Справа № 2а-3355/10/0870
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2010-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2010 року 10:18
Справа № 2а-3355/10/0870

Запорізький окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Прасова О.О. при
секретарі Жучковій Н.С., за участю
представника позивача Боровенського
Г.М., представників відповідача
Шалдирван Н.В., Щербаха Л.М., розглянувши
у місті Запоріжжі у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу

за заявою Відкритого акціонерного
товариства «Запорізький
сталепрокатний завод»

до Запорізького обласного відділення
Виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності

про визнання протиправним та
скасування припису №350 від 07.05.2010 в
частині зобов'язання позивача
відшкодувати не прийняті до
зарахування за рахунок коштів Фонду
витрати, здійснені в порушення порядку
їх витрачання в сумі 3454 грн. 42 коп. і
визнання протиправним та скасування
Рішення відповідача №805 від 14.06.2010 р. в
частині зарахування до бюджету Фонду
не прийнятих до заліку витрат в розмірі
3454 грн. 42 коп. та застосування штрафу в
розмірі 1727 грн. 21 коп.

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство
«Запорізький сталепрокатний завод»
звернулось до суду із адміністративним
позовом до Запорізького обласного
відділення Виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності про визнання
протиправним та скасування припису №350
від 07.05.2010 в частині зобов'язання
позивача відшкодувати не прийняті до
зарахування за рахунок коштів Фонду
витрати, здійснені в порушення порядку
їх витрачання в сумі 3454 грн. 42 коп. і
визнання протиправним та скасування
Рішення відповідача №805 від 14.06.2010 в
частині зарахування до бюджету Фонду
не прийнятих до заліку витрат в розмірі
3454 грн. 42 коп. та застосування штрафу в
розмірі 1727 грн. 21 коп. У позовній заяві
вказано, що відповідачем була
проведена ревізія повноти нарахування,
своєчасності перерахування до Фонду
страхових внесків та правильності
проведення витрат страхових коштів, за
результатами якої складено Акт №211 від
27.04.2010. На підставі матеріалів ревізії
було винесено Припис №350 від 07.05.2010,
яким зобов'язано позивача відшкодувати
не прийняті до зарахування за рахунок
коштів Фонду витрати, здійснені в
порушення порядку їх витрачання в сумі
3695 грн. 45 коп. та було винесено Рішення
№805 від 14.06.2010 про застосування та
зарахування до бюджету Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, відображення у
звіт (Ф4-ФСС з ТВП) сум фінансових
(штрафних) санкцій, неправомірних
витрат, донарахованих сум внесків та
пені за порушення законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. Позивач з
висновками ревізії, приписом та
рішенням частково не згоден, просить
визнати протиправним та скасувати
частково Припис №350 від 07.05.2010 та
Рішення №805 від 14.06.2010. Свою позицію
обґрунтовує нормами Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням».

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та на задоволенні
позову наполягав.

13.07.2010 Запорізьким обласним
відділенням Виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності через
канцелярію суду надано заперечення
проти адміністративного позову, згідно
яких відповідач позов не визнає.
Зазначає, що актом індивідуальної дії,
який у відповідності до ст.17 КАС
України підлягає розгляду
адміністративним судом є Рішення
відповідача №805 від 14.06.2010, а не Припис
№350 від 07.05.2010. Щодо правомірності
винесення припису, вказує, що в ході
проведення ревізії повноти
нарахування, своєчасності
перерахування до Фонду страхових
внесків та правильності витрат
страхових коштів у Відкритого
акціонерного товариства «Запорізький
сталепрокатний завод», під час
перевірки вірності призначення та
виплати допомоги за рахунок коштів
Фонду, були виявлені порушення пунктів
4, 20 «Порядку обчислення середньої
заробітної плати (доходу) для
розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29.09.2001 №1266 (далі -
«Порядок обчислення середньої
заробітної плати (доходу) для
розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням»), що
зафіксовано актом від 05.05.2010.
Відповідач зазначає, що оскільки
позивач працює не в повному режимі
робочого часу, про що свідчать наказ №95
від 28.10.2008, яким для всіх робітників
встановлено неповний робочий час з
01.01.2009 по 31.12.2009 та довідки нарахування
заробітної плати для розрахунку листів
непрацездатності застрахованих осіб,
тому і матеріальне забезпечення по
страхових випадках слід було
оплачувати по графіку роботи,
затвердженому наказами на момент
настання страхового випадку. Крім того,
позивачем допомога по тимчасовій
непрацездатності оплачена за дні, коли
застраховані особи не працювали у сумі
228 грн. 64 коп. Обґрунтовує свою позицію
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»,
Постановою Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності №38 від 19.09.2001 «Про
затвердження Інструкції про порядок
проведення ревізій та перевірок по
коштах Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності»,
Постановою Кабінету Міністрів України
№502 від 21.05.2009 «Про тимчасові обмеження
щодо здійснення заходів державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності на період до
31 грудня 2010 року», Постановою Кабінету
Міністрів України від 26.09.2001 № 1266 «Про
затвердження Порядку обчислення
середньої заробітної плати (доходу) для
розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням». Просить
відмовити в задоволенні
адміністративного позову у повному
обсязі.

Представники відповідача у судовому
засіданні позовні вимоги відхилили в
повному обсязі із підстав зазначених у
запереченнях.

Як повідомили у судовому засіданні
представники сторін, до суду надано всі
необхідні документи для вирішення
спору по суті. Суть спору полягає у
правильному застосуванні п.20 «Порядку
обчислення середньої заробітної плати
(доходу) для розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26.09.2001 №1266 (в
редакції, яка існувала на момент
виникнення права на отримання
допомоги).

Суд, вислухавши думку сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає
позов таким, що не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Запорізьким обласним відділенням
Виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності була проведена планова
ревізія повноти нарахування,
своєчасності перерахування до Фонду
страхових внесків та правильності
проведення витрат страхових коштів у
Відкритому акціонерному товаристві
«Запорізький сталепрокатний завод» за
період з 01 квітня 2009 року по 31 березня
2010 року.

Термін проведення ревізії з 20 квітня по
05 травня 2010 року.

В результаті перевірки правильності
призначення та виплати допомоги за
рахунок коштів Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності встановлені порушення
Порядку обчислення середньої
заробітної плати (доходу) для
розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, а саме:
невірне визначення розрахункового
періоду при нарахуванні допомоги по
вагітності та пологах для розрахунку
середньоденної заробітної плати (сума
переплати допомоги склала 12 грн. 39 коп.);
надання допомоги по тимчасовій
непрацездатності та по вагітності та
пологах не за графіком роботи
застрахованих осіб (сума переплати
допомоги склала 3 683 грн. 06 коп.).
Загальна сума допомоги, наданої з
порушенням чинного законодавства
України, склала 3695 грн. 45 коп.

За результатами ревізії складено Акт
ревізії повноти нарахування,
своєчасності перерахування до Фонду
страхових внесків та правильності
проведення витрат страхових коштів у
Відкритому акціонерному товаристві
«Запорізький сталепрокатний завод»
від 05.05.2010 №211.

07.05.2010 на підставі матеріалів
документальної ревізії (Акту від 05.05.2010
№211) відповідачем видано Припис №350,
яким передбачалась необхідність
усунення виявлених в ході ревізії
порушень шляхом відшкодування не
прийнятих до зарахування за рахунок
коштів Фонду витрат, здійснених з
порушенням порядку їх витрачання у
сумі 3695 грн. 45 коп. Вказану суму
протягом 30 діб необхідно було
відобразити відповідними записами в
регістрах бухгалтерського обліку та
зарахувати до бюджету Фонду в повному
обсязі.

14.06.2010, у зв'язку з невиконанням
позивачем Припису №350, директором
Запорізького обласного відділення
Виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності винесено Рішення про
застосування та зарахування до бюджету
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності ,
відображення у звіті (Ф4-ФСС з ТВП) сум
фінансових (штрафних) санкцій,
неправомірних витрат, донарахованих
сум внесків та пені за порушення
законодавства про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування №805,
яким не прийняті до заліку витрати в
сумі 3695 грн. 45 коп. та нарахований 50%
штраф за порушення порядку витрачання
страхових коштів у сумі 1847 грн. 73 коп.,
всього на суму 5543 грн. 18 коп.

Згідно Рішення, зазначені кошти в
десятиденний термін від дня отримання
Рішення підлягають зарахуванню до
бюджету Фонду у повному обсязі.

Не погоджуючись із вищезазначеними
Приписом від 07.05.2010 № 350 та Рішенням від
14.06.2010 № 805, Відкрите акціонерне
товариство «Запорізький
сталепрокатний завод» звернулось до
суду.

Як з'ясовано судом, позивач вважає, що
за грудень 2009 року ним було правомірно
сплачено допомогу у сумі 192 грн. 10 коп.
працівникам ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, а
отже здійснені витрати на допомогу по
вагітності та пологах в порушення
порядку їх витрачання не повинні
включати 192 грн. 10 коп. (66 грн. 92 коп. + 65
грн. 58 коп. + 59 грн. 60 коп.).

Крім того, позивач вважає, що виплати
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у сумі 3262 грн. 32 коп. (1887
грн. 84 коп + 1374 грн. 48 коп.) здійснені
також відповідно до вимог
законодавства.

Водночас позивач зазначає, що ним були
здійснені витрати в порушення порядку
їх витрачання лише в сумі 241 грн. 03 коп.
(допомога ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12).
Розмір штрафних санкцій по цих
витратах становить 120 грн. 52 коп.

Таким чином, позивач не погоджується із
зобов'язанням відшкодувати не прийняті
до зарахування за рахунок коштів Фонду
витрати, здійснені в порушення порядку
їх витрачання в сумі 3454 грн. 42 коп. (3262
грн. 32 коп. + 192 грн. 10 коп.) та відповідно
штрафом на суму 1727 грн. 21 коп. (1847 грн. 73
коп. - 120 грн. 52 коп.).

У ст.56 Кодексу законів про працю
України зазначено, що за угодою між
працівником і власником або
уповноваженим ним органом може
встановлюватись як при прийнятті на
роботу, так і згодом неповний робочий
день або неповний робочий тиждень.
Оплата праці в цих випадках
провадиться пропорціонально
відпрацьованому часу або залежно від
виробітку.

Наказом ВАТ «Запорізький
сталепрокатний завод» від 28.10.2008 №95
«Про робочий час» встановлено з 01.01.2009
по 31.12.2009 неповний робочий час для
працівників всіх структурних
підрозділів заводу. Неповний робочий
час встановлюється шляхом зменшення
кількості робочих днів тижня (місяця).

На підставі вказаного наказу,
позивачем відповідними щомісячними
наказами встановлювалася на кожен
наступний місяць продовжуваність
робочого місяця для структурних
підрозділів.

Громадяни ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 працювали на ВАТ
«Запорізький сталепрокатний завод» у
2009 році неповний робочий час, що не
заперечується позивачем.

Частиною 1 ст.35 та ч.1 ст.38 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
передбачено виплату матеріального
забезпечення, яке компенсує втрату
заробітної лати за період тимчасової
непрацездатності чи відпустки по
вагітності та пологах.

Відповідно до п.20 «Порядку обчислення
середньої заробітної плати (доходу) для
розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26.09.2001 №1266 (в
редакції, яка існувала на момент
виникнення права на отримання
допомоги), сума страхових виплат
застрахованій особі та оплати за перші
п'ять днів тимчасової непрацездатності
за рахунок коштів роботодавця
розраховується шляхом множення суми
денної (годинної) виплати, розмір якої
встановлюється у відсотках
середньоденної (середньогодинної)
заробітної плати (доходу) залежно від
страхового стажу, якщо наявність його
передбачено законодавством, на
кількість днів (годин), які підлягають
оплаті.

