Справа № 691/1205/14-а
Суддя: Грищенко Т.М.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
691/1205/14-а Головуючий у
1-й інстанції: Савенко О.М.
Суддя-доповідач: Грищенко Т.М.
У Х В А Л А

Іменем України

16 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Грищенко
Т.М.,

суддів
Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі Киш С.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Городищенської
районної державної адміністрації на
постанову Городищенського районного
суду Черкаської області від 20
листопада 2014 р. у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Городищенської
районної державної адміністрації про
поновлення на роботі, оплату за час
вимушеного прогулу та стягнення
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Городищенської
районної державної адміністрації, в
якому просила: - визнати незаконним та
скасувати наказ Управління
соціального захисту населення
Городищенської районної державної
адміністрації Черкаської області від
07.05.2014 року №23/ОС про скорочення посади
головного спеціаліста відділу
персоніфікованого обліку осіб, які
мають право на пільги; визнати
незаконним та скасувати наказ
Управління соціального захисту
населення Городищенської районної
державної адміністрації Черкаської
області від 07.07.2014 року № 30/ОС про
звільнення ОСОБА_2; поновити ОСОБА_2 на
посаді головного спеціаліста відділу
персоніфікованого обліку осіб
Управління соціального захисту
населення Городищенської районної
державної адміністрації Черкаської
області, які мають право на пільги з
виплатою середнього заробітку за час
вимушеного прогулу.

Постановою Городищенського районного
суду Черкаської області від 20
листопада 2014 року адміністративний
позов задоволено частково.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення,
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що є на йогом
переконання підставою для скасування
судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 30 Закону України «Про
державну службу», державна служба
припиняється, передусім, із загальних
підстав, передбачених Кодексом Законів
про Працю України, а також з підстав,
визначених цією статтею. Таким чином,
при звільненні особи з публічної
служби за загальними підставами,
передбаченими Кодексом Законів про
Працю України, на цю особу поширюються
гарантії, передбачені КЗпП, якщо інше
прямо не передбачено спеціальним
законом.

Наявні у справі копії наказів від 07
травня 2014 року управління соціального
захисту населення Городищенської
районної державної адміністрації
Черкаської області №23/ОС «Про
скорочення посади головного
спеціаліста відділу персоніфікованого
обліку осіб, які мають право на пільги»
та від 07 липня 2014 року управління
соціального захисту населення
Городищенської районної державної
адміністрації Черкаської області
№30/ОС «Про звільнення ОСОБА_2.»,
свідчать, що у зв'язку з скороченням
штату працівників і відсутністю
вакантних посад, позивача ОСОБА_2 07
липня 2014 року звільнено з посади
головного спеціаліста відділу
персоніфікованого обліку осіб, які
мають право на пільги відповідно до п. 1
ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України
передбачено, що трудовий договір,
укладений на невизначений строк, а
також строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності можуть
бути розірвані власником або
уповноваженим ним органом лише у
випадку змін в організації виробництва
і праці, в тому числі ліквідації,
реорганізації, банкрутства або
перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників.

Звільнення з підстав, зазначених у
пунктах 1, 2 і 6 цієї статті,
допускається, якщо неможливо перевести
працівника, за його згодою, на іншу
роботу (ч. 2 ст. 40 КЗпП України).

Разом з тим, при скороченні штату
відповідач пояснив, щ зобов'язаний був
вирішувати на підставі листа від 23.04.2014
року №304/1/01-01-33 та розпорядження
Городищенської районної державної
адміністрації №57-к від 06.05.2014 року
питання саме про скорочення робочої
одиниці в управлінні, а не можливість
переведення, остільки за Штатним
розписом на 2014 рік працівників
управління соціального захисту
населення Городищенської районної
державної адміністрації Черкаської
області вільних посад не було.

Однак, відповідно до ч. 1 ст. 42 КЗпП
України при скороченні чисельності чи
штату працівників у зв'язку із змінами
в організації виробництва і праці
переважне право на залишення на роботі
надається працівникам з більш високою
кваліфікацією і продуктивністю праці.

Згідно ч. 2 цієї ж норми, при рівних
умовах продуктивності праці і
кваліфікації перевага в залишенні на
роботі надається: 1) сімейним - при
наявності двох і більше утриманців; 2)
особам, в сім'ї яких немає інших
працівників з самостійним заробітком;
3) працівникам з тривалим безперервним
стажем роботи на даному підприємстві, в
установі, організації працівникам, які
навчаються у вищих і середніх
спеціальних учбових закладах без
відриву від виробництва; 5) учасникам
бойових дій, інвалідам війни та особам,
на яких поширюється чинність Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту"; 6)
авторам винаходів, корисних моделей,
промислових зразків і
раціоналізаторських пропозицій; 7)
працівникам, які дістали на цьому
підприємстві, в установі, організації
трудове каліцтво або професійне
захворювання; 8) особам з числа
депортованих з України, протягом п'яти
років з часу повернення на постійне
місце проживання до України; 9)
працівникам з числа колишніх
військовослужбовців строкової служби
та осіб, які проходили альтернативну
(невійськову) службу, - протягом двох
років з дня звільнення їх зі служби.
Перевага в залишенні на роботі може
надаватися й іншим категоріям
працівників, якщо це передбачено
законодавством України.

Аналіз викладених правових норм
свідчить про те, що основним критерієм
визначення переважного права
залишення на посаді є висока
кваліфікація і продуктивність праці, а
у випадку рівності даних умов, власник
керується так званими додатковими
умовами.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 у 1993 році закінчила Київський
державний економічний університет за
спеціальністю «фінанси і кредит» та
отримала кваліфікацію економіста, має
вищу освіту з освітньо-кваліфікаційним
рівнем спеціаліста, працювала в
управлінні соціального захисту
населення Городищенської районної
державної адміністрації Черкаської
області з 2010 року на посаді заступника
начальника управління, присвоєний 12
ранг державного службовця, з січня 2013
року продовжила роботу на посаді
головного спеціаліста відділу праці та
переведена в подальшому на посаду в
грудні 2013 року головного спеціаліста
відділу персоніфікованого обліку осіб,
які мають право на пільги, за сумлінне
ставлення до виконання професійних
обов'язків та високе досягнення
показників у роботі нагороджувалася в
серпні 2011 року грамотою Городищенської
районної державної адміністрації
Черкаської області, у вересні 2012 року
пройшла функціональне навчання у сфері
цивільного захисту, а у квітні 2012 року
навчання по законодавчих та
нормативно-правових актах з охорони
праці, електробезпеки та пожежної
безпеки, гігієни праці, надання першої
допомоги потерпілим. Згідно даних
Порівняльної таблиці показників та
ефективності роботи головних
спеціалістів відділу
персоніфікованого обліку осіб, які
мають право на пільги в порівнянні з
працівниками відділу, позивачка має
лише достатню кваліфікацію, в той час
як не враховано дані щодо рівня
продуктивності праці, які б
обґрунтовували дані щодо всіх
працівників, наявності на утриманні
неповнолітнього сина та доньки, яка
навчається в навчальному закладі,
попередні заохочення, періодичне
підвищення кваліфікації.

Крім того, при звільненні ОСОБА_2 з
посади були порушені вимоги Закону
України «Про професійні спілки, їх
права та гарантії діяльності» в
частині не узгодження її звільнення, що
відповідно до наданих та досліджених
судом доказів, є підтвердженим та
доведеним перед судом.

Так, згідно із Законом України «Про
професійні спілки, їх права та гарантії
діяльності» первинна організація
профспілки - добровільне об'єднання
членів профспілки, які, як правило,
працюють на одному підприємстві, в
установі, організації незалежно від
форми власності і виду господарювання
або у фізичної особи, яка використовує
найману працю, або забезпечують себе
роботою самостійно, або навчаються в
одному навчальному закладі.

Відповідно до пункту 10 статті 38 Закону
України «Про професійні спілки, їх
права та гарантії діяльності» виборний
орган первинної профспілкової
організації дає згоду або відмовляє у
дачі згоди на розірвання трудового
договору з ініціативи роботодавця,
який є членом діючої на підприємстві,
установі, організації профспілки.

