Справа № 2а-5478/11, 2а-463/4/14
Суддя: Макарик В.Я.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року
Справа №
10661/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Макарика В.Я.

суддів
Большакової О.О.,

Глушка
І.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України у Личаківському районі м.
Львова на постанову Личаківського
районного суду м. Львова від 21 жовтня 2014
року в адміністративній справі №
2а-5478/11 за позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України у
Личаківському районі м. Львова про
покладення обов'язку здійснити
перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В
И В:

12.10.2011р. ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач)
звернулася до суду з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України у Личаківському районі м.
Львова (далі по тексту - управління) в
якому просила здійснити перерахунок та
виплату пенсії з врахуванням надбавки
до пенсії в розмірі 10% прожиткового
мінімуму за останніх шість місяців, що
передують зверненню до суду.

Постановою Личаківського районного
суду м. Львова від 21 жовтня 2011 року
заявлений позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м. Львова щодо
відмови у нарахуванні та виплаті
позивачу ОСОБА_2 щомісячної доплати до
пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком згідно ст.. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» за
період з 12 квітня 2011 року по 22 липня 2011
року. Зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м. Львова
провести нарахування та виплату ОСОБА_2
щомісячного підвищення до пенсії у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
згідно ст.. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 12 квітня 2011 року по 22 липня 2011
року, за виключенням нарахованих і
сплачених позивачу сум.

Не погодившись із постановою суду, її
оскаржив відповідач, який,
покликаючись на порушення судом норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову
постанову по справі про відмову в
позові.

Вимоги за апеляційною скаргою
обґрунтовує тим, що встановлений ч.1 ст.
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсії за віком застосовується
виключно для визначення розміру
пенсій, призначених відповідно до
зазначеного Закону, і не може
використовуватися для обчислення
надбавок або підвищень інших пенсій;
приписами Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
передбачено проведення фінансування з
Державного бюджету України, а не з
коштів Пенсійного фонду України.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули,
клопотань від осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю
не поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга не
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
виходив з того, що позивач належить до
категорії громадян, на яких
поширюються державні соціальні
гарантії дітей війни, а тому він має
право на встановлене ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» підвищення до пенсії.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є дитиною війни та відповідно
до ст.6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» (у редакції, що була
чинною на час виникнення спірних
правовідносин) мав право на отримання
підвищення виплачуваної йому пенсії за
віком.

Встановлено, що позивач перебуває на
обліку у вищезгаданому управлінні.

Як вбачається із ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» в
редакції закону від 28.12.2007 року було
передбачено, що дітям війни (крім тих,
на яких поширюється дія Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту") до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, виплачується підвищення у
розмірі надбавки, встановленої для
учасників війни.

Однак, положення вказаної норми
рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 р. №10-рп/2008 визнано такими, що
не відповідають Конституції України (є
неконституційними), згідно з Рішенням
та відновлено положення Закону, яке
існувало до моменту внесення змін.

А тому посилання позивача на ту
обставину, що вона має право на
перерахунок пенсії дитини війни з
підвищенням у розмірі надбавки,
встановленої для учасників війни є
безпідставним.

В той же час, Закон України «Про
соціальний захист дітей війни» від 18
листопада 2004 року установлює правовий
статус дітей війни і визначає основи їх
соціального захисту та гарантує їх
соціальну захищеність шляхом надання
пільг і державної соціальної
підтримки.

Відповідно до положень ст. 22
Конституції України визначено, що
права і свободи людини і громадянина,
закріплені цією Конституцією, не є
вичерпними. Конституційні права і
свободи гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

оскільки позивач має право на
отримання соціальної допомоги
визначеної ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» і така
норма закону на 2011 рік не була зупинена
чи обмежена у встановленому Законом
порядку, відповідач зобов'язаний був
при нарахуванні пенсії здійснювати
позивачу доплату у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком.

При визначенні розміру вказаної
надбавки слід виходити із положень ст.
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», згідно якої визначено, що
мінімальна пенсія за віком дорівнює
прожитковому мінімуму, встановленому
для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України
«Про прожитковий мінімум» також
визначено, що прожитковий мінімум
застосовується для встановлення
розмірів мінімальної заробітної плати
та мінімальної пенсії за віком.

Разом з тим, у зв'язку із внесенням змін
та доповненням п. 4 Прикінцевих
положень Закону України «Про Державний
бюджет на 2011р.», які набрали законної
сили 19.06.2011р. було змінено порядок
виплати підвищення до пенсії дітям
війни, яка передбачена ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» та визначено, що вказана норма
закону застосовується у порядку і
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011р., а
також прийняттям 6 липня 2011 року
Кабінетом Міністрів України постанови
№745 «Про встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23 липня 2011 року, суд приходить
до висновку про те, що відповідач
зобов'язаний був нараховувати та
виплачувати підвищення до пенсії у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
лише до 22.07.2011р. А тому у решті вимоги до
задоволення не підлягають.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198,
ст. 200, ст. 205, ст. 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л
И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Личаківському районі м. Львова
залишити без задоволення, а постанову
Личаківського районного суду
Львівської області від 21 жовтня 2014 року
у справі №2а-5478/11 - без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
В.Я. Макарик

Судді
О.О.
Большакова

І.В.Глушко