Справа № 820/18911/14
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

22 грудня 2014 р.
№ 820/18911/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого - судді Зінченка А.В.,

при секретарі - Алавердян Е.А.

за участі представників сторін:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - Михайлової О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові адміністративну
справу за позовом ОСОБА_3 до
Харківської об'єднаної державної
податкової інспекції ГУ Міндоходів у
Харківській області про скасування
наказу, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Харківської об'єднаної державної
податкової інспекції ГУ Міндоходів у
Харківській області, в якому після
уточнення позовних вимог просив суд
скасувати наказ Харківської об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів у Харківській області №1037
від 03 листопада 2014 року про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки платника податків ОСОБА_3 та
визнати протиправними дії відповідача
щодо проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки
платника податків ОСОБА_3, результати
якої оформлено актом від 18.11.2014 року
№1/20-23-17-02-07/НОМЕР_1.

Позовні вимоги позивач обґрунтував
тим, що на його адресу надійшов наказ
Харківської об'єднаної державної
податкової інспекції ГУ Міндоходів у
Харківській області №1037 від 03
листопада 2014 року про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки платника податків ОСОБА_3

Юридичною підставою для вказаних дій
суб'єкт владних повноважень обрав
положення п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового
кодексу України, а фактичною підставою
визначено постанову слідчого СУ ФР ГУ
Міндоходів у Харківській області
майора податкової міліції Гиренко Н.А.
від 30.10.2014 року, винесену за матеріалами
досудового розслідування, внесеного до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань за №000081 від 29.03.2013
року за ознаками ч.3 ст. 212 КК України .

На думку позивача, відповідачем було
грубо порушено законодавством
встановлений порядок та спосіб
проведення невиїзної позапланової
перевірки, передбачений п.п.78.1.11 п.78.1
ст.78 Податкового кодексу України, що
свідчить про протиправність дій
відповідача щодо призначення та
проведення невиїзної позапланової
перевірки. У позивача є всі підстави
стверджувати, що винесення Наказу та
проведення ДПІ перевірки не має
правових підстав, здійснені із
порушенням норм Податкового кодексу
Україні, прав платника податків, а отже
оспорюваний наказ підлягає скасуванню,
а дії щодо проведення.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив позов
задовольнити.

В судовому засіданні представник
відповідача проти позову заперечував,
надав заперечення на позов та вказав,
що дії ДПІ відповідають вимогам
діючого законодавства, а оспорюваний
Наказ є законним та правомірним.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд встановив наступні обставини
справи.

ОСОБА_3 був зареєстрований
Реєстраційною службою Харківського
районного управління юстиції
Харківської області у якості фізичної
особи підприємця 30.09.1999, Дата запису
09.12.2005, Номер запису 2 003682, і взято
на облік до Харківської ОДПІ ГУ
МІНДОХОДІВ у Харківській області 05.07.2007
за номером 19649.

Відповідно до відомостей Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб підприємців до нього
27.03.2014 було внесено запис про
припинення фізичної особи підприємця
ОСОБА_3 за номером 5003682.

28.03.2014 року ФО-П ОСОБА_3 було знято з
податкового обліку Харківської ОДПІ ГУ
МІНДОХОДІВ у Харківській області.

З 11.02.2014 року по 17.02.2014р. Харківською
ОДПІ було проведено документальну
позапланову перевірку ФО-П ОСОБА_3 за
наслідками якої було складено акт від
24.02.2014 року №230/20-23-17-02-07/НОМЕР_1.

Тобто згідно із положеннями ст. 59
Господарського Кодексу України ФО-П
ОСОБА_3 вважається ліквідованим
суб'єктом господарювання з 27.03.2014 року.

03 листопада 2014 року Харківською
об'єднаною державною податковою
інспекцією ГУ Міндоходів у Харківській
області було винесено наказ №1037 про
проведення документальної
позапланової перевірки платника
податків ОСОБА_3 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1.

Юридичною підставою для вказаних дій
суб'єкт владних повноважень обрав
положення п.п.65.10.8 п.65.10 ст. 65, п.п.78.1.11
п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, а
фактичною підставою визначено
постанову слідчого СУ ФР ГУ Міндоходів
у Харківській області майора
податкової міліції Гиренко Н.А. від
30.10.2014 року, винесену за матеріалами
досудового розслідування, внесеного до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань за №000081 від 29.03.2013
року за ознаками ч.3 ст. 212 КК України.

Наказ №1037 та письмове повідомлення про
дату початку та місце проведення такої
перевірки було надіслано позивачу та
отримано ним 18 листопада 2014 року.

А вже 05 листопада 2014 року посадові
особи відповідача розпочали
позапланову перевірку платника
податків ОСОБА_3, за наслідками якої
було складено акт від 18.11.2014 року
№1/20-23-17-02-07/НОМЕР_1.

Суд зазначає, що згідно ст. 79
Податкового кодексу України
документальна невиїзна перевірка
здійснюється у разі прийняття
керівником контролюючого органу
рішення про її проведення та за
наявності обставин для проведення
документальної перевірки, визначених
статтями 77 та 78 цього Кодексу.
Документальна невиїзна перевірка
здійснюється на підставі зазначених у
підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього
Кодексу документів та даних, наданих
платником податків у визначених цим
Кодексом випадках, або отриманих в
інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна
перевірка проводиться посадовими
особами контролюючого органу виключно
на підставі рішення керівника
контролюючого органу, оформленого
наказом, та за умови надіслання
платнику податків рекомендованим
листом із повідомленням про вручення
або вручення йому чи його
уповноваженому представнику під
розписку копії наказу про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки та письмового повідомлення
про дату початку та місце проведення
такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає
посадовим особам контролюючого органу
право розпочати проведення
документальної невиїзної перевірки.

Перевірка платника податків з питань
повноти нарахування і сплати податків
та зборів під час здійснення
контрольованих операцій здійснюється
з урахуванням особливостей, визначених
статтею 39 цього Кодексу.

Але зі змісту положень п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78
ПК України слідує, що документальна
позапланова перевірка здійснюється за
наявності хоча б однієї з таких
обставин: отримано судове рішення суду
(слідчого судді) про призначення
перевірки або постанову органу, що
здійснює оперативно-розшукову
діяльність, слідчого, прокурора,
винесену ними відповідно до закону.

А відповідно до ст. 31 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік» (з урахуванням змін згідно з
Законом України від 31.07.2014 р. №1622-УІІ)
встановлено, що перевірки підприємств,
установ та організацій, фізичних осіб -
підприємців контролюючими органами
(крім Державної фіскальної служби
України) здійснюються протягом серпня -
грудня 2014 року виключно з дозволу
Кабінету Міністрів України або за
заявкою суб'єкта господарювання щодо
його перевірки.

До утворення як юридичних осіб
публічного права Державної фіскальної
служби України (постанова КМУ №160 від
21.05.2014р. "Про утворення Державної
фіскальної служби") і територіальних
органів ДФС України (постанова КМУ № 311
від 06.08.2014р. "Про утворення
територіальних органів Державної
фіскальної служби та визнання такими,
що втратили чинність, деяких актів
Кабінету Міністрів України")
повноваженнями на здійснення контролю
за дотриманням податкової дисципліни
були наділені виключно територіальні
органи Міністерства доходів і зборів
України.

Однак, прийняття постанови КМУ № 311 від
06.08.2014 "Про утворення територіальних
органів Державної фіскальної служби та
визнання такими, що втратили чинність,
деяких актів Кабінету Міністрів
України" спричинило одночасне
існування двох суб'єктів владних
повноважень з аналогічними
управлінськими функціями, а саме:
територіальних органів Міністерства
доходів і зборів України та
територіальних органів Державної
фіскальної служби України.

З огляду на приписи п.п.1 і 2 постанови
КМУ №311 від 06.08.2014р. "Про утворення
територіальних органів Державної
фіскальної служби та визнання такими,
що втратили чинність, деяких актів
Кабінету Міністрів України", п.2
постанови КМУ №236 від 21.05.2014р. "Про
Державну фіскальну службу України", ч.1
ст.104 Цивільного кодексу України, ст.ст.
33, 37 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців» згадані органи
управління є цілком самостійними та
незалежними один від одного суб'єктами
права.

Отже, з дати набрання чинності Законом
України від 31.07.2014 р. №1622-VII (16.08.2014р.)
змінено порядок реалізації владної
управлінської функції контролю за
дотриманням податкової дисципліни,
внаслідок чого за загальним правилом
територіальні органи Міністерства
доходів і зборів України можуть
реалізувати повноваження контролю у
спосіб проведення перевірки лише за
наявності дозволу КМУ або за наявності
заявки суб'єкта господарювання, а на
територіальні органи Державної
фіскальної служби України дане правило
не поширюється через існування
спеціального застереження законодавця
в тексті норми права.

З 17.08.2014р. законодавець змінив і
процедуру здійснення податкового
контролю, адже згідно з Законом України
№1600-VII від 22.07.2014р. ч.2 ст.2 Закону України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" була викладена в редакції,
яка не містить згадки про непоширення
дії приписів цього закону на відносини,
що виникають під час здійснення
заходів контролю органами доходів і
зборів.

У зв'язку з викладеним, з вказаної дати
і територіальні органи Міністерства
доходів і зборів України, і
територіальні органи Державної
фіскальної служби України при
здійсненні заходів контролю у спосіб
проведення перевірок повинні
насамперед керуватись положеннями
Закону України від 22.07.2014р. №1600-УІІ як
норми права, яка регламентує ті ж самі
правовідносини, що і Податковий кодекс
України, але у часі була прийнята
пізніше.

Враховуючи викладене, дії по
призначенню перевірки територіальним
органом Міністерства доходів і зборів
за відсутності дозволу КМУ або за
відсутності заявки суб'єкта
господарювання, є такими, що суперечать
вимогам закону та здійснені поза
межами повноважень, якими наділений
суб'єкт владних повноважень.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Податкова інспекція є органом
державної влади і відповідно її
діяльність має підпорядковуватись
вимогам наведеної норми Конституції
України та вимогам Податкового кодексу
України. Право податкової інспекції на
проведення перевірки підлягає
законодавчим обмеженням та
реалізується з дотриманням порядку,
встановленого законом.

Дії суб'єкта владних повноважень є
такими що порушують права і свободи
особи в тому разі, які вони, по-перше,
вчинені з перевищенням визначених
законом повноважень, та, по-друге, є
юридично значимими, тобто мають
безпосередній вплив та стан
суб'єктивних прав та обов'язків особи.

Харківська ОДПІ здійснювала перевірку
позивача саме за період його
підприємницької діяльності, тобто як
суб'єкта господарювання.

Суд вказує, що відповідно до ст. 2 КАС
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Вирішуючи спір, суд бере до уваги, що
відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Відповідачем не надано суду будь-які
докази правомірності своїх дій.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що вимоги позивача є документально та
нормативно обгрунтованими, законними,
правомірними, а тому підлягають
задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2-4, 9, 11, 69-71, 94, 128, 159, 160- 163, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до
Харківської об'єднаної державної
податкової інспекції ГУ Міндоходів у
Харківській області про скасування
наказу - задовольнити.

Скасувати наказ Харківської об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів у Харківській області №1037
від 03 листопада 2014 року про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки платника податків ОСОБА_3

Визнати протиправними дії Харківської
об'єднаної державної податкової
інспекції ГУ Міндоходів у Харківській
області щодо проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки платника податків ОСОБА_3,
результати якої оформлено актом від
18.11.2014 року №1/20-23-17-02-07/НОМЕР_1.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі в
10-ти денний строк з дня отримання копії
постанови апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної
інстанції.

Постанова в повному обсязі
виготовлена 24.12.2014 року.

Суддя
А.В. Зінченко