Справа № 2а/1970/3360/11
Суддя: Весельська Т.Ф.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" листопада 2014 р. м. Київ
К/9991/31564/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Весельської Т.Ф.,

Бутенка В.І.,

Олексієнка М.М.,

провівши у порядку письмового
провадження касаційний розгляд
адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Тернопільській області про скасування
наказів,

провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 12 квітня 2012
року, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2010 року ОСОБА_4 звернувся
до суду з позовом про скасування
наказів Регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Тернопільській області (далі - РВ ФДМ по
Тернопільській області) від 1 липня 2011
року № 62 про оголошення йому догани та
від 26 жовтня 2011 року № 100 - про
звільнення його з роботи.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 30 листопада
2011 року позов задоволено частково -
скасовано наказ РВ ФДМ по
Тернопільській області від 26 жовтня 2011
року № 100 про звільнення ОСОБА_4 з
роботи. В задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 12 квітня 2012
року постанову суду першої інстанції в
частині задоволених позовних вимог
скасовано та в цій частині прийнято
нову постанову про відмову в
задоволенні позову. В решті постанову
залишено без змін.

В обґрунтування касаційної скарги
ОСОБА_4 посилається на неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
ставить питання про скасування
ухваленої ним постанови та залишення в
силі постанови суду першої інстанції.

РВ ФДМ по Тернопільській області своїм
правом, як сторони у справі, не
скористалось та заперечень на
касаційну скаргу не подало.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи та рішення, що
приймалися під час її розгляду, колегія
суддів приходить до висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що на виконання постанови
прокуратури Тернопільської області
від 25 червня 2011 року про порушення
дисциплінарного провадження стосовно
головного спеціаліста відділу оренди
державного майна РВ ФДМ по
Тернопільській області ОСОБА_4 наказом
РВ ФДМ по Тернопільській області від 1
липня 2011 року № 62 про застосування
дисциплінарного стягнення йому
оголошено догану за неналежне
виконання своїх функціональних
обов'язків, передбачених посадовою
інструкцією та Положенням про відділ -
невжиття достатніх заходів з погашення
заборгованості по орендній платі і,
відповідно, ненадходження коштів до
державного бюджету.

26 жовтня 2011 року, відповідно до наказу
РВ ФДМ по Тернопільській області № 100
ОСОБА_4 звільнено з посади головного
спеціаліста відділу оренди державного
майна РВ ФДМ по Тернопільській області
за результатами службового
розслідування від 20 жовтня 2011 року у
зв'язку з систематичним невиконанням
без поважних причин функціональних
обов'язків, покладених на нього
посадовою інструкцією, згідно з
пунктом 3 частини першої статті 40
Кодексу законів про працю України (далі
- КЗпП України).

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції виходив з того, що
факт невжиття ОСОБА_4 достатніх заходів
щодо погашення заборгованості по
орендній платі і, відповідно,
ненадходження платежів до державного
бюджету, встановлений перевіркою
прокуратури Тернопільської області, та
свідчить про правомірність
притягнення його до дисциплінарної
відповідальності. Разом з тим, суд
дійшов висновку про відсутність в діях
ОСОБА_4 систематичного невиконання
своїх посадових обов'язків, що стало
причиною його звільнення, а тому визнав
протиправним та скасував наказ РВ ФДМ
по Тернопільській області від 26 жовтня
2011 року № 100.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції в частині задоволених
позовних вимог, апеляційний суд
виходив з того, що наказ РВ ФДМ по
Тернопільській області від 1 липня 2011
року № 62 про оголошення ОСОБА_4 догани
за невжиття достатніх заходів з
погашення заборгованості по орендній
платі та висновки службового
розслідування, проведеного 20 жовтня 2011
року на підставі наказу РВ ФДМ по
Тернопільській області від 10 жовтня 2011
року № 442 «Щодо проведення службового
розслідування стосовно неналежного
виконання обов'язків працівниками РВ
ФДМ по Тернопільській області», про
неналежну перевірку ним стану
виконання умов договору оренди
державного майна підтверджують
систематичне невиконання обов'язків,
покладених на нього посадовою
інструкцією. Тож РВ ФДМ по
Тернопільській області правомірно
звільнив його саме з цієї підстави.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на таке.

Наказ РВ ФДМ по Тернопільській області
від 1 липня 2011 року № 62 про притягнення
ОСОБА_4 до дисциплінарної
відповідальності прийнятий за
невжиття ним достатніх заходів з
погашення заборгованості ПрАТ
«Райз-Максимко» по орендній платі за
користування державним майном в сумі
21475, 6 гривень і, відповідно,
ненадходження коштів до державного
бюджету. Даний факт було встановлено
під час проведення прокуратурою
Тернопільської області перевірки
дотримання РВ ФДМ по Тернопільській
області вимог законодавства при
наданні в оренду державного та
комунального майна.

Пункт 2.6 посадової інструкції
головного спеціаліста відділу оренди
державного майна РВ ФДМ по
Тернопільській області передбачає
контроль за виконанням умов договорів
оренди, зокрема, за правильністю та
своєчасністю внесення орендної плати.
Оскільки контроль за виконанням умов
договору оренди, у якому однією із
сторін є ПрАТ «Райз-Максимко»,
здійснював ОСОБА_4, то саме він і є
відповідальним за несвоєчасність
внесення останнім орендної плати, а,
отже, йому правомірно оголошено догану
за неналежне виконання своїх посадових
обов'язків.

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 40 КЗпП України, трудовий
договір, укладений на невизначений
строк, а також строковий трудовий
договір до закінчення строку його дії
можуть бути розірвані власником або
уповноваженим ним органом лише у
випадку, зокрема, систематичного
невиконання працівником без поважних
причин обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку,
якщо до працівника раніше
застосовувалися заходи
дисциплінарного чи громадського
стягнення.

За перевіркою матеріалів справи, в ході
службового розслідування, проведеного
20 жовтня 2011 року, було виявлено, що
внаслідок неналежної перевірки ОСОБА_4
стану виконання умов договору оренди
приміщення, яке перебуває на балансі ДП
«Ягільницький кінний завод» та
орендується ПрАТ «Райз-Максимко»,
орендарем фактично використовувалась
площа на 500 кв.м. більша, ніж зазначено в
договорі оренди, внаслідок чого, до
Державного бюджету України
недораховано орендну плату в сумі 13439, 70
гривень без ПДВ, а до ДП «Ягільницький
кінний завод» - 5759, 87 гривень без ПДВ.

Відповідно до статті 11 Закону № 2269-XII,
укладенню договору оренди передує
оцінка об'єкта оренди, яка
здійснюється за методикою,
затвердженою Кабінетом Міністрів
України і, згідно з нормами Закону
України від 12 липня 2001 року № 2658-III «Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні» та лише оцінювачами, які
одержали кваліфікаційне свідоцтво,
відповідно до вимог цього Закону.

Тож, ОСОБА_4, як головний спеціаліст
відділу оренди державного майна РВ ФДМ
по Тернопільській області, не визначає
параметри (площу) об'єкта оренди для
подальшої передачі його в оренду та за
його посадовою інструкцією такий
обов'язок на нього не покладався.

За таких обставин, судом першої
інстанції вірно встановлено, що вина
ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного
порушення відсутня, а отже, його
протиправно звільнено з підстав
систематичного невиконання посадових
обов'язків.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає до задоволення -
постанову суду апеляційної інстанції
необхідно скасувати, а постанову суду
першої інстанції залишити без змін,
оскільки вона прийнята з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана правильно, а доводи
касаційної скарги його висновків не
спростовують.

Керуючись статтями 222, 226, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 12 квітня 2012
року скасувати.

Постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від
30 листопада 2011 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Судді
Т.Ф. Весельська

В.І. Бутенко

М.М. Олексієнко