Справа № 2а-10224/10/2070
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2014 року м.
Київ К/9991/53336/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у
Комінтернівському районі м.Харкова

на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 02.11.2010 та
постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 01.02.2011

у справі №2а-10224/10/2070

за позовом Державного підприємства
«Підприємство Качанівської виправної
колонії управління Державного
департаменту України з питань
виконання покарань у Харківській
області (№54)

до Державної податкової інспекції у
Комінтернівському районі м.Харкова

про визнання неправомірними дій, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 02.11.2010 позов
задоволено частково. Визнано
неправомірними дії ДПІ у
Комінтернівському районі м.Харкова
щодо зміни призначення платежу
платника податків - Державного
підприємства «Підприємство
Качанівської виправної колонії
управління Державного департаменту
України з питань виконання покарань у
Харківській області (№54)» за період
часу з 16.02.2010 по 16.08.2010. В іншій частині
позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 01.02.2011
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 02.11.2010
скасовано в частині відмови в
задоволенні позову, з прийняттям в цій
частині нового рішення про часткове
задоволення позову. Зобов?язано ДПІ у
Комінтернівському районі м.Харкова
усунути допущені порушення прав
позивача шляхом зарахування грошових
коштів, сплачених ДП «Підприємство
Качанівської виправної колонії
управління Державного департаменту
України з питань виконання покарань у
Харківській області (№54)» за
призначенням платежу, які вказані в
платіжних дорученнях за період з 16.02.2010
по 16.08.2010. Зобов?язано ДПІ у
Комінтернівському районі м.Харкова
зробити перерахунок нарахованих пені
та штрафних санкцій, у зв?язку з
зарахуванням грошових коштів за
призначенням платежу за період з 16.02.2010
по 16.08.2010. В частині визнання
неправомірними дій ДПІ у
Комінтернівському районі м.Харкова
щодо зміни призначення платежу
платника податків - ДП «Підприємство
Качанівської виправної колонії
управління Державного департаменту
України з питань виконання покарань у
Харківській області (№54)» за період
часу з липня 2007 року по 15.02.2010;
зобов?язання відповідача усунути
допущені порушення прав позивача
шляхом зарахування грошових коштів,
сплачених ДП «Підприємство
Качанівської виправної колонії
управління Державного департаменту
України з питань виконання покарань у
Харківській області (№54)» за
призначенням платежу, які вказані в
платіжних дорученнях та зобов?язання
відповідача зробити перерахунок
нарахованих пені та штрафних санкцій, у
зв?язку з зарахуванням грошових коштів
за призначенням платежу за період з
липня 2007 по 15.02.2010 залишено без
розгляду.

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
відповідача, у якій ставиться питання
про скасування рішення суду першої та
апеляційної інстанції та прийняття
нового рішення про відмову в позові
повністю, з підстав невірного
застосування норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши під час попереднього
судового засідання повноту
встановлення обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки в
судових рішеннях, в межах доводів
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
такого.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що починаючи з 2003 року
позивач у зв?язку з скрутним фінансовим
становищем сплачував поточні
зобов?язання не в повному обсязі, що
призвело до виникнення податкового
боргу. Починаючи з 2007 року позивач
сплачує поточні платежі з податку на
додану вартість у повному обсязі, про
що зазначає в призначенні платежу.
Відповідач самостійно вчиняв дії по
зміні призначення платежу, зараховуючи
перераховані позивачем кошти не за
призначенням платежу, що призвело до
збільшення в останнього суми
податкового боргу та пені.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 9 Закону
України «Про систему оподаткування»
платники податків і зборів
(обов'язкових платежів) зобов'язані
сплачувати належні суми податків і
зборів (обов'язкових) платежів у
встановлені законами терміни.

Обов'язок юридичної особи щодо сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів) припиняється із сплатою
податку, збору (обов'язкового платежу)
або його скасуванням або списанням
податкової заборгованості відповідно
до Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Виходячи із змісту пп. 4.1.1. п. 4.1 ст. 4, пп.
5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» платник
податків самостійно обчислює суму
податкового зобов'язання, яку зазначає
у податковій декларації, та
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації.

Згідно із пп. 5.4.1 п. 5.4 ст. 5 цього ж Закону
узгоджена сума податкового
зобов'язання, не сплачена платником
податків у строки, визначені цією
статтею, визнається сумою податкового
боргу платника податків.

Пунктом 7.7 ст. 7 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фонами»
визначена рівність бюджетних
інтересів. З цією метою визначено, що
податковий борг погашається
попередньо погашенню податкових
зобов'язань, які не є податковим боргом,
у порядку календарної черговості його
виникнення, а в разі одночасного його
виникнення за різними податками,
зборами (обов'язковими платежами) - у
рівних пропорціях.

Разом з тим, Законом України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами», який є
спеціальним законом з питань
оподаткування і який установлює
порядок погашення зобов'язань
юридичних або фізичних осіб перед
бюджетами та державними цільовими
фондами з податків і зборів
(обов'язкових платежів), нарахування і
сплати пені та штрафних санкцій, що
застосовуються до платників податків,
визначені заходи, які вживаються
контролюючим органом з метою погашення
платниками податків податкового боргу
і які не передбачають можливості зміни
призначення платежу, самостійно
визначеного платником податків.

Таким чином, податковий орган не має
права самостійно змінювати
призначення платежу визначеного
платником податків при здійсненні
розрахунків зі сплати податків,
зокрема, з метою погашення податкового
боргу змінювати період, за який
сплачується податкове зобов'язання.

З огляду на викладене, правильними є
висновки судів першої та апеляційної
інстанції, що позивач, самостійно
визначивши та перерахувавши податкові
зобов'язання з податку на додану
вартість відповідно до призначення
платежу зазначеного в платіжному
дорученні, виконав своє зобов'язання по
його сплаті, що виключає підстави для
застосування до нього штрафних санкцій
на підставі пп. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 та пені на
підставі пп.16.5.1 п.16.5 ст.16 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами».

Вищенаведеним спростовуються доводи
податкового органу, які наведені ним в
касаційній скарзі, як підставу для
скасування постановлених у справі
рішень судів попередніх інстанцій.

При цьому судова колегія вважає, що
залишенню в силі підлягає постанова
суду апеляційної інстанції, якою
усунуті допущені судом першої
інстанції недоліки щодо повноти
судового розгляду.

Враховуючи наведене, судова колегія
вважає, що висновки суду апеляційної
інстанції ґрунтуються на правильному
застосуванні норм матеріального права,
підстав для його скасування, з мотивів
викладених в касаційній скарзі, не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Комінтернівському районі
м.Харкова відхилити, а постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 01.02.2011
залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун