Справа № К/9991/83609/11-С
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2014 року
м. Київ К/9991/83609/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Іваненко Я.Л.,
Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Приватного підприємства «МАН
Зернотранс» до Служби автомобільних
доріг у Київській області, Державної
служби автомобільних доріг України,
Дочірнього підприємства «Київське
обласне дорожнє управління»
Відкритого акціонерного товариства
«Державна акціонерна компанія
«Автомобільні дороги України» про
визнання дій протиправними та
скасування акту, за касаційною скаргою
Приватного підприємства «МАН
Зернотранс» на постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 6 вересня 2011 року, -

у с т а н о в и л а :

У листопаді 2010 року Приватне
підприємство «МАН Зернотранс» (далі -
Підприємство) звернулося з позовом до
Служби автомобільних доріг у Київській
області про визнання дій протиправними
та скасування Акту № 53 від 20 травня 2010
року, яким встановлено факт
перевищення встановлених обмежень
загальної маси транспортного засобу
Підприємства (далі спірний Акт № 53).
Судом притягнуто в якості
співвідповідачів Державну службу
автомобільних доріг України та Дочірнє
підприємство «Київське обласне
дорожнє управління» Відкритого
акціонерного товариства «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України».

В обґрунтування позову Підприємство
посилалось на порушення відповідачем
вимог Постанови Кабінету Міністрів
України від 27.06.2007 року № 879, якою
затверджено Порядок здійснення
габаритно-вагового контролю та
справляння плати за проїзд
автомобільними дорогами загального
користування транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів,
вагові та/або габаритні параметри яких
перевищують нормативні (далі - Порядок),
та просило про задоволення позову.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду 22
грудня 2010 року позовні вимоги
задоволено.

Оскаржуваною постаново Київського
апеляційного адміністративного суду
від 6 вересня 2011 року постанову суду
першої інстанції скасовано, прийнято
нову постанову, якою у задоволенні
позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального і порушення норм
процесуального права просить його
рішення скасувати та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, в межах статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів дійшла
висновку про відхилення скарги з таких
підстав.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції і відмовляючи в задоволенні
позовних вимог апеляційний суд, на
підставі наявних у справі даних
встановив і правильно виходив з того,
що під час складення спірного Акту № 53
відповідач діяв у відповідності з
Технологічним регламентом здійснення
габаритно-вагового контролю
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів на
автомобільних дорогах загального
користування, затвердженого спільним
наказом Державної служби
автомобільних доріг України,
Міністерства внутрішніх справ України
від 7 травня 2008 року № 219/198,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 1 вересня 2008 року за №
800/15491 (далі - Технологічний регламент).
Крім того, суд правильно виходив з
вимог Законів України «Про дорожній
рух» від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ (далі
Закон № 3353-ХІІ) та «Про автомобільні
дороги» від 8 вересня 2005 року № 2862-IV
(далі Закон № 2862-IV).

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом апеляційної
інстанції, 20 травня 2010 року під час
перевезення вантажу Підприємством не
було дотримано встановлених обмежень
загальної маси транспортного засобу
марки MAN F 2000 з причепом, зокрема при
допустимій масі у 38000кг. маса брутто
вказаного вантажу складала 39050кг. Тобто
перевищення нормативно допустимих
параметрів склало більш ніж на 2 %. Даний
факт порушення встановлений при
зважуванні на пересувному пункті
габаритно-вагового контролю на
автомобільній дорозі а/ш Київ-Чернігів,
про що складено спірний Акт № 53.

Суд апеляційної інстанції правильно
виходив із засад Законів №№ 2862-IV та
3353-ХІІ у частині повноважень
відповідача на здійснення вказаної
перевірки.

Правильним є висновок суду про те, що
пунктом 19 Порядку встановлено, що
регламент проведення вимірювання і
зважування та технічні параметри
вимірювального і зважувального
обладнання визначаються Укравтодором
згідно з методикою, затвердженою
спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади у сфері
метрології.

Так, процедуру габаритно-вагового
контролю транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів (далі -
транспорті засоби) у пунктах
габаритно-вагового контролю на
автомобільних дорогах загального
користування і вимоги до облаштування
та технічного оснащення цих пунктів
визначає Технологічний регламент.

Відповідно до п. 1.3 Технологічного
регламенту, габаритно-ваговий контроль
здійснюється на автомобільних дорогах
загального користування
уповноваженими Укравтодором дорожніми
підприємствами та організаціями разом
з відповідними підрозділами
Державтоінспекції МВС України
виключно в пунктах габаритно-вагового
контролю.

Для проведення габаритно-вагового
контролю співробітники підрозділу
Державтоінспекції МВС України
направляють транспортний засіб до
пересувного пункту габаритно-вагового
контролю (п. 3.4 Технологічного
регламенту).

Згідно п. 3.12 Технологічного регламенту,
оператор пересувного пункту за
результатами вагового та/або
габаритного контролю складає довідку
про результати здійснення
габаритно-вагового контролю (додаток 1).
Довідка складається у двох примірниках
і підписується начальником та
оператором. Один примірник довідки
залишається на пересувному пункті як
документ звітності, другий примірник
передається водію транспортного
засобу.

Пунктами 3.14 та 3.15 цього ж Регламенту
визначено, що якщо за результатами
габаритно-вагового контролю
встановлено, що параметри
транспортного засобу перевищують
нормативно допустимі параметри (пункт
22.5 Правил дорожнього руху) більш ніж на
2 %, транспортний засіб є великоваговим
та/або великогабаритним.

У цьому разі на підставі довідки про
результати здійснення
габаритно-вагового контролю начальник
пересувного пункту складає акт про
перевищення транспортним засобом
нормативних вагових параметрів
(додаток 2) та/або акт про перевищення
транспортним засобом нормативних
габаритних параметрів (додаток 3). Акти
складаються у двох примірниках і
підписуються начальником та
оператором пересувного пункту
габаритно-вагового контролю, а також
водієм транспортного засобу, параметри
якого перевищують нормативно
допустимі. У разі відмови водія від
підписання акта, про це зазначається в
акті. Один примірник акта (актів)
залишається на пересувному пункті як
документ звітності, другий примірник
передається водію транспортного.

Враховуючи зазначене, спірний акт
складений в порядку, у спосіб та в межах
повноважень, наданих чинним
законодавством як того вимагає стаття
19 Конституції України.

При цьому, посилання на скасовану
постанову про притягнення до
адміністративної відповідальності за
правопорушення, в тому числі зазначене
в спірному Акті № 53, є безпідставним,
оскільки суті спору сторін не
стосується.

Отже рішення суду апеляційної
інстанції відповідає дійсним
обставинам справи та нормам
матеріального і процесуального права,
доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують, такі ґрунтуються
на помилковому трактуванні правових
норм, а тому підстав для скасування
судового рішення колегія суддів не
вбачає.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанцій
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Приватного
підприємства «МАН Зернотранс»
відхилити, а постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 6 вересня 2011 року залишити без змін.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало