Справа № 470/1297/13-а (6-а/470/3/13)
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" грудня 2014 р.
м.Київ
К/800/12584/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя
Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць
В.С.,

Кравцов О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Березнегуватському районі
Миколаївської області на ухвалу
Березнегуватського районного суду
Миколаївської області від 03 грудня 2013
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 22 січня 2014
року за поданням Управління державної
виконавчої служби Головного
Управління юстиції у Миколаївській
області про зміну способу виконання
постанови Березнегуватського
районного суду Миколаївської області
від 07 липня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Березнегуватському районі
Миколаївської області про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Березнегуватського
районного суду Миколаївської області
від 07 липня 2011 року, залишеною без змін
ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 19 жовтня 2012
року, визнані неправомірними дії
Управління пенсійного фонду України в
Березнегуватському районі
Миколаївської області щодо відмови
ОСОБА_2 у перерахунку та виплаті пенсії
по інвалідності та додаткової пенсії
за шкоду заподіяну здоров'ю, що
передбаченні ст.ст.50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з 05
листопада 2010 року по 13 квітня 2011 року;
зобов'язано відповідача нарахувати та
виплатити позивачу підвищення до
пенсії передбачене ст.ст.50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в розмірі восьми мінімальних пенсій за
віком та щомісячну додаткову пенсію за
шкоду заподіяну здоров'ю, у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ч.1 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 05 листопада 2010 року по 13
квітня 2011 року з урахуванням фактично
здійснених виплат за вказаний період.

У листопаді 2013 року Управління
державної виконавчої служби Головного
Управління юстиції у Миколаївській
області звернулося до суду з поданням
про зміну способу виконання рішення
суду, в якому просило змінити спосіб
виконання рішення суду по вказаній
справі шляхом стягнення з Управління
Пенсійного фонду України у
Березнегуватського районні
Миколаївської області на користь
ОСОБА_2 коштів в сумі що їй нарахована
боржником 26492,62 грн.

Ухвалою Березнегуватського районного
суду Миколаївської області від 03
грудня 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 22 січня 2014
року, подання Управління державної
виконавчої служби Головного
Управління юстиції у Миколаївській
області про зміну способу виконання
рішення суду задоволено; змінено
спосіб виконання постанови
Березнегуватського районного суду
Миколаївської області від 07 липня 2011
року, в частині «зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Березнегуватському районі
Миколаївської області виплатити
ОСОБА_2 підвищення до пенсії, що
передбачені ст.ст.50,54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в розмірі
восьми мінімальних пенсій за віком та
щомісячну додаткову пенсію за шкоду
заподіяну здоров'ю у розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком
відповідно до ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з 05 листопада 2010
року по 13 квітня 2011 року з урахуванням
фактично здійснених виплат» на
«Стягнути з Управління Пенсійного
фонду у Березнегуватському районі
Миколаївської області на користь
ОСОБА_2 нараховану доплату до пенсії, в
сумі 26492,62 грн.».

Не погоджуючись з ухваленими у справі
рішеннями, Управління Пенсійного фонду
України в Березнегуватському районі
Миколаївської області звернулося до
Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій.

Заперечення на касаційну скаргу не
надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.263 Кодексу
адміністративного судочинства України
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил
вказаної норми є обставини, що
перешкоджають належному виконанню
судового рішення в адміністративній
справі: ускладнюють його виконання або
роблять неможливим. Для відстрочення
чи розстрочення виконання судового
рішення такою обставиною може бути
недостатність коштів на рахунку,
стихійне лихо, для зміни способу чи
порядку виконання судового рішення -
неможливість виконання судового
рішення внаслідок відсутності,
пошкодження або знищення об'єкта
стягнення або з інших причин.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення суду слід розуміти прийняття
судом нових заходів реалізації
(виконання) рішення у разі неможливості
його виконання у спосіб і порядок,
встановлені раніше. При цьому,
здійснюючи зміну способу і порядку
виконання рішення суду, не
допускається зміна змісту
резолютивної частини рішення або зміни
обраного позивачем та визначеного
судом способу захисту порушеного
права; неможливість виконання судового
рішення обумовлюється вичерпанням
усіх встановлених законом заходів
виконання рішення суду, в том числі
примусового характеру.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, підставою для звернення
органу державної виконавчої служби із
даним поданням є відсутність коштів на
рахунку боржника та відповідного
фінансування з Державного бюджету.

Отже, виконання постанови суду першої
інстанції фактично можливе, хоча й за
певних умов, тому відсутні підстави для
зміни способу виконання вказаного
рішення. Крім цього, змінюючи спосіб та
порядок виконання постанови суд першої
інстанції фактично змінив зміст та
суть резолютивної частини рішення.

Вирішення питання про стягнення коштів
як заборгованості невиплаченої пенсії,
яка нарахована у разі виконання
рішення адміністративного суду,
відноситься до юрисдикції цивільних
судів.

Правова позиція щодо незаконності
зміни на підставі ст.263 КАС України
способу і порядку виконання судового
рішення про зобов'язання органу ПФУ
здійснити виплату із зобов'язання на
стягнення такої виплати висловлена
Верховним Судом України у постанові
від 11 листопада 2014 року у справі №
21-394а14.

Як встановлено ст.159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.223 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції за наслідками
розгляду касаційної скарги має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове судове рішення.

З урахуванням того, що фактичні
обставини справи судами першої та
апеляційної інстанцій встановлено
повно та правильно, але неправильно
застосовано норми процесуального
права, що призвело до ухвалення
незаконних судових рішень, відповідно
до повноважень, наданих ст.229 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів вважає за
необхідне судові рішення, ухвалені
судами попередніх інстанцій, скасувати
та ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні подання про зміну способу
і порядку виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст.160, 167, 220, 222, 223, 229, 231 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Березнегуватському районі
Миколаївської області задовольнити.

Ухвалу Березнегуватського районного
суду Миколаївської області від 03
грудня 2013 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 22 січня 2014 року скасувати та
постановити нову ухвалу.

У задоволенні подання Управління
державної виконавчої служби Головного
Управління юстиції у Миколаївській
області про зміну способу і порядку
виконання рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Судді