Справа № 818/2576/14
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 р.Справа № 818/2576/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бартош Н.С.

Суддів: Донець Л.О. , Мельнікової Л.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у м. Сумах Головного
управління Міндоходів у Сумській
області на постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
20.10.2014р. по справі № 818/2576/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фавор"

до Державної податкової інспекції у
м. Сумах Головного управління
Міндоходів у Сумській області

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фавор", звернуся до
суду з позовом, в якому просить визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення ДПІ у м. Сумах ГУ
Міндоходів у Сумській області від
09.09.2014 р. № /47023, яким ТОВ "Фавор"
зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за лютий 2012 р., березень 2012 р.
та лютий 2013 р. в загальному розмірі 33638,00
грн та застосовано штрафні санкції в
сумі 16819,00 грн.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 20.10.2014 р.
позовні вимоги задоволено.

Державна податкова інспекція у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області, не погоджуючись з
вказаним рішенням суду, в апеляційній
скарзі вказує, що рішення є
необґрунтованим та незаконним,
прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
20.10.2014 р. та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

У відповідності до положень ст. 197 КАС
України, зазначена адміністративна
справа розглянута в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено, що ДПІ у
м. Сумах проведена документальна
позапланова невиїзна перевірка ТОВ
"Фавор" з питань достовірності
нарахування суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на рахунок платника у банку за
лютий 2012 р., березень 2012 р., лютий 2013
року, за результатами якої складено акт
від 26.08.2014 р. № 3477/18-19-15-02/30759962 (а.с.13-27).

На підставі акту перевірки винесене
податкове повідомлення-рішення від
09.09.2014 р. № /47023, яким ТОВ "Фавор"
зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за лютий 2012 р., березень 2012 р.
та лютий 2013 р. в загальному розмірі 33638,00
грн. та застосовано штрафні санкції в
сумі 16819,00 грн (а.с.11).

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
дійшов до висновку про неправомірність
прийняття податкового
повідомлення-рішення.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду з наступних підстав.

Акт перевірки податкового органу
містить висновок, що на порушення
позивачем вимог п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198;
п.200.1, п.200.3,п.200.4 Податкового кодексу
України підприємством завищено
від'ємне значення різниці поточного
звітного періоду яке буде враховано до
складу податкового кредиту звітного
періоду податкової декларації по ПДВ
за січень 2012року на суму 1133,33грн.,
березень 2012 року на суму 1133,33 грн.,
січень 2013 року на суму 31372 грн. та
завищено заявлену сум бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за лютий 2012року у розмірі 1133,3
грн., за березень у розмірі 1133,033 грн. та
за лютий 2013 року у сумі 31372,00 грн.

В акті перевірки відповідач
посилається на висновки Стахановської
ОДПІ за результатами перевірки ТОВ
"Поліград-46", з питання дотримання вимог
податкового законодавства
правомірності нарахування податку на
додану вартість та податку на прибуток
за період з 01.01.2012 р. по 31.05.2012 р., та
перевірки ПП "Парфинат", проведеної ДПІ
у Калінінському районі м. Донецька,
відповідно до яких, на думку
перевіряючих, контрагентами позивача
на надано підтверджуючих документів
щодо визначення податкових
зобов'язань. За висновами податкових
органів товариством " Поліграф-46" та
підприємством "Парфинат" безпідставно
сформовано податкові зобов'язання за
рахунок сум ПДВ по податкових
накладних, виписаних на продаж товарів
( робіт, послуг) на адресу контрагентів -
покупців, у тому числі ТОВ "Фавор", та не
підтверджена правомірність формування
податкового кредиту.

Судовим розглядом встановлено, що ТОВ
"Фавор" у податковій декларації з ПДВ за
січень 2012 року до податкового кредиту
включена податкова накладна № 120 від
30.01.2012 р., у податковій декларації з ПДВ
за березень 2012 року до податкового
кредиту була включена податкова
накладна № 14 від 07.03.2012 р. та в
податковій декларації з ПДВ за січень
2013 року до податкового кредиту була
включена податкова накладна № 4 від
15.01.2013 р., кожна з яких заповнена з
дотриманням вимог Порядку заповнення
податкової накладної, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
01.11.2011 N 1379, та які відповідно до вимог п.
11 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні
положення" Податкового кодексу України
не підлягають реєстрації в ЄРПН.

Податкові накладні, виписані ТОВ
"Поліград-46" та ПП "Парфинат",
відповідають датам отримання послуг,
наданих ТОВ "Поліград-46" та ПП "Парфинат"
позивачу.

