Справа № 807/3416/13-а
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 р.
Справа № 876/3692/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Дяковича В.П.,

суддів:
Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

за участі секретаря судового засідання
Сердюк О.Ю.,

представника відповідача
Ліуша Б.Б.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на
постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 19 грудня 2013
року по справі № 807/3416/13-а за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
Державної податкової інспекції у м.
Ужгороді Головного управління
Міндоходів у Закарпатській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

23.09.2013 року фізична особа-підприємець
ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом, яким
просила скасувати податкове
повідомлення-рішення від 29.05.2013 року
№914/17.02//3073, яким визначено
податкове зобов'язання (збільшено суму
грошового зобов'язання) по податку на
додану вартість на суму 60 589,20 грн., в т.ч.
48 741,36 грн. основного платежу та 12 117,84
грн. штрафних санкцій.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 19 грудня 2013
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Позивач постанову суду першої
інстанції оскаржив, подав апеляційну
скаргу, зазначивши, що оскаржувана
постанова винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду не відповідають
обставинам справи, просить її
скасувати та прийняти нову, якою позов
задоволити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги
вказує на те, що суму 300 000 грн. від
здійснення операцій з поставки товарів
(послуг), що підлягають оподаткуванню,
при перевищенні якої особа підлягає
обов'язковій реєстрації платником ПДВ,
необхідно обчислювати без врахування
суми ПДВ у ціні придбаних та проданих
товарів (робіт, послуг).

В судовому засіданні представник
відповідача надав пояснення та
заперечив проти доводів апеляційної
скарги.

Інші особи, які беруть участь у справі,
в судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст.
196 КАС України.

Суд, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає за необхідне її відхилити з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що Державною
податковою інспекцію у місті Ужгороді
Закарпатської області Державної
податкової служби проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку фінансово-господарської
діяльності з питань дотримання
позивачем вимог податкового та
валютного законодавства за період з
01.01.2010 року по 31.12.2012 року, про що
складено акт від 16.05.2013 року №
1725/17-02/НОМЕР_1 (а.с.9-27).

У зв'язку з виявленими порушеннями та
на підставі акту, податковим органом
прийнято податкове
повідомлення-рішення форми «Р» від
29.05.2013 року № 914/17. 02//3073, яким
визначено податкове зобов'язання
(збільшено суму грошового зобов'язання)
по податку на додану вартість на суму 60
589,20 грн., в т.ч. 48 741 грн. основного
платежу та 12 117,84 грн. штрафних санкцій
(а.с.28).

В ході перевірки встановлено, що за
період з 01.01.2010 року по 31.12.2012 року
позивач здійснювала діяльність на
загальній системі оподаткування,
обліку та звітності. Оскільки сума
оподаткованих операцій за останні 12
календарних місяців сукупно
перевищила 300 000,00 грн., а саме у вересні
2011 року обсяг оподаткованих операцій
становив 301 879,20 грн., позивач повинна
була зареєструватися платником ПДВ.

При проведенні перевірки використані
наступні матеріали: Книги обліку
доходів та витрат №784 від 28.05.2002 р., №1201
від 04.07.2011 р.; №1199 від 04.07.2011 р.; №1200 від
04.07.2011 р., торгові патенти на право
роздрібної торгівлі, ліцензії на
роздрібну торгівлю алкогольними
напоями та тютюновими виробами,
накладні на придбання товару, довідка
з банку про відсутність руху коштів,
договори, відомості нарахування
заробітної плати, бази даних
податкових органів.

Відповідно до пп.181.1 ст.181 Податкового
кодексу України, у разі якщо загальна
сума від здійснення операцій з
постачання товарів (послуг), у тому
числі з використанням локальної або
глобальної комп'ютерної мережі, що
підлягають оподаткуванню згідно з цим
Кодексом, нарахована (сплачена, надана)
такій особі протягом останніх
дванадцяти календарних місяців
сукупно перевищує 300000 гривень (без
урахування податку на додану вартість),
така особа зобов'язана зареєструватися
як платник податку в органі державної
податкової служби за своїм
місцезнаходженням (місцем проживання)
з дотриманням вимог, передбачених ст.183
цього Кодексу, крім особи, яка є
платником єдиного податку.

Відповідно до п.183.1 ст.183 Податкового
кодексу України, будь-яка особа, що
підлягає обов'язковій реєстрації чи
прийняла рішення про добровільну
реєстрацію як платника податку, подає
до органу державної податкової служби
за своїм місцезнаходженням (місцем
проживання) реєстраційну заяву.

