Справа № 2-а-1575/10
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 р.Справа № 2-а-1575/10Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Ральченка І.М.

Суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Харківському районі
Харківської області на постанову
Харківського районного суду
Харківської області від 12.08.2010р. по
справі № 2-а-1575/10

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду
України в Харківському районі
Харківської області , Харківського
обласного центру по нархуванню та
здійсненню соціальних виплат
Головного управління праці та
соціального захисту населення
Харківської обласної державної
адміністрації , Управління праці та
соціального захисту населення
Харківського району Харківської
області

про стягнення недорахованої та
невиплаченої пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою, в якій просив визнати
неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Харківському районі Харківської
області, Харківського обласного центру
по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат Головного
управління праці та соціального
захисту населення ХОДА, Управління
праці та соціального захисту населення
Харківського району Харківської
області відносно нарахування та
здійснення нарахування раніше
призначеної, основної пенсії,
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю та нарахуванні й виплаті в
заниженому розмірі щорічної допомоги
на оздоровлення, як особі, котра
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, зобов'язати Управління
пенсійного фонду України в
Харківському районі Харківської
області здійснити з 01.01.2006 р. по момент
винесення рішення перерахунок та
виплату щомісячної додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоровю, як
постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи виходячи із
розміру 50 % мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991
р. № 796-ХІІ, зобов'язати Управління
пенсійного фонду України в
Харківському районі Харківської
області усунути порушення, провести з
01.01.2006 р. по момент винесення рішення
перерахунок та виплату недоотриманою
суми державної пенсії у розмірі не
менше 6 мінімальних пенсій за віком,
згідно ст. 49, ч.4 ст. 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991
р. № 796-ХІІ. зобов'язати Управління
праці та соціального захисту населення
Харківського району Харківської
області усунути порушення і здійснити
перерахунок згідно ст. 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991
р. № 796-ХІІ, зобов'язати Харківський
обласний центр по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат
Головного управління праці та
соціального захисту населення ХОДА
усунути порушення і провести виплату
згідно ст. 48 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ
щорічної допомоги на оздоровлення у
розмірі 4 мінімальних заробітних плат з
моменту здійснення правопорушення, а
саме за 2006 -2009, зобов'язати Управління
пенсійного фонду України в
Харківському районі Харківської
області в подальшому виплачувати
основну пенсію згідно ст. 49. ч.4 ст. 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ, як
інваліду III групи 1 категорії осіб, щодо
яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, виходячи з
фактичного розміру мінімальної пенсії
за віком та щомісячну додаткову пенсію
за шкоду, заподіяну здоров'ю як
постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи відповідно
до ст. 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ.
зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Харківського району Харківської
області в подальшому виплачувати
щорічну разову допомогу на
оздоровлення, як інваліду III групи 1
категорії осіб, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
щорічну допомогу на оздоровлення
згідно ст. 48 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ,
стягнути з відповідачів витрати по
оплаті послуг на правову допомогу у
розмірі 500 грн. в рівних частинах.

Харківський районний суд Харківської
області постановою від 12.08.2010 року
позов задовольнив частково.

Визнав протиправною бездіяльність
відповідача Управління Пенсійного
Фонду України в Харківському районі
Харківської області щодо нездійснення
перерахунку та призначення ОСОБА_2
пенсії як особі, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
відповідно до ст. 50, ч.4 ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язав Управління Пенсійного Фонду
України в Харківському районі
Харківської області зробити
перерахунок ОСОБА_2 основної пенсії у
відповідності до ч.4 ст.54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірі 6
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії у відповідності до
ст. 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком, виходячи із
мінімальної пенсії за віком,
встановленої ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», та провести відповідні
виплати з 01.01.2006 року по 31.12.2007р. та з
22.05.2008 року з наступним перерахунком
цих сум відповідно до ст. 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Визнав протиправною бездіяльність
Управління праці та соціального
захисту населення Харківської
районної державної адміністрації щодо
не нарахування належних ОСОБА_2 сум
щорічної грошової допомоги на
оздоровлення за 2007, 2008, 2009, 2010 роки у
розмірі передбаченому ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»