Судовим розглядом встановлено, що між
товариством "Поліград-46" та товариством
"Фавор" укладений договір про надання
послуг № 2 від 28.01.2012 р., предметом якого
є здійснення організації доставки
вантажів (а.с.62-63).

Реальність виконання надання послуг
підтверджується актами
здачі-приймання виконаних робіт
(надання послуг), видатковою накладною,
товарно-транспортними накладними,
заявками про доставку вантажу, листами
про відвантаження, виписками AT
"УкрСиббанк" по рахунку ТОВ "Фавор"про
здійснення оплати за відповідні дати
(а.с.64-76).

Про надання послуг підприємством
"Парфинат" товариству "Фавор" укладений
договір поставки № 17/12/2012 від 17.12.2012 р.,
предметом якого є організації доставки
товару (а.с.78-81).

Матеріалами справи підтверджено,
що15.01.2013 р. підписана специфікація №
01/2013 до договору поставки (а.с.82).

Реальність виконання надання послуг
підтверджується видатковою накладною,
товарно-транспортною накладною,
виписками AT "УкрСиббанк" по рахунку ТОВ
"Фавор" за відповідні дати (а.с.83-86).

В сумі оплати за надані послуги ТОВ
"Фавор" сплатив ТОВ "Поліград-46" та ПП
"Парфинат" суму податку на додану
вартість, включену в податковий кредит
згідно з податковими накладними.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.3 цієї ж статті
Кодексу податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 статті 198 Кодексу
передбачено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

З викладених правових норм випливає, що
при реалізації права на податковий
кредит платник повинен довести факти
придбання товарів (робіт, послуг) з
метою виконання операцій, які є
об'єктом оподаткування ПДВ; платник
повинен представити належним чином
оформлені первинні облікові документи
на купівлю товарів (робіт, послуг) та
податкові накладні. Зазначені
документи повинні відповідати
встановленим законодавством вимогам,
містити несуперечливу та достовірну
інформацію, підтверджувати реальність
виконання платником відповідних
господарських операцій.

У справі, що переглядається, суд на
підставі дослідження поданих
позивачем первинних документів (якими
були оформлені операції з придбання
товарів у рамках господарських
правовідносин з названими
контрагентами) встановив, що ці
операції мали реальний характер та
були опосередковані дійсним рухом
активів. Зокрема, суд перевірив
динаміку правовідносин позивача з
кожним з названих контрагентів,
з'ясував зміст кожної операції та її
підтвердження необхідними документами
первинного бухгалтерського та
податкового обліку.

У рамках даної справи відповідачем не
подано належних доказів на
підтвердження відповідних обставин та
не доведено здійснення товариством та
його контрагентами узгоджених дій,
спрямованих на створення штучних умов
для отримання незаконної податкової
вигоди.

Доводи відповідача про відсутність у
спірних постачальників задекларованих
основних засобів,
матеріально-технічної бази, персоналу
самі по собі не є доказом безтоварності
господарських операцій за участю цих
постачальників; ці доводи є оцінкою
контрагентів, за дії та поведінку яких
товариство не може нести
відповідальність.

Крім того, у комерційній діяльності
виконання поставок товарів, робіт,
послуг не завжди вимагає наявності
власних основних та транспортних
засобів, значної кількості персоналу;
звичаями ділового обороту встановлені
й інші можливості залучення
матеріальних ресурсів без реєстрації в
уповноважених органах (як-от - на умовах
оренди, найму за цивільними договорами
тощо); до того ж податковою інспекцією
не доведено неможливості виконання
спірними постачальниками послуг
наявними у них силами та засобами з
урахуванням видів та обсягів
поставлених товарів.

Таким чином, ТОВ "Фавор" мало право на
віднесення сум ПДВ до податкового
кредиту відповідно до п. 198.1, п. 198.2 ст. 198
Податкового Кодексу України та
визначати суми бюджетного
відшкодування.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про неправомірність
винесення ДПІ у м. Сумах ГУ Міндоходів у
Сумській області податкового
повідомлення-рішення від 09.09.2014 р. №
/47023.

Отже, переглянувши постанову суду
першої інстанції, в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що при її прийнятті суд першої
інстанції у повному обсязі з'ясував
обставини справи і правильно
застосував до спірних правовідносин
норми матеріального та процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області залишити без
задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 20.10.2014р. по
справі № 818/2576/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Бартош Н.С.Судді
Донець Л.О. Мельнікова Л.В.