Так, протокол №2 засідання профкому
первинної профспілкової організації
управління соціального захисту
населення Городищенської РДА, подання
до первинної профспілкової
організації управління соціального
захисту населення Городищенської РДА
від 07.05.2014 року, протокол №2 загальних
зборів трудового колективу первинної
профспілкової організації управління
соціального захисту населення
Городищенської РДА від 07.05.2014 року,
листи голови профкому від 08.05.2014 року,
13.08.2014 року, 22.08.2014 року, 28.08.2014 року,
протокол №3 загальних зборів трудового
колективу первинної профспілкової
організації управління соціального
захисту населення Городищенської РДА
від 02.09.2014 року, за своїм змістом
спростовують доводи відповідача про
скорочення в законний спосіб.

Апелянт вказує, що за зверненням
позивача була проведена перевірка
Головним управлінням державної служби
України в Черкаській області 05.08.2014
року якою виявлені порушення процедури
мого звільнення та вказує, що
повноваження державного контролю та
нагляду реалізовуються відповідно до
ст. 31 Закону України «Про внесення змін
до Закону України «Про державний
бюджет на 2014 рік», яким приписано
перевірки підприємств, установ та
організацій контролюючими органами
(крім Державної фіскальної служби)
здійснювати протягом серпня - грудня 2014
року виключно з дозволу Кабінету
Міністрів України або за заявкою
суб'єкта господарювання щодо його
перевірки. Оскільки така заявка від
УСЗН Городищенської РДА до головного
управління державної служби України в
Черкаській області не подавалась а
дозволу від КМУ надано не було, то
відповідач вважає, що таким чином
порушені його права та чинне
законодавство.

Разом з тим дозвіл УСЗН Городищеиської
РДА Черкаської області на проведення
такої перевірки був наданий та надані
для вивчення всі необхідні документи,
сам факт проведення перевірки
апелянтом не оскаржувався, а тому
доводи апелянта щодо незаконності
проведеної Головдержслужбою перевірки
- є безпідставними.

Проведена Головним управлінням
державної служби у Черкаській області
перевірка виявила порушення
законодавства допущені роботодавцем
при звільненні ОСОБА_2

В листі від 06.08.2014 року № 225/Т02221-14,
Управлінню соціального захисту
Городищеиської РДА рекомендовано в
місячний термін скасувати накази від
07.05.2014 року № 23/ос «Про скорочення
посади головного спеціаліста відділу
персоніфікованого обліку осіб, які
мають право на пільги» - виданий із
порушенням ст. 42 КЗпП України, щодо
переважного права залишення на роботі
працівникам з більш високою
кваліфікацією і продуктивністю праці а
також наказ від 07.07.2014 року № 30/ос «Про
звільнення ОСОБА_2.».

Таким чином, вищенаведене
спростовується результатами перевірки
в управлінні соціального захисту
населення Городищенської РДА за
зверненням ОСОБА_2 щодо дотримання
чинного законодавства при звільненні
заявниці із займаної посади у зв'язку
із скороченням штату працівників,
проведеної Головним управлінням
державної служби України в Черкаській
області від 05.08.2014 року.

Оскільки накази від 07 травня 2014 року
№23/ос «Про скорочення посади головного
спеціаліста відділу персоніфікованого
обліку осіб, які мають право на пільги»
та від 07 липня 2014 року №30/ОС «Про
звільнення ОСОБА_2.». винесено не
обґрунтовано, без дотримання норм
законодавства, вони підлягають
скасуванню, що вірно було встановлено
судом першої інстанції.

На підставі вищенаведеного, приймаючи
до уваги, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для зміни або скасування постанови
суду.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Городищенської районної державної
адміністрації - залишити без
задоволення.

Постанову Городищенського районного
суду Черкаської області від 20
листопада 2014 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.М.Грищенко

Судді
І.О.Лічевецький

В.Е.Мацедонська

Повний текст рішення виготовлено
22.12.2014р.

Головуючий суддя
Грищенко Т.М.

Судді:
Лічевецький І.О.

Мацедонська В.Е.