Зобов'язав Управління праці та
соціального захисту населення
Харківської районної державної
адміністрації здійснити перерахунок
ОСОБА_2 щорічної допомоги на
оздоровлення за 2007, 2008, 2009, 2010 роки
відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язав Харківський обласний центр
по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат Харківської
обласної державної адміністрації
здійснити виплату ОСОБА_2 щорічної
допомоги на оздоровлення за 2007, 2008, 2009,
2010 роки відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В іншій частині позовних вимог
відмовив.

Управління Пенсійного Фонду України в
Харківському районі Харківської
області подало апеляційну скаргу, в
якій просило скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
у задоволенні позовних вимог
відмовити. В обґрунтування вимог
апеляційної скарги відповідач
посилається на порушення судом першої
інстанції при прийнятті постанови норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи з обгрунтувань, викладених в
апеляційній скарзі.

У відповідності до положень ст. 197
КАС України, зазначена адміністративна
справа розглянута в порядку письмового
провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної
скарги.

Дослідивши матеріали справи,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судовим розглядом,
позивач є інвалідом 3 групи та
віднесений до І категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, що підтверджується
доданими до справи копіями посвідчення
серії НОМЕР_1 та довідки МСЕК серія
ХАР-06 № 043422.

Приймаючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач
має право на отримання державної
пенсії в розмірі, передбаченому ст. 54
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", та додаткової пенсії
відповідно до ст. 50 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів частково
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом 05.10.2009 року із
вимогами щодо захисту його порушених
прав.

Колегія суддів зауважує, що порушене
право позивача на отримання пенсії
підлягає захисту в межах річного
строку. При цьому колегія суддів
виходить з наступного.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України (в редакції,
яка діяла до 30.07.2010р.) для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Отже, враховуючи дату звернення
позивача до суду з адміністративним
позовом, річний строк на звернення до
суду з позовом та період, за який
позивач просить суд захистити його
права, колегія суддів приходить до
висновку, що права позивача підлягають
захисту з 05.10.2008 року.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Таким чином, внаслідок неправильного
застосування норм ч.2 ст.99 КАС України
постанова суду першої інстанції в
частині задоволення позовних вимог про
визнання дій незаконними, призначення
та виплату державної пенсії і
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю в розмірах, встановлених
законом, стягнення заборгованості по
пенсії за період з 01.01.2006 року по 04.10.2008
р. не може бути визнана законною, а тому
підлягає скасуванню, а позов в
зазначеній частині згідно приписів ст.
100 КАС України - залишенню без розгляду.

При цьому, колегія суддів відхиляє
доводи позивача щодо необхідності
застосування до спірних правовідносин
положень ст. 268 ЦК України, оскільки
цими положеннями не обмежується строк
звернення до суду з позовом про
відшкодування шкоди, завданої
прийняттям нормативно-правових актів,
визнаних незаконними, а не з позовом до
суб'єкта владних повноважень з приводу
призначення, перерахунку, надання
соціальних виплат, допомоги,
компенсації, що є предметом у спірних
правовідносинах.

Щодо законності рішення суду першої
інстанції в частині задоволення
позовних вимог з 05.10.2008 року колегія
суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя та
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту населення
визначені та закріплені в Законі
України "Про статус і соціальний
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Статтею 49 Закону України "Про статус і
соціальний громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до категорій 1,2,3,4
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до п. 4 ст. 54 Закону України
"Про статус і соціальний громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими: по
третій групі інвалідності - 6
мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України
"Про статус і соціальний громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" особам, віднесеним до
першої категорії призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірах:
інвалідам третьої групи - 50 %
мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є
визначальною для вирішення даного
спору, крім того це право гарантується
Конституцією України (ч.2 ст.46
Конституції України).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що при визначенні розміру пенсій
позивачеві застосуванню підлягають
ст.ст.50 та 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", а не наведена вище
постанова Кабінету Міністрів України,
яка істотно звужує обсяг встановлених
законом прав.

