Справа № 2а-9646/11/0308
Суддя: Клюба В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року
Справа № 145625/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Клюби В. В.

суддів:
Кухтея Р.В., Левицької Н.Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м.Луцьку Волинської області
на постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 01 грудня 2011
року по справі № 2а-9646/11/0308 за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м.Луцьку Волинської області
про проведення перерахунку та виплати
пенсії особі,яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 04 жовтня 2011 року звернувся до
Луцького міськрайонного суду
Волинської області з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в м.Луцьку Волинської області,
в якому просив зобов'язати відповідача
здійснити нарахування та виплату
державної пенсії в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком відповідно до статей 50,
54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком за період з
07 вересня 2009 року по дату прийняття
рішення.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 01 грудня 2011
року позов задоволено частково.
Зобов'язано відповідача здійснити
нарахування та виплату позивачу
державної пенсії в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю в розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком за період з 04 квітня 2011
року відповідно до положень статей 50, 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з врахуванням виплачених
сум.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, Управління Пенсійного фонду
України в м.Луцьку Волинської області
подало апеляційну скаргу, в якій
покликається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції і прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що
нарахування та виплату позивачу
державної пенсії та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю проведено
правомірно, відповідно до вимог
постанов Кабінету Міністрів України
від 16.07.2008 року № 836 «Про підвищення
рівня пенсійного забезпечення
громадян» та від 28.05.2008 року № 530 «Деякі
питання соціального захисту окремих
категорій громадян», а також тим, що
розмір мінімальної пенсії за віком,
визначений частиною 3 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» може
застосовуватись виключно для
визначення розмірів пенсій,
призначених за цим Законом.

Оскільки апеляційну скаргу подано на
постанову суду першої інстанції, яка
прийнята в порядку скороченого
провадження за результатами розгляду
справи, передбаченої п. 2
ч. 1 ст. 183-2 КАС України, суд відповідно
до п.3 ч.1 ст. 197 КАС України розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
позивач належить до першої категорії
осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи та є
інвалідом II групи.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Статтею 49 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді державної
пенсії, додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до абз. 2 частини 1 статті 50
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» особам, віднесеним до 1
категорії, інвалідам II групи
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю в
розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини 4 статті 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в усіх випадках розміри пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими, по II групі
інвалідності - 8 мінімальних пенсій за
віком. Порядок обчислення пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Всупереч вимогам статей 50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
нарахування та виплату позивачу
державної пенсії та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю проведено
у фіксованому розмірі, визначеному
постановами Кабінету Міністрів
України від 16.07.2008 року № 836 «Про
підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян» та від 28.05.2008
року № 530 «Деякі питання соціального
захисту окремих категорій громадян», а
не в кратному відношенні до
мінімальної пенсії за віком, як того
вимагає вказаний Закон.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі невідповідності нормативно -
правового акта Конституції України,
закону України, міжнародному договору,
згода на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції зробив вірний висновок, що
при визначенні розміру пенсій
позивачеві застосуванню підлягають
положення статей 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а не
вказаних вище постанов Кабінету
Міністрів України, які істотно
звужують обсяг встановлених законом
прав.

Пунктом 7 частини 1 Закону України від
14.06.2011 року № 3491-VI «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік», який набрав
чинності 19.06.2011 року, Прикінцеві
положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
доповнено пунктом 4, відповідно до
якого у 2011 році норми і положення
статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог Закону України від
14.06.2011 року № 3491-VI «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» 06.07.2011 року Кабінетом
Міністрів України було прийнято
постанову № 745 «Про встановлення
деяких виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету»,
яка набрала чинності 23.07.2011 року.

До набрання чинності зазначеною
постановою Кабінету Міністрів України,
тобто до 23.07.2011 року, до правовідносин
щодо нарахування та виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, державної та додаткової
пенсії повинні застосовуватись
положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що в задоволенні позову
щодо зобов'язання відповідача провести
нарахування та виплату державної та
додаткової пенсії починаючи з 23 липня
2011 року слід відмовити.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 щодо нарахування та
виплати державної та додаткової пенсії
підлягають задоволенню за період з 04
квітня 2011 року по 22 липня 2011 року.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений статтею 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», згідно з якою
мінімальна пенсія за віком дорівнює
прожитковому мінімуму, встановленому
для осіб, що втратили працездатність.

Положення частини 3 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
відповідно до якої мінімальний розмір
пенсії за віком, встановлений абзацом 1
частини 1 цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом, не є перешкодою для
застосування мінімального розміру
пенсії за віком для обчислення інших
пенсій чи доплат пов'язаних з
мінімальною пенсією за віком, оскільки
чинним законодавством не встановлено
іншого мінімального розміру пенсії за
віком.

Оскільки суд першої інстанції
правильно по суті вирішив спір, однак
при цьому не обмежив період виплати
державної та додаткової пенсії днем
набрання чинності постановою Кабінету
Міністрів України «Про встановлення
деяких розмірів виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» від 06 липня 2011 року
№ 745, колегія суддів визнає можливим
змінити постанову.

Відповідно до ст.201 КАС України
підставами для зміни постанови або
ухвали суду першої інстанції є: 1)
правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права; 2) вирішення не
всіх позовних вимог або питань.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.195, cт.197, ч.1 п.2 ст. 198, ст. 201,
ч.2 ст. 205, ст.ст. 207, 254 КАС України,
колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Луцьку
Волинської області - задоволити
частково.

Постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 01 грудня 2011
року по справі № 2а-9646/11/0308- змінити.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м.Луцьку Волинської
області здійснити нарахування та
виплату ОСОБА_1, як інваліду II групи,
державної пенсії у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком за період з 04 квітня 2011
року по 22 липня 2011 року відповідно до
статей 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з врахуванням ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" та
виплачених сум. В задоволенні решти
позовних вимог відмовити.

В решті постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 01 грудня 2011 року по справі
№ 2а-9646/11/0308- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
В. В. Клюба

Судді:
Р.В. Кухтей

Н.Г. Левицька