Справа № 2а-/0370/2743/11
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 р.
Справа № 136801/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Носа С. П.,

суддів -
Клюби В. В., Кухтея Р. В.;

розглянувши в письмовому провадженні в
м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 24 жовтня 2011
року в справі за позовом ОСОБА_1 до
Волинської обласної державної
адміністрації про зобов'язання вчинити
дії, -

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2011 року Волинським окружним
адміністративним судом зареєстровано
позовну заяву ОСОБА_1 до Волинської
обласної державної адміністрації про
зобов'язання відповідача надати
відповідь по суті звернення від 22
вересня 2011 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
позивачем 22 вересня 2011 року було
подано письмову заяву першому
заступнику Волинської ОДА про
порушення, вчинені працівниками
апарату Волинської ОДА щодо
неналежного вирішення його звернення
від 07 липня 2011 року, проте відповіді на
дане звернення він не отримав.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 24 жовтня 2011
року в задоволенні позову відмовлено.

Зазначену постанову мотивовано тим, що
оскільки позивачем у зверненні від 22
вересня 2011 року ставились питання,
аналогічні поданим у попередніх
зверненнях, тому відповідачем в
порядку статті 8 Закону України «Про
звернення громадян» це звернення не
розглядалось.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, позивачем - ОСОБА_1, подано
апеляційну скаргу до Львівського
апеляційного адміністративного суду, в
якій висловлено прохання скасувати
оскаржувану постанову та постановити
нову.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначено, що судом першої
інстанції при розгляді справи було
безпідставно застосовано ст. 8 Закону
України «Про звернення громадян».

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з'явились, про дату,
час і місце апеляційного розгляду були
повідомлені належним чином, а тому,
колегія суддів, відповідно до п. 2 ч. 1
ст. 197 КАС України, вважає можливим
проведення розгляду справи за їхньої
відсутності, в порядку письмового
провадження, за наявними у справі
матеріалами та на основі наявних у ній
доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
проаналізувавши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів не вбачає підстав для її
задоволення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Встановлено, що 22 вересня 2011 року
ОСОБА_1 на ім'я першого заступника
голови Волинської ОДА О. Башкаленка
було подано письмове звернення, в якому
він просив розглянути та надати
відповідь на його письмове звернення
від 07 липня 2011 року, подане на
особистому прийомі в заступника голови
Волинської ОДА О. Башкаленка. З
відмітки на письмовому зверненні
позивача від 22 вересня 2011 року
вбачається, що воно відповідачем
отримано 22 вересня 2011 року.

Відповідь на письмове звернення
позивача від 22 вересня 2011 року
відповідачем не надавалась на підставі
ст.8 Закону України «Про звернення
громадян».

Статтею 40 Конституції України
встановлено, що усі мають право
направляти індивідуальні чи
колективні письмові звернення або
особисто звертатися до органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування та посадових і
службових осіб цих органів, що
зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
звернення громадян» громадяни України
мають право звернутися до органів
державної влади, місцевого
самоврядування, об'єднань громадян,
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, засобів
масової інформації, посадових осіб
відповідно до їх функціональних
обов'язків із зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

Згідно із ст. 4 Закону України «Про
звернення громадян» до рішень, дій і
бездіяльності, які можуть бути
оскаржені на підставі цього Закону,
належать такі рішення, дії і
бездіяльність, які виникають у сфері
управлінської діяльності, а згідно
статей 1, 5, 7, 20 вищевказаного Закону
громадяни України мають право
звернутися до органів державної влади
та їх посадових осіб, відповідно до їх
функціональних обовязків із заявами
щодо реалізації своїх
соціально-економічних та особистих
прав і законних інтересів. Так,
відповідно до ст.ст. 15, 19 Закону України
«Про звернення громадян» органи
державної влади та їх посадові особи
зобовязані обєктивно і вчасно
розглядати звернення громадян,
перевіряти викладені в них факти,
приймати рішення відповідно до чинного
законодавства і забезпечувати їх
виконання, повідомляти громадян про
наслідки розгляду заяв (клопотань).
Слід зазначити, що на органи державної
влади покладено саме обов'язок в
наданні такої відповіді. Звернення
розглядаються і вирішуються у термін
не більше одного місяця від дня їх
надходження.

Згідно із ст. 18 Закону України «Про
звернення громадян» громадянин, який
звернувся із заявою чи скаргою до
органів державної влади, місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, об'єднань громадян, засобів
масової інформації, посадових осіб, має
право одержати письмову відповідь про
результати розгляду заяви чи скарги.

Проте, ст. 8 Закону України «Про
звернення громадян» передбачає
випадки коли звернення не
розглядаються. Так, в частині другій
цієї статті визначено, що не
розглядаються повторні звернення
одним і тим же органом від одного і того
ж громадянина з одного і того ж питання,
якщо перше вирішено по суті, а також ті
звернення, терміни розгляду яких
передбачено ст.17 цього Закону, та
звернення осіб, визнаних судом
недієздатними.

З аналізу вищезазначеної норми Закону
вбачається, що законодавцем
встановлено, що не підлягає розгляду
повторне одним і тим же органом від
одного і того ж громадянина з одного і
того ж питання, якщо перше вирішено по
суті.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 14 квітня 1997 року № 348 затверджено
Інструкцію з діловодства за
зверненнями громадян в органах
державної влади і місцевого
самоврядування, об'єднаннях громадян,
на підприємствах, в установах,
організаціях незалежно від форм
власності, в засобах масової
інформації (далі Інструкція).

Згідно п. 2 Інструкції, письмові
пропозиції, заяви і скарги, подані на
особистому прийомі, також підлягають
централізованій реєстрації на
реєстраційно-контрольних картках,
придатних для оброблення
персональними комп'ютерами, або в
журналах (додатки № 1 і 2).