Відповідно до п.183.2 ст.183 Податкового
кодексу України, у разі обов'язкової
реєстрації особи як платника податку
реєстраційна заява подається до органу
державної податкової служби не пізніше
10 числа календарного місяця, що настає
за місяцем, в якому вперше досягнуто
обсягу оподатковуваних операцій,
визначеного у ст.181 цього Кодексу.

Відповідно до п.183.10. ст.183 Податкового
кодексу України будь-яка особа, яка
підлягає обов'язковій реєстрації як
платник податку, і у випадках та в
порядку, передбачених цією статтею, не
подала до органу державної податкової
служби реєстраційну заяву, несе
відповідальність за не нарахування або
не сплату цього податку не рівні
зареєстрованого платника без права
нарахування податкового кредиту та
отримання бюджетного відшкодування.

Проведеною перевіркою встановлено, що
обсяг оподаткованих операцій в 300 000
грн. позивач перевищила у вересні 2011
року. Враховуючи вищенаведене фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 повинна була
подати заяву до податкового органу не
пізніше 10 жовтня 2011 року для реєстрації
як платника податку на додану вартість.

Для визначення податкових зобов'язань
за період з 10.10.2011 року по 31.12.2012 року
використані відомості з центральної
бази даних Державного реєстру фізичних
осіб ДПА України про суми виплачених
доходів, звіти про використання
реєстраторів розрахункових операцій.

Перевіркою встановлено загальний
обсяг оподатковуваних операцій за
період з 10.10.2011 року по 31.12.2012 року, який
склав 242 357,15 грн..

З 01.01.2011 року оподаткування доходів
податком на додану вартість
регулювалось відповідно до Розділу V
Податкового кодексу України № 2755-VІ
від 02.12.2010 року.

У відповідності до п.185.1 ст.185
Податкового кодексу України, об'єктом
оподаткування податку на додану
вартість є операції платників податку
з поставки товарів та послуг, місце
надання яких знаходиться на митній
території України.

Згідно п.187.1 ст.187 Податкового кодексу
України, датою виникнення податкового
зобов'язання з поставки товарів (робіт,
послуг) вважається дата, яка припадає
на податковий період, протягом якого
відбувається будь-яка з подій, що
сталася раніше: або дата зарахування
коштів від покупця (замовника) на
банківській рахунок платника податку
як оплата товарів (робіт, послуг); або
дата відвантаження товарів (робіт,
послуг).

Згідно п.201.8 ст.201 Податкового кодексу
України, право на нарахування податку
та складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку на
додану вартість.

У відповідності до п.198.6 ст.198
Податкового кодексу України, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями.

Оскільки позивач не була зареєстрована
як платник ПДВ, то права на податковий
кредит вона не має.

Згідно п.200.1 ст.200 Податкового кодексу
України, суми податку, що підлягають
сплаті до бюджету або відшкодуванні з
бюджету, визначаються як різниця між
загальною сумою податкових
зобов'язань, що виникли у зв'язку з
будь-яким продажем товарів (робіт,
послуг) протягом звітного періоду та
сумою податкового кредиту звітного
періоду.

Таким чином, за результатами перевірки
встановлено порушення пп.187.1(а) п.187.1
ст.187, пп.198.2 ст.198 Податкового кодексу
України, в частині не реєстрації
платником податку на додану вартість,
не сплати зобов'язання з податку на
додану вартість в результаті чого
платнику податків фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_2 обґрунтовано
збільшено податкові зобов'язання з ПДВ
(донараховано) 48 471,36 грн. та застосовано
штрафні санкції в розмірі 12 117,84 грн.

Покликання апелянта на ту обставину, що
податкова інспекція неправильно
визначила суму загального об'єму
операції за 12 календарних місяців,
оскільки повинна була відмінусувати
суму коштів 8236,70 грн. із загальної суми
301 897,20 грн., так як вона за період з 01.09.2011
року по 31.09.2011 року придбавши товар
сплатила ПДВ. Однак, ці твердження
колегією суддів до уваги не беруться,
оскільки позивач придбавши товар його
не реалізувала. Зокрема, пиво, на яке
вказує апелянт, було нею придбано, що
підтверджується видатковими
накладними, але не реалізовано. А тому
ця сума входить в кошти загального
обсягу операції.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позовні вимоги є
безпідставними і задоволенню не
підлягають.

Отже, колегія суддів приходить до
переконання, що суд першої інстанції
дійшов до вірних висновків, приймаючи
рішення по суті спірних правовідносин.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв постанову
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 19 грудня 2013
року по справі № 807/3416/13-а - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

Т.В. Онишкевич