Справа № 461/2340/14а
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року
Справа №
5694/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга
О.І.,

судді Ліщинський
А.М.,

судді
Запотічний І.І.

секретар судового засідання Коцур В.К.

за участю представників:

від позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну
скаргу Львівської міської ради на
постанову Галицького районного суду
м. Львова від 13.05.2014 року у справі №
461/2340/14а за позовом ОСОБА_1 до
Львівської міської ради, Управління
природних ресурсів та регулювання
земельних відносин Львівської міської
ради про визнання неправомірними дій
посадових осіб, -

В С Т А Н
О В И В :

ОСОБА_1 (позивач) звернувся у суд з
позовною заявою до Львівської міської
ради, Управління природних ресурсів та
регулювання земельних відносин
департаменту містобудування
Львівської міської ради про визнання
незаконними дій посадових осіб та
зобов'язання до вчинення дій.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що при розгляді
заяви позивача від 23.12.2013 р. про
надання у власність земельної ділянки
розміром 50 кв.м., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 для обслуговування
збудованого підземного гаражного
боксу, посадові особи Управління
природних ресурсів та регулювання
земельних відносин департаменту
містобудування Львівської міської
ради допустили порушення норм закону, а
саме ст.ст. 8, 14, 19 Конституції України,
ст. 26 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», ст.ст. 12, 40, 78,
81, 116, 118, 121, 122 Земельного Кодексу
України.

Постановою Галицького районного суду
м. Львова від 13.05.2014 року позов
задоволено. Визнано незаконними дії
посадових осіб Управління природних
ресурсів та регулювання земельних
відносин Департаменту містобудування
Львівської міської ради, вчиненні при
розгляді заяви ОСОБА_1 від 23.12.2013 р. про
надання у власність земельної ділянки
розміром 50 кв.м., що знаходиться по
АДРЕСА_1 для обслуговування
збудованого підземного гаражного
боксу, а також в частині щодо підстав
відмови у наданні земельної ділянки у
приватну власність для зазначених
потреб викладених у листі Управління
природних ресурсів та регулювання
земельних відносин Львівської міської
ради №2403-3 вих.-167 від 29.01.2014 року.
Зобов'язано Львівську міську раду
розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.12.2013 р.
№3-У-33263/АП про надання у власність
земельної ділянки для обслуговування
збудованого підземного гаражного
боксу в розмірі 50 кв.м. по АДРЕСА_1 та
прийняти відповідне рішення щодо
надання ОСОБА_1 дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки для експлуатації
(обслуговування) збудованого гаражного
боксу.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції Львівська міська рада
подала апеляційну скаргу. З
посиланням на невірне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального права просить таку
скасувати, та прийняти нову, якою у
задоволені позову відмовити.

Позивач в судовому засіданні підтримує
вимоги апеляційної скарги.

Інші особи, які беруть участь у справі,
в судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно ч.4 ст. 196
КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та заперечень на неї, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає виходячи з
наступного.

09 березня 1971 року виконком
Червоноармійської райради депутатів
трудящих м. Львова було прийнято
рішення за № 234 на підставі заяви
ОСОБА_2 та позитивних висновків
управління архітектури, пожежної та
санітарної інспекцій, йому надано
дозвіл, як інваліду по старості,
провести будівництво одного
підземного гаражного боксу для стоянки
автомашини біля житлового будинку
АДРЕСА_1.

25 лютого 1975 року виконавчий комітет
Червоноармійської районної ради
депутатів трудящих м. Львова прийняв
рішення № 267 «Про розгляд заяви гр.
ОСОБА_1 про переоформлення гаража»,
яким вирішив переоформити земельну
ділянку і збудований на ній підземний
гаражний бокс по АДРЕСА_1 з гр. ОСОБА_2
на гр. ОСОБА_1; зобов'язати гр. ОСОБА_1
підтримувати належний санітарний
порядок та зареєструвати
переоформлення гаража в райфінвідділі.

30 грудня 2013 року позивач звернувся із
письмовою заявою до міського голови м.
Львова п. А.Садового, у якій просив
надати йому у власність земельну
ділянку розміром 50 м кв., що знаходиться
по АДРЕСА_1 для обслуговування
підземного гаражного боксу.

Відповідно до листа Управління
природних ресурсів та регулювання
земельних відносин департаменту
містобудування Львівської міської
ради №2403-Звих-167 від 29.01.2014 року
звернення позивача №З-У-33263/АП від
30.12.2013 року повернуто та роз'яснено, що
згідно з ДБН 360-92 «планування і забудова
міських і сільських поселень»
дозволяється встановлення тимчасових
гаражних боксів з негорючих
збірно-розбірних конструкцій для осіб
з обмеженими фізичними можливостями,
які мають право отримання з ручним
управлінням автотранспорту,
відповідно до Закону України «Про
реабілітацію інвалідів в Україні» на
підставі дозволу районної
адміністрації після погодження
управлінням архітектури департаменту
містобудування місця його розміщення.
Термін існування такого гаражного
боксу закінчується після закінчення
потреб в розміщенні спеціального
автотранспорту.

