Справа № 816/2873/14
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний
адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 р.Справа № 816/2873/14

Головуючий 1 інстанції: Молодецький
Р.І.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Водолажська Н.С.,

Суддя Філатов Ю.М., Суддя Бенедик А.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Полтавській
області на постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
21.10.2014р. по справі № 816/2873/14

за позовом ОСОБА_1

до Кременчуцького міського відділу
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Полтавській області,
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Полтавській області

про визнання незаконним та скасування
наказу,поновлення на роботі,виплату
грошового утримання за час вимушеного
прогулу,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому
після зміни позовних вимог просив
визнати незаконним та скасувати наказ
УМВС України в Полтавській області № 291
о/с від 07.07.14 р. в частині звільнення
ОСОБА_1 з ОВС на підставі п. 64 «ж» (у
запас за власним бажанням); поновити
ОСОБА_1 на посаді слідчого відділення
розслідування злочинів лінії карного
розшуку слідчого відділу
Кременчуцького МВ УМВС України в
Полтавській області з виплатою
середньомісячного грошового утримання
за час вимушеного прогулу з 07.07.14 р.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 21.10.14 р. по
справі № 816/2873/14 адміністративний
позов задоволено в повному обсязі:
визнаний протиправним та скасований
наказ Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Полтавській
області № 291 о/с від 07.07.14 р. в частині
звільнення старшого лейтенанта
міліції ОСОБА_1, слідчого відділення
розслідування злочинів лінії карного
розшуку слідчого відділу
Кременчуцького міського відділу
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Полтавській області, з
органів внутрішніх справ на підставі
пункту 64 «ж» (у запас за власним
бажанням); поновлено ОСОБА_1 в органах
внутрішніх справ на посаді слідчого
відділення розслідування злочинів
лінії карного розшуку слідчого відділу
Кременчуцького міського відділу з 08.07.14
р. Зобов'язано Кременчуцький міський
відділ Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Полтавській
області нарахувати та виплатити на
користь ОСОБА_1 середньомісячне
грошове утримання за час вимушеного
прогулу з 08.07.14 р. по 21.10.14 р.

Відповідач, Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Полтавській
області, не погодився з рішенням суду
першої інстанції та подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 21.10.14 р. по
справі № 816/2873/14 та прийняти нове
судове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права з підстав,
викладених в апеляційній скарзі.

Відповідач, Кременчуцький міський
відділ Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Полтавській
області заяви про приєднання до
апеляційної скарги не надав.

Позивач подав письмові заперечення на
апеляційну скаргу, в яких просив
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін.

Колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши постанову суду першої
інстанції, дослідивши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку про те, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 проходив службу в ОВС з 15.08.06 р.
(а.с. 15), а 07.07.14 р. наказом Управління МВС
України в Полтавській області № 291 о/с
старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1,
слідчого відділення розслідування
злочинів лінії карного розшуку
слідчого відділу Кременчуцького
міського відділу управління МВС
України в Полтавській області,
звільнено з ОВС на підставі п. 64 «ж»
Положення про проходження служби
рядовим та начальницьким складом
органів внутрішніх справ - у запас за
власним бажанням на підставі рапорту
ОСОБА_1 від 30.04.14 р. та подання
Кременчуцького МВ від 23.06.2014 (а.с. 41).

Не погоджуючись з прийнятим наказом,
позивач звернувся до суду першої
інстанції із вищевказаними позовними
вимогами.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов до висновку, що
оскільки у рапорті від 30.04.14 р.
позивачем не зазначено дату
звільнення, а також те, що звільнення
проведено без дотримання тримісячного
строку та без оцінки поважності
причини звільнення зі служби, наказ
відповідача № 291 о/с від 07.07.14 р. в
частині звільнення ОСОБА_1 з ОВС
підлягає скасуванню з моменту
прийняття, а ОСОБА_1 - поновленню на
службі в ОВС на посаді слідчого
відділення розслідування злочинів
лінії карного розшуку слідчого відділу
Кременчуцького міського відділу
управління МВС України в Полтавській
області з 08.07.14 р.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем 30.04.14 р. на ім'я в.о. начальника
УМВС України в Полтавській області
полковника міліції Корсуна І.Г. був
поданий рапорт про звільнення з ОВС. У
вказаному рапорті позивач просив
звільнити його за п. 64 «ж» (у запас за
власним бажанням), у зв'язку з
ненормованим робочим днем та малою
заробітною платою. Також у рапорті
позивач вказав, що претензій щодо свого
звільнення до працівників кадрового
відділу він не має.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
послався на п. 68 Положення «Про
проходження служби рядовим та
начальницьким складом органів
внутрішніх справ», де вказано, що особи
рядового і начальницького складу, які
виявили бажання звільнитися зі служби
за особистим проханням, попереджають
прямого начальника органу внутрішніх
справ про прийняте ними рішення не
пізніш як за три місяці до дня
звільнення, про що подають рапорт за
командою. На підставі цього, судом
першої інстанції зроблений висновок,
що зазначена норма при звільненні
позивача зі служби відповідачем не
дотримана, так як рапорт про звільнення
за власним бажанням ОСОБА_1 подав 30.04.14
р. (а.с. 40), а наказом Управління МВС
України в Полтавській області від 07.07.14
р. його звільнено з ОВС (а.с. 41). При цьому
суд першої інстанції врахував ту
обставину, що 30.04.14 р. позивач звернувся
до Кременчуцького МВ із заявою про
відкликання свого рапорту щодо
звільнення з ОВС від 30.04.14 р., і хоча
зазначений рапорт поданий позивачем не
до УМВС України в Полтавській області,
проте він, на думку суду першої
інстанції, свідчить про бажання ОСОБА_1,
продовжувати службу в ОВС.

Колегія суддів зазначає, що порядок
проходження служби особами рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ та порядок їх
звільнення з органів внутрішніх справ
регламентуються Положенням,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів Української PCP № 114 від 29.07.91
р., де в п.п. «ж» п. 64 встановлено, що
особи середнього, старшого і вищого
начальницького складу звільняються зі
служби в запас (з постановкою на
військовий облік): за власним бажанням -
при наявності поважних причин, що
перешкоджають виконанню службових
обов'язків. Згідно п. 68 Положення особи
рядового і начальницького складу, які
виявили бажання звільнитися зі служби
за особистим проханням, попереджають
прямого начальника органу внутрішніх
справ про прийняте ними рішення не
пізніш як за три місяці до дня
звільнення, про що подають рапорт за
командою.

Таким чином, наказ про звільнення особи
рядового чи начальницького складу за
власним бажанням видається лише через
три місяці з моменту подання рапорту
про звільнення, але в даному випадку
наказ про звільнення позивача був
виданий раніше строку, встановленого п.
68 Положення.

Колегія суддів зазначає, що Верховним
Судом України (рішення від 05.12.11 р. №
21-236а11, від 09.04.12 р. № 21-99а 12, від 29.05.12 р. №
21-122а12, які в силу ст. 244-2 КАС України є
обов'язковими для всіх судів)
встановлено, що за змістом п. 68
Положення до закінчення
трьохмісячного строку попередження
особи, які подали рапорт про звільнення
за власним бажанням, мають право
відкликати цей рапорт, якщо сторони не
домовилися про звільнення у більш
короткий строк.

Оскільки в поданому позивачем рапорті
позивач не вказав конкретну дату свого
звільнення та матеріали справи не
містять доказів того, що сторони
домовилися про звільнення у більш
короткий строк, слід зробити висновок,
що в даному випадку у відповідача
відсутні правові підстави для
звільнення позивача до закінчення
трьохмісячного строку.

Крім того, в матеріалах справи
міститься копія рапорту ОСОБА_1 від
30.04.14 р. про відкликання свого рапорту
про звільнення за власним бажанням, що
свідчить про бажання позивача
продовжувати службу в ОВС. При цьому, в
ході розгляду справи в суді
апеляційної інстанції представник
відповідача підтвердив суду, що
відповідач знав про наявність рапорту
від 30.04.14 р. про відкликання рапорту про
звільнення за власним бажанням. Також
колегія суддів зазначає про
правомірність висновку суду першої
інстанції щодо того, що при звільненні
позивача з ОВС відповідачем не
з'ясовано причини звільнення зі служби,
оскільки зазначення в поданому рапорті
причин звільнення ? ненормований
робочий день та мала заробітна плата,
не може слугувати доказом з'ясування з
боку відповідача причин звільнення
ОСОБА_1 з ОВС. Таким чином, колегія
суддів зазначає, що прийнятті УМВС
України в Полтавській області наказу №
291 о/с від 07.07.14 р. в частині звільнення
ОСОБА_1 з ОВС на підставі п. 64 «ж» (у
запас за власним бажанням), орган МВС
України діяв поза межами повноважень,
що суперечить чинному законодавству.

Наведені обставини стали підставою для
висновку суду першої інстанції про
наявність підстав для задоволення
позовних вимог. Колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, оскільки доводи апеляційної
скарги його не спростовують.

Зважаючи на те, що постанова
Полтавського окружного
адміністративного суду від 21.10.14 р. по
справі № 816/2873/14 прийнята з дотриманням
вимог чинного законодавства, колегія
суддів не виявила підстав для її
скасування.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
209, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Полтавській області на постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 21.10.14 р. по
справі № 816/2873/14 - залишити без
задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 21.10.14 р. по
справі № 816/2873/14 за позовом ОСОБА_1 до
Кременчуцького міського відділу
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Полтавській області,
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Полтавській області
про визнання незаконним та скасування
наказу,поновлення на роботі,виплату
грошового утримання за час вимушеного
прогулу - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Водолажська
Н.С.Судді(підпис) (підпис) Філатов Ю.М.
Бенедик А.П.