приймаються: паспорт або довідка
відповідних органів з місця проживання
(реєстрації), у тому числі органів
місцевого самоврядування. Іноземці та
особи без громадянства подають також
копію посвідки на постійне проживання.

Тобто, обов'язковою умовою для
призначення пенсії за віком є
безпосереднє звернення особи, до
територіального органу Пенсійного
фонду за місцем реєстрації заявника та
подача усіх необхідних документів, в
тому числі паспорту.

ОСОБА_2 посилаючись на порушення з боку
УПФУ в Сімферопольському районі АР
Крим її права на призначення та виплату
пенсії за віком, не надала належних та
допустимих доказів, про звернення до
УПФУ в Сімферопольському районі АР
Крим у спосіб та в порядку
встановленому Законом України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування» для вирішення питання
щодо призначення та виплати їй пенсії
за віком.

Таким чином, УПФУ в Сімферопольському
районі АР Крим своїми діями жодним
чином не порушувало право ОСОБА_2 на її
право на призначення та виплату пенсії
за віком, що свідчить про
необгрунтованість заявленого позову в
цій частині

Щодо вимог позивача про визнання
протиправною і дискримінаційною
бездіяльність Пенсійного фонду
України щодо не організації та не
забезпечення права ОСОБА_2 на пенсію, у
тому числі шляхом координації і
контролю її призначення, своєчасного і
в повному об'ємі фінансування і виплати
то слід зазначити.

Пунктом 1 Положення про Пенсійний фонд
України, зазначено, що Пенсійний фонд
України є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Віце-прем'єр-міністра України -
Міністра соціальної політики України.

Відповідно до п. 10 Положення про
Пенсійний фонд України, Пенсійний фонд
України є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Віце-прем'єр-міністра України -
Міністра соціальної політики України.
Повноваження правління Пенсійного
фонду України визначені п. 11 Положення

Також встановлено, що Пенсійним фондом
України звернення ОСОБА_2 опрацьовано у
відповідності до вимог Закону України
«Про звернення громадян», що свідчить
про правомірність дій Пенсійного фонду
України тому відсутні підстави для
задоволення позову в частині визнання
дій Правління Пенсійного фонду
України.

Крім того, Постановою КМУ від 020.07.2014
року затверджено «Порядок виплати
пенсії та надання соціальних послуг
громадянам України, які проживають на
території Автономної Республіки Крим
та м.Севастополя» (далі - Порядок).

Згідно ч. 1 Порядку, порядок визначає
механізм виплати пенсії та надання
соціальних послуг громадянам України,
які проживають на території Автономної
Республіки Крим та м. Севастополя і не
отримують пенсії та соціальні послуги
від Пенсійного Фонду Російської
Федерації або інших міністерств та
відомств, що здійснюють пенсійне
забезпечення у Російській Федерації.

За вказаних обставин, зважаючи, що
ОСОБА_2 не проживає на території АР Крим
і не отримує пенсії та соціальні
послуги від Пенсійного Фонду
Російської Федерації або інших
міністерств та відомств, підстав для
задоволення вимог до УПФ в
Генічеському районі Херсонської
області не вбачається.

Відповідно до статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відтак, доводи апеляційної скарги
спростовуються наведеним, а тому
підстав для її задоволення немає.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України,
ухвала суду апеляційної інстанції є
остаточною та оскарженню не підлягає,
як така, що постановлена за наслідками
апеляційного перегляду рішення суду
першої інстанції в справах, розгляд
яких передбачено п. 2 ч. 1 статті 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 167, 183-2, 195, 197, 198,
200, 205, 206, 211 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову Печерського
районного суду м.Києва від 24 жовтня 2014
року - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено - 18
грудня 2014 року.

Головуючий суддя
Костюк Л.О.

Судді:
Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.