Задовольняючи адміністративний позов
суд першої інстанції виходив з того, що
посадові особи Управління природних
ресурсів та регулювання земельних
відносин Львівської міської ради
своїми діями допустили порушення
порядку розгляду звернення,
визначеного законами та
нормативно-правовими актами та
безпідставно не скерували заяви
позивача на розгляд Львівської міської
ради для прийняття рішення щодо
надання дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для обслуговування підземного
гаражного боксу. Посилання
відповідачів на недотримання
позивачем норм та вимог рішення
виконавчого комітету Львівської
міської ради від 28.05.2010 р. за № 613 та
додатку № 1 до нього «Стандарти
приватизації земельних ділянок, які
перебувають у користуванні громадян»,
згідно якого позивачем не було надано
всіх документів згідно зазначеного
переліку, судом першої інстанції не
взято до уваги, оскільки відповідач-2 у
своїй відповіді від 29.01.2014 р. скерованій
позивачу, на вказані норми не
покликався.

Дослідивши матеріали справи колегія
суддів погоджується з таким висновком
суду першої інстанції з наступного.

Відповідно до статей 142 - 145 Конституції
України до матеріальної основи органів
місцевого самоврядування, крім інших
об'єктів, належить земля, управління
якою здійснюють територіальні громади
через органи самоврядування в межах їх
повноважень шляхом прийняття рішень.

Відповідно до статті 17 Земельного
кодексу України, до повноважень
місцевих державних адміністрацій у
галузі земельних відносин належить:
розпорядження землями державної
власності в межах, визначених цим
Кодексом; координація здійснення
землеустрою та державного контролю за
використанням та охороною земель;
вирішення інших питань у галузі
земельних відносин відповідно до
закону.

Статтею 116 Земельного кодексу України
передбачено, що громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом
або за результатами аукціону. Набуття
права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування. Земельні ділянки, які
перебувають у власності чи
користуванні громадян або юридичних
осіб, передаються у власність чи
користування за рішенням органів
виконавчої влади чи органів місцевого
самоврядування лише після припинення
права власності чи користування ними в
порядку, визначеному законом.

Згідно ст.118 ЗК України громадянин
зацікавлений у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні, подає заяву до
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування,
який передає земельні ділянки
державної чи комунальної власності у
власність відповідно до повноважень,
визначених статтею 122 цього Кодексу. А
пунктом 6 цієї норми права передбачено,
що громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і
споруд(присадибної ділянки),
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів у
межах норм безоплатної приватизації
подають клопотання до відповідного
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування, який передає
земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри.

Відповідно до ч.7 ст. 118 ЗК України,
міська рада розглядає клопотання у
місячний строк і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні. При
цьому, підставою відмови у наданні
такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно - правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
утворень, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи при
зверненні до Міського голови м. Львова
А.Садового позивач вказав у своїй заяві
цільове призначення земельної ділянки
- для обслуговування підземного
гаражного боксу, що знаходиться по
АДРЕСА_1, а також вказав її розмір 50 кв.м.
З врахуванням того, у позивача
відсутній правовстановлюючий документ
на гаражний бокс останній не має змоги
замовити у спеціалізованій
організації проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки для її
обслуговування.

Відтак, дії відповідача - Управління
природних ресурсів та регулювання
земельних відносин департаменту
містобудування Львівської міської
ради із розгляду заяви позивача від
30.12.2013 р. щодо надання у власність
земельної ділянки для обслуговування
збудованого підземного гаражного
боксу вищевказаним вимогам не
відповідають, що є підставою для
визнання їх протиправними.

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції зазначає, що судом першої
інстанції, при вирішенні даного
публічно-правового спору, правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено законне рішення з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, постанова суду
першої інстанції ґрунтується на
повно, об'єктивно і всебічно
з'ясованих обставинах, доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують, тому
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції немає.

Керуючись ст. 160, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200,
п. 1 ч.1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

У Х В
А Л И В :

Апеляційну скаргу Львівської
міської ради залишити без задоволення,
а постанову Галицького районного суду
м. Львова від 13.05.2014 року у справі №
461/2340/14а без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом 20-ти днів з дня
набрання ухвалою законної сили, а у
разі складення ухвали в повному обсязі
відповідно до ст.160 КАС України - з дня
складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
Довга О.І.

Судді
Ліщинський А.М.

Запотічний І.І.