З картки обліку особистого прийому
громадян Волинської ОДА № Р-1204/2 пр. від
07липня 2011 року вбачається, що ОСОБА_1 07
липня 2011 року на особистому прийомі в
першого заступника голови Волинської
ОДА О. Башкаленка усно звертався зі
скаргою на дії голови Луцької міської
ради М. Романюка (суть порушеного
питання «незгода з вилученням
земельної ділянки»).

Норма ч. 3 ст. 7 Закону України «Про
звернення громадян» передбачає, що
якщо питання, порушені в одержаному
органом державної влади, місцевого
самоврядування, підприємствами,
установами, організаціями незалежно
від форм власності, об'єднаннями
громадян або посадовими особами
зверненні, не входять до їх
повноважень, воно в термін не більше
п'яти днів пересилається ними за
належністю відповідному органу чи
посадовій особі, про що повідомляється
громадянину, який подав звернення.

З картки обліку особистого прийому
громадян Волинської ОДА № Р-1204/2пр. від
07 липня 2011 року вбачається, що розгляд
питання порушеного позивачем на
особистому прийомі в першого
заступника Волинської ОДА О.
Башкаленка доручено начальнику
Головного управління Держкомзему у
Волинській області В.Василенко та
голові Луцької міської ради М.Романюку,
а Волинською ОДА взято на контроль.

Встановлено, що 08 липня 2011 року
відділом роботи зі зверненнями
громадян апарату Волинської ОДА
позивачу направлено письмове
повідомлення № Р-1204/2пр. про те, що
питання з якими позивач звертався на
особистому прийомі у першого
заступника Волинській ОДА розглянуто,
а його вирішення по суті доручено
Головному управлінню Держкомзему в
області та Луцькому міськвиконкому.

Копіями листів від 29 липня 2011 року за №
Р-1811/5-020 та № р-203 від 04 серпня 2011 року
підтверджується, що виконавчий комітет
Луцької міської ради та Головне
управління Держкомзему у Волинській
області направило Волинській ОДА та
позивачу письмові відповіді по суті
питання, порушеного ним на особистому
прийомі в першого заступника голови
Волинської ОДА О. Башкаленка 07 липня 2011
року.

Також встановлено, що позивач
неодноразово звертався до відповідача
з письмовими зверненнями, а саме від 16
серпня 2011 року, від 18 серпня 2011 року, від
05 вересня 2011 року та від 08 вересня 2011
року, щодо порушення розгляду
звернення позивача від 07 липня 2011 року.

Волинська ОДА 31 серпня 2011 року своїм
листом № Р-1204/4 повідомила позивача про
те, що порушене ним питання
неодноразово розглядалось органами
виконавчої влади, місцевого
самоврядування, правоохоронними
органами, органами земельних ресурсів
в тому числі Держземінспекцією
області, а про результати розгляду
питання надавались вичерпні письмові
відповіді і роз'яснювались шляхи їх
вирішення, і відповідно ст. 8 Закону
України «Про звернення громадян»
надалі звернення з цього питання
розглядатись не будуть.

Крім того, Волинська ОДА своїм листом
від 06 вересня 2011 року № Р-1204/5гл
повідомила позивача, що по суті
порушеного питання йому було надіслано
письмові відповіді виконавчим
комітетом Луцької міської ради від 29
липня 2011 року № Р-1811/5-020 та Головним
управлінням Держкомзему у Волинській
області від 04 серпня 2011 року № Р-203.

З письмового звернення позивача від 22
вересня 2011 року вбачається, що порушені
питання аналогічні вже розглядуваним,
а саме, з приводу його звернення 07 липня
2011 року на особистому прийомі в першого
заступника голови Волинської ОДА О.
Башкаленка із скаргою на дії Луцького
міського голови та службовців
виконкому.

Частина друга ст. 8 Закону України «Про
звернення громадян» передбачає, що не
розглядаються повторні звернення
одним і тим же органом від одного і того
ж громадянина з одного і того ж питання,
якщо перше вирішено по суті, а також ті
звернення, терміни розгляду яких
передбачено ст. 17 цього Закону, та
звернення осіб, визнаних судом
недієздатними. Рішення про припинення
розгляду такого звернення приймає
керівник органу, про що повідомляється
особі, яка подала звернення.

Проаналізувавши вищевикладене, суд
апеляційної інстанції погоджується з
висновками суду першої інстанції та
зазначає, що дії відповідача щодо
нерозгляду звернення позивача від 22
вересня 2011 року є правомірними,
оскільки порушене в ньому питання
одним і тим же органом від одного і того
ж громадянина з одного і того ж питання
вже було вирішено по суті, про що
позивачу надавались відповіді від 16
серпня 2011 року, від 18 серпня 2011 року, від
05 вересня 2011 року.

Узагальнюючи викладене, суд
апеляційної інстанції переконаний, що
судом першої інстанції надано належну
оцінку наявним у справі доказам, а їх
достатня кількість та взаємний зв'язок
у сукупності дали змогу суду першої
інстанції зробити вірний висновок про
наявність підстав для відмови в
задоволенні позову.

Враховуючи вищенаведене, суд
апеляційної інстанції визнає, що судом
першої інстанції, при вирішенні даного
публічно-правового спору, правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено законне рішення з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, постанова суду першої інстанції
ґрунтується на повно, об'єктивно і
всебічно з'ясованих обставинах, доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують, тому
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 158-160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 24
жовтня 2011 року в справі № 2а-2743/11/0370 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена у
касаційному порядку, шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України,
протягом двадцяти днів з дня набрання
ухвалою законної сили.

Головуючий суддя:
С. П.
Нос

Судді:
В. В.
Клюба

Р. В.
Кухтей