При цьому колегія суддів зазначає, що з
05.10.2008 року підстави для невиплати
позивачеві державної та додаткової
пенсій у відповідності до ст.ст. 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
були відсутні, зміни у зазначені статті
не вносились, а тому колегія суддів
дійшла висновку щодо необґрунтованої
відмови відповідача у здійсненні
перерахунку пенсії за зазначений
період.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо обов'язку відповідача з
05.10.2008 року здійснювати позивачеві
нарахування та виплату основної та
додаткової пенсії у відповідності до
приписів ст.ст. 50, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що
14 червня 2011 року Верховною Радою
України прийнято Закон України N 3491-VI
"Про внесення змін до Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011
рік", який набрав чинності 19 червня 2011
року. Пунктом 7 частини першої цього
Закону Прикінцеві положення Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2011 рік" доповнено пунктом 4, яким
установлено, що у 2011 році норми і
положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", статті 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", статей 14, 22, 37 та частини
третьої статті 43 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб" застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог Закону України від 14
червня 2011 року N 3491-VI "Про внесення змін
до Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік" 6 липня 2011 року
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову N 745 "Про встановлення деяких
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету", яка набрала
чинності 23 липня 2011 року.

Таким чином, з 23 липня 2011 року розміри
виплат, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
визначаються постановою Кабінету
Міністрів України № 745 від 06.07.2011 року.

При цьому колегія суддів відхиляє
доводи апеляційної скарги в огляду на
наступне.

Вихідним критерієм розрахунку
державної та додаткової пенсій
виступає мінімальна пенсія за віком,
розмір якої згідно з ч. 1 ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
встановлюється в розмірі визначеного
законом прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

При вирішенні спору суд першої
інстанції, виходячи із загальних засад
пріоритету законів над підзаконними
актами, обґрунтовано визнав, що при
розрахунку державної та додаткової
пенсій, передбачених статтями 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, установлений
у законі про Державний бюджет України
на відповідний рік, з урахуванням якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Положення частини 3 статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", на
думку колегії суддів, не є перешкодою
для застосування зазначеної величини
(мінімального розміру пенсії за віком)
для розрахунку інших пов'язаних із нею
пенсій чи доплат, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого
мінімального розміру пенсії за віком,
крім передбаченого частиною першою
цієї статті.

Отже, колегія суддів підтверджує, що
при прийнятті судового рішення у
справі в частині задоволення позовних
вимог ОСОБА_2 до Управління Пенсійного
фонду України в Харківському районі
Харківської області про стягнення
недорахованої та невиплаченої
основної та додаткової пенсії
відповідно до ст.ст.50 та 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з 05.10.2008
року суд першої інстанції дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин норми матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 197, 199, 200, 205, 206,
209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Харківському районі Харківської
області задовольнити частково.

Постанову Харківського районного суду
Харківської області від 12.08.2010 року по
справі № 2-а-1575/10 скасувати в частині
визнання протиправною бездіяльність
відповідача та зобов'язання Управління
Пенсійного Фонду України в
Харківському районі Харківської
області зробити перерахунок ОСОБА_2
основної пенсії у відповідності до ч.4
ст.54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі 6 мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії у
відповідності до ст. 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірі
50% мінімальної пенсії за віком,
виходячи із мінімальної пенсії за
віком, встановленої ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», та
провести відповідні виплати з 01.01.2006
року (за виключенням періоду з 01.01.2008
року по 21.05.2008 року) по 04.10.2008 року з
наступним перерахунком цих сум
відповідно до ст. 67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Позовну заяву ОСОБА_2 в зазначеній
частині залишити без розгляду.

В іншій частині постанову Харківського
районного суду Харківської області від
12.08.2010 року по справі № 2-а-1575/10 залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Ральченко І.М.Судді
Бершов Г.Є. Катунов В.В.