Отже, допомога по тимчасовій
непрацездатності та допомога по
вагітності і пологах виплачується
застрахованій особі (працівнику) за
робочі дні (години) згідно графіку
роботи підприємства, його структурного
підрозділу або графіку роботи
працівника, якщо такий для нього
встановлений, які припадають на період
непрацездатності чи відпустки у
зв'язку з вагітністю та пологами та
компенсує втрату заробітної плати.

Оскільки позивач працював не у повному
режимі робочого часу, то і матеріальне
забезпечення по страхових випадках
слід було оплачувати по графіку роботи,
затвердженому наказами на момент
настання страхового випадку.

Судом не приймається до уваги
посилання на лист Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності від 12.01.2009 №04-06/Б-222з-4
оскільки він не є нормативно-правовим
актом. Крім того, у ньому описуються
наслідки встановлення на підприємстві
режиму неповного робочого часу під час
перебування особи у відпустці у зв'язку
з вагітністю та пологами, що не є суттю
спору по цій справ.

У ст.1 Закону України «Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності»
державний нагляд (контроль) -
діяльність уповноважених законом
центральних органів виконавчої влади,
їх територіальних органів, органів
місцевого самоврядування, інших
органів (далі - органи державного
нагляду (контролю)) в межах повноважень,
передбачених законом, щодо виявлення
та запобігання порушенням вимог
законодавства суб'єктами
господарювання та забезпечення
інтересів суспільства, зокрема
належної якості продукції, робіт та
послуг, прийнятного рівня небезпеки
для населення, навколишнього
природного середовища.

Згідно з п.п.2.1.3 п.2.1 ст.2 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» до
контролюючих органів відносяться
органи фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування -
стосовно внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, у межах
компетенції цих органів, встановленої
законом.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
Фонд соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності є
органом, який здійснює керівництво та
управління загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням, провадить збір
і акумуляцію страхових внесків та
інших коштів, призначених для
фінансування матеріального
забезпечення та соціальних послуг,
види яких передбачені ст.34 цього
Закону, та забезпечує їх надання, а
також здійснює контроль за
використанням цих коштів. Фонд
належить до цільових позабюджетних
страхових фондів.

Як зазначено у ч.7 ст.7 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» на підставі акта, який
складено за результатами здійснення
планового заходу, в ході якого виявлено
порушення вимог законодавства,
протягом п'яти робочих днів з дня
завершення заходу складається припис,
розпорядження або інший розпорядчий
документ про усунення порушень,
виявлених під час здійснення заходу.

Припис - обов'язкова для виконання у
визначені строки письмова вимога
посадової особи органу державного
нагляду (контролю) суб'єкту
господарювання щодо усунення порушень
вимог законодавства. Припис не
передбачає застосування санкцій щодо
суб'єкта господарювання. Припис
видається та підписується посадовою
особою органу державного нагляду
(контролю), яка здійснювала перевірку
(ч.8 ст.7 Закону України «Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності»).

Згідно з ч.1 ст.12 «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» невиконання
приписів, розпоряджень або інших
розпорядчих документів щодо усунення
порушень вимог законодавства,
виявлених під час здійснення заходу
державного нагляду (контролю), тягне за
собою застосування до суб'єкта
господарювання штрафних санкцій у
порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст.30 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
страхувальник - роботодавець несе
відповідальність за несвоєчасність
сплати та неповну сплату страхових
внесків, у тому числі страхових
внесків, що сплачують застраховані
особи через рахунки роботодавців, а
також за порушення порядку
використання страхових коштів. За
порушення порядку витрачання
страхових коштів накладається штраф у
розмірі 50 відсотків належної до сплати
суми страхових внесків. Пеня
обчислюється виходячи з 120 відсотків
облікової ставки Національного банку
України, що діяла на момент сплати,
нарахованої на повну суму недоїмки (без
урахування штрафів) за весь її строк.

Згідно з ч.2 ст.30 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» не
сплачені в строк страхові внески, пеня
і штраф стягуються в доход Фонду із
страхувальника у безспірному порядку.
Строк давності в разі стягнення
страхових внесків, пені та фінансових
санкцій, передбачених цією статтею, не
застосовується.

