Справа № 159/2398/14-а, 2а-159/101/14
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 р.
Справа № 876/5285/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого-судді:
Сапіги В.П.,

суддів:
Левицької Н.Г., Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в місті Ковелі та Ковельському
районі Волинської області на постанову
Ковельського міськрайонного суду
Волинської області від 30.04.2014 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в місті
Ковелі та Ковельському районі
Волинської області про зобов'язання
вчинити дії, -

в с т а н о
в и в :

11.04.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулась в
суд з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Ковелі та Ковельському районі
Волинської області (далі - УПФУ у м.
Ковелі та Ковельському районі) про
зобов'язання відповідача провести
перерахунок та виплату призначеної
пенсії як державному службовцю з дня
призначення (15.04.2012р.) з урахуванням
усіх видів оплати праці, на які були
нараховані та сплачені страхові внески
(єдиний внесок), включаючи суми
матеріальних допомог, та інших
фактично отриманих сум, як складових
заробітної плати, з яких проводиться
нарахування (чергові перерахунки)
пенсії згідно норм чинного
законодавства, залишивши базовий
місяць для проведення індексації -
березень 2010 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
покликається на те, що з 15.04.2010 року вона
отримує пенсію за віком як державний
службовець, призначену відповідно до
ст. 37 Закону України «Про державну
службу». 02.04.2014 року вона звернулася до
відповідача з письмовою заявою про
перерахунок пенсії з врахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення
та індексації. Відповідач листом від
11.04.2014 року відмовив їй у перерахунку
пенсії. Позивач, вважаючи дії
відповідача щодо відмови включити суми
матеріальної допомоги та індексації в
заробітну плату для призначення пенсії
такими, що порушують її конституційні
права.

Ухвалою Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 30.04.2014 року
позовні вимоги ОСОБА_1 до УПФУ у м.
Ковелі та Ковельському районі в
частині перерахунку та виплати пенсії
як державному службовцю за період з
15.04.2010 року по 10.10.2013 року залишено без
розгляду.

Постановою Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 30.04.2014 року
адміністративний позов задоволено
частково. Зобов'язано УПФУ у м. Ковелі
та Ковельському районі починаючи з
26.11.2013 року провести на користь ОСОБА_1
перерахунок та виплату пенсії як
державному службовцю з врахуванням
усіх видів оплати праці, на які були
нараховані та сплачені страхові
внески, включаючи суми матеріальних
допомог, індексації заробітної плати
та інших фактично отриманих сум, як
складових заробітної плати, з яких
проводиться нарахування (чергові
перерахунки) пенсії згідно норм
чинного законодавства, починаючи з 11
жовтня 2013 року, з урахуванням
виплачених сум.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач - УПФУ у м. Ковелі та
Ковельському районі подало апеляційну
скаргу. Вважає, суд що при прийнятті
оскаржуваної постанови порушив норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. При цьому апелянт обґрунтовує
та мотивує свої вимоги аналогічно тим,
що викладені в запереченні на
адміністративний позов, зокрема,
покликається на те, що матеріальна
допомога є одноразовою виплатою і не
зазначена в переліку складових
заробітної плати, передбачених ч. 2 ст. 33
Закону України «Про державну службу»,
тому вона не включається до заробітку,
що враховується при перерахунку пенсії
державним службовцем, а тому просить
скасувати оскаржувану постанову і
прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні адміністративного позову.

У відповідності до п. 1 ч.1 ст. 197 КАС
України вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами. Справу може бути вирішено
на основі наявних у ній доказів.

Суд переглядає оскаржувану постанову
за правилами ст. 195 КАС України в межах
доводів апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційну скаргу
необхідно відхилити з наступних
мотивів.

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, колегія суддів
врахувала наступні обставини справи та
норми чинного законодавства.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 з 15.04.2010 року перебуває на обліку
в УПФУ в місті Ковелі та Ковельському
районі й отримує пенсію, призначену
відповідно до ст. 37 Закону України «Про
державну службу». Позивач звернулась з
заявою до відповідача про перерахунок
пенсії, призначеної відповідно до
вказаної статті із врахуванням
складових заробітної плати, згідно
поданих довідок.

Із листа відповідача від 11.04.2014 року
позивачу було відмовлено в проведенні
такого перерахунку та повідомлено, що
ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, яка їй
призначена відповідно до ст. 21 Закону
України «Про службу в органах
місцевого самоврядування», за якою
пенсійне забезпечення посадових осіб
місцевого самоврядування здійснюється
у порядку, визначеному законодавством
України про державну службу.
Відповідно до ст. 37 Закону України «Про
державну службу» та Постанови КМУ від
31.05. 2000 р. №865 в заробітну плату при
визначенні пенсії було включено
посадовий оклад, надбавку за ранг та
вислугу років та середньомісячна
надбавка за високі досягнення у праці
або виконання особливо важливої
роботи, премій в т.ч. до державних,
професійних або ювілейних дат за 24
календарні місяці роботи підряд перед
зверненням за пенсією - за період з
01.04.2008 року по 31.03.2010 року.

Згідно довідки Виконавчого комітету
Ковельської міської ради від 01.04.2014
року № 115 про складові заробітної плати
(надбавки та премії за останні 24
календарні місяці роботи або за будь -
які 60 календарних місяців роботи
підряд перед зверненням за пенсією), що
подається для призначення пенсії
відповідно до ЗУ «Про державну службу»,
до складових заробітної плати позивача
з яких справлялись страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування входили інші виплати, що
складались з: матеріальної допомоги на
оздоровлення та індексація заробітної
плати.

Судом встановлено, що на момент виходу
на пенсію позивача до складових її
заробітної плати з яких справлялись
страхові внески на загальнообов'язкове
пенсійне страхування входили, у тому
числі, і матеріальна допомога на
оздоровлення та індексація заробітної
плати, які не були враховані
відповідачем.

Частиною 2 статті 37 Закону України «Про
державну службу» передбачено, що
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
суми їх заробітної плати, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону
України «Про оплату праці» заробітна
плата - це винагорода, обчислена, як
правило, у грошовому виразі, яку за
трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частинами 2, 6 статті 33 Закону України
«Про державну службу» передбачено, що
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок. Державним службовцям
можуть установлюватися надбавки за
високі досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних
службовців, розміри їх посадових
окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються КМ
України (ч.7 ст.33).

Постановою КМ України від 9.03.2006 р. № 268
«Про упорядкування структури та умов
оплати праці працівників апарату
органів виконавчої влади, прокуратури,
судів та інших органів» керівникам цих
органів надано право у межах
затвердженого фонду оплати праці
надавати працівникам матеріальну
допомогу для вирішення
соціально-побутових питань та допомогу
для оздоровлення при наданні щорічної
відпустки у розмірі, що не перевищує
середньомісячної заробітної плати
працівника.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, індексацію та матеріальну
допомогу, на яку нараховувався збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, однак яка не включається
до складу заробітної плати державного
службовця, необхідно враховувати при
обчисленні розміру його пенсії.
Положення Законів України «Про
державну службу» та «Про оплату праці»
є загальними щодо спірних відносин. У
той же час перевагу мають спеціальні
норми, що визначають виплати (доходи)
для обчислення пенсії, за наведених
обставин - стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та стаття 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Відтак, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про порушення прав
ОСОБА_1 та необхідності задоволення її
позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд
апеляційної інстанції

у х в а л и
в :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в місті
Ковелі та Ковельському районі
Волинської області залишити без
задоволення.

Постанову Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 30.04.2014 року
у справі №159/2398/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після надіслання копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
В.П. Сапіга

Судді:
Н.Г. Левицька

Р.Б. Хобор