Справа № К/9991/38629/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" грудня 2014 р. м. Київ
К/9991/38629/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В.
(доповідач),
суддів:Заїки М.М., Стародуба О.П., -

розглянувши в касаційній інстанції в
порядку письмового провадження справу
за позовом ОСОБА_4 до Департаменту
праці та соціальної політики Одеської
міської ради про перерахунок та
стягнення суми недоплаченої допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на постанову Київського
районного суду міста Одеси від 19 квітня
2010 року та ухвалу Апеляційного суду
Одеської області від 7 червня 2011 року, -

встановив:

У грудні 2009 року ОСОБА_4 звернулася в
суд з позовом, у якому просила визнати
дії Управління соціального захисту
населення в Київському районі міста
Одеси неправомірними і зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок та
виплату їй недоплаченої допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Ухвалою Київського районного суду
міста Одеси від 17 лютого 2010 року
здійснено заміну відповідача
Управління соціального захисту
населення в Київському районі міста
Одеси на Департамент праці та
соціальної політики Одеської міської
ради.

Постановою Київського районного суду
міста Одеси від 19 квітня 2010 року,
залишеною без змін ухвалою
Апеляційного суду Одеської області від
7 червня 2011 року, в задоволенні позову
ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову
Київського районного суду міста Одеси
від 19 квітня 2010 року та ухвалу
Апеляційного суду Одеської області від
7 червня 2011 року і прийняти нове рішення
про задоволення її позовних

вимог.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Згідно частин 1, 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу. Суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
у межах касаційної скарги, але при
цьому може встановлювати порушення
норм матеріального чи процесуального
права, на які не було посилання в
касаційній скарзі.

За перевіркою матеріалів справи
вбачається, що позивач є матір'ю ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої
інстанції, з яким погодився
апеляційний суд, дійшов висновку щодо
необґрунтованості позовних вимог про
зобов'язання відповідача здійснити за
2009 рік перерахунок допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до
розмірів, встановлених Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» від 18 січня 2001 року № 2240-III,
оскільки допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку з березня 2009 року позивачеві
виплачувалася у розмірі 130 гривень
щомісяця, тобто у розмірі, що
відповідає вимогам закону.

Так, статтею 46 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік» від
26 грудня 2008 року № 835-VI передбачено, що у
2009 році допомога при народженні дитини
та по догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку відповідно до
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2001 року
№ 1751 саме на виконання Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
(пункт 1 Порядку). Новий акт Уряду на
виконання статті 46 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік» не
приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» на виконання статті 46
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2009 рік» Кабінет Міністрів
України не визначав.

Статтею 159 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи, суди
попередніх інстанцій не з'ясували
належним чином статус позивача у
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування, що
впливає на визначення яким із Законів
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» чи «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» слід керуватися при
розгляді справи та на правильність
вирішення даного спору, оскільки закон,
відповідно до якого повинна бути
призначена позивачеві допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, її розмір та порядок
нарахування, визначається в залежності
від статусу особи у зазначеній системі.

Згідно частини 2 статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Оскільки передбачені процесуальним
законодавством межі перегляду справи в
касаційній інстанції не дають їй права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені
попередніми судовими інстанціями чи
відхилені ними, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими, збирати нові
докази або додатково перевіряти
докази, рішення судів
попередніх інстанцій підлягають
скасуванню з направленням справи
на новий розгляд до суду першої
інстанції. Під час нового розгляду
справи суду слід взяти до уваги
викладене в цій ухвалі, всебічно, повно
й об'єктивно встановити
обставини, які підлягають доведенню в
судовому процесі відповідно до
предмету спору.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити
частково.

Постанову Київського районного суду
міста Одеси від 19 квітня 2010 року та
ухвалу Апеляційного суду Одеської
області від 7 червня 2011 року - скасувати,
а справу за позовом ОСОБА_4 до
Департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської ради про
перерахунок та стягнення суми
недоплаченої допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку - направити до суду першої
інстанції на новий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Заїка М.М.

Стародуб О.П.