У п.15.14.5 «Інструкції про порядок
проведення ревізій та перевірок по
коштах Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності»,
затвердженої постановою правління
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності від
19.09.2001 №38, зазначено, що за матеріалами
акта ревізії протягом 20 календарних
днів керівники виконавчої дирекції
Фонду або його відділень, їх заступники
приймають рішення про застосування
фінансових та штрафних санкцій до
страхувальника. Рішення приймається за
встановленою формою відповідно до ст.
28, 30 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням». У
рішенні вказуються суми фінансових
санкцій, які належить зарахувати до
бюджету Фонду, шляхом відображення у
звіті страхувальника по коштах Фонду
(за формою Ф4-ФСС з ТВП). Облік рішень
проводиться за встановленою формою

Відповідно до п.8.7 «Інструкція про
порядок надходження, обліку та
витрачання коштів Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності», затвердженої
постановою правління Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності від 26.06.2001 №16,
витрати коштів Фонду, які були
проведені з порушенням законодавства і
заподіяли йому збитки, не приймаються
до заліку в рахунок страхових внесків і
відшкодовуються за рахунок
страхувальника.

Згідно з п. 1, 2 ч.1 ст.19 «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
джерелами формування коштів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням, є:
страхові внески
страхувальників-роботодавців і
застрахованих осіб, що сплачуються на
умовах і в порядку, передбачених цим
Законом; суми не прийнятих до
зарахування витрат страхувальника за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
пені, штрафів та інших фінансових
санкцій, застосованих до
страхувальників та посадових осіб
відповідно до цього Закону та інших
актів законодавства.

У ч.9 ст. ст.7 Закону України «Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності»
зазначено, що розпорядчі документи
щодо усунення порушень вимог
законодавства можуть бути оскаржені до
відповідного центрального органу
виконавчої влади або суду в
установленому законом порядку.

Як зазначено у ст.21 «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності», суб'єкт
господарювання має право звернутися до
відповідного центрального органу
виконавчої влади або до суду щодо
оскарження рішень органів державного
нагляду (контролю).

Таким чином, позивач має право
звернутися з вказаним позовом до суду.
Відповідачем в межах правових норм
винесено Припис №350 від 07.05.2010 та
Рішення №805 від 14.06.2010 відносно
позивача, процедура винесення цих
документів відповідачем не порушена.

На підставі вище викладеного,
керуючись ст.ст. 71, 158-163, 167 КАС України;
ст.56 Кодексу законів про працю України;
ст.ст. 19, 30 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»;
ст.ст. 1, 7, 12, 21 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності»; п.20 «Порядку обчислення
середньої заробітної плати (доходу) для
розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26.09.2001 №1266; п.15.14.5
«Інструкції про порядок проведення
ревізій та перевірок по коштах Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності», затвердженої
постановою правління Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності від 19.09.2001 №38;
п.8.7 «Інструкція про порядок
надходження, обліку та витрачання
коштів Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності»,
затвердженої постановою правління
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності від
26.06.2001 №16; суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Відкритому
акціонерному товариству «Запорізький
сталепрокатний завод» до Запорізького
обласного відділення Виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності про визнання
протиправним та скасування припису №350
від 07.05.2010 р. в частині зобов'язання
позивача відшкодувати не прийнятті до
зарахування за рахунок коштів Фонду
витрати, здійснені в порушення порядку
їх витрачання в сумі 3454 грн. 42 коп. і
визнання протиправним та скасування
Рішення відповідача № 805 від 14.06.2010 р. в
частині зарахування до бюджету Фонду
не прийнятих до заліку витрат в розмірі
3454 грн. 42 коп. та застосування штрафу в
розмірі 1727 грн. 21 коп. - відмовити у
повному обсязі.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне
оскарження, встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку заяву не було подано.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя (підпис)
О.О.Прасов

Постанову виготовлено в повному обсязі
21.08.2010.