Справа № 822/4510/14
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/4510/14

Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук
А.М.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

18 грудня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Залімського І. Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекція у м.
Хмельницькому Головного управління
Міндоходів у Хмельницькій області на
постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 13 листопада
2014 року у справі за адміністративним
позовом Державного підприємства
"Новатор" до Державної податкової
інспекції у м. Хмельницькому Головного
управління Міндоходів у Хмельницькій
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень ,

В С Т А Н О В И В :

ДП "Новатор" звернулося до суду першої
інстанції з позовом до ДПІ у м.
Хмельницькому в якому просить визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення форми "В1" №
та форми "В4" № від 13 жовтня 2014 року
та стягнути з Державного бюджету
України на користь позивача судові
витрати.

Відповідно до постанови Хмельницького
окружного адміністративного суду від 13
листопада 2014 року позов державного
підприємства "Новатор" задоволено, а
саме: визнано протиправними та
скасовано податкові
повідомлення-рішення форми "В1" №
та форми "В4" № від 13 жовтня 2014
року.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції, відповідачем
подано апеляційну скаргу з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим, апелянт просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою в задоволенні адміністративного
позову відмовити .

Особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання не прибули, хоча вони
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
клопотань про розгляд справи за їх
участю не подали, тому відповідно до
пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України
колегія суддів вважає можливим
здійснювати розгляд справи у
письмовому провадженні за наявними у
ній матеріалами. Відповідно,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється
(частина 6 статті 12 та частина 1
статті 41 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 13 листопада
2014 року- без змін, виходячи з
наступного.

Як встановлено з матеріалів справи,
звертаючись до суду першої інстанції
та на аргументацію позовних вимог,
позивач вказав на те, що працівниками
податкової інспекції проведено
позапланову виїзну документальну
перевірку щодо документального
підтвердження господарських відносин
із ТОВ "Промелектроніка" () за травень, червень, грудень 2013
року, січень, лютий, березень, квітень,
травень, червень, серпень 2014 року та із
ТОВ "НВК "Міос" () за
травень 2014 року, їх реальності та
повноти відображення в обліку, за
результатами якої складено акт
№4132/15-1/22887900 від 29.09.2014 року та винесено
податкові повідомлення-рішення від
13.10.2014 року №, яким зменшено суму
бюджетного відшкодування за періоди,
що перевірялись в загальній сумі 211745
грн. і нараховано суму штрафу 105873 грн.,
№, яким зменшено від'ємне
значення податку на додану вартість
серпня 2014 року на суму 94273 грн.

В результаті проведеної перевірки
виявлено порушення п.198.1, 198.3, 198.6 ст. 198,
п.п. 200.1, 200.3, абз. "а" п. 200.4 ст. 200
Податкового кодексу України, ДП
"Новатор" завищено суму бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за підсумками червень, липень
2013 року, січень, лютий, березень,
квітень, травень, червень, липень 2014
року на суму 211744 грн. 75 коп., завищено
від'ємне значення різниці між сумою
податкового зобов'язання і сумою
податкового кредиту з ПДВ за серпень 2014
року, що зараховується до складу
податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду (р.19 та
р.20.2 декларації з ПДВ за вересень 2014
року) на суму 94273 грн. 16 коп. по операціях
з ТОВ "Промелектроніка" ().

На акт перевірки підприємством подано
заперечення від 01.10.2014 року №046/4149, які
залишені відповідачем 08.10.2014 року
№48/10/15-1 без задоволення.

Також, позивач вказав на те, що між ним
та перевіряємими контрагентами
укладались договори, згідно умов яких
контрагенти зобов'язуються надати
послуги по доставці товару а позивач
прийняти та оплатити їх. Вказує, що ним
отримано та оплачено доставлені
контрагентами товари, які в подальшому
оприбутковані та використані у його
господарській діяльності. Факт
здійснення фінансових операцій,
вчинених на виконання умов укладених
договорів, а також факт проведення
даних операцій по бухгалтерському та
податковому обліку підтверджується
відповідними накладними, видатковими,
податковими та товарно-транспортними
накладними, прибутковими ордерами,
рахунками-фактурами, платіжними
дорученнями. В зв'язку з цим просив
визнати протиправними та скасувати
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідачем не доведено своїх
висновків про порушення позивачем
п.198.1, 198.3, 198.6 ст. 198, п.п. 200.1, 200.3, абз. "а" п.
200.4 ст. 200 Податкового кодексу України,
вони є необґрунтованими та такими, що
не підтверджуються матеріалами справи,
податкові повідомлення-рішення форми
"В1" № та форми "В4" № від 13
жовтня 2014 року не відповідають дійсним
обставинам справи та прийняті з
порушенням норм чинного податкового
законодавства, в зв'язку з чим
підлягають скасуванню.

Судова колегія апеляційної інстанції
повністю погоджується з даним рішенням
суду першої інстанції та надаючи
правову оцінку публічно - правовому
спору, в межах апеляційної скарги
зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Так, працівниками податкової інспекції
проведено позапланову виїзну
документальну перевірку щодо
документального підтвердження
господарських відносин із ТОВ
"Промелектроніка" () за
травень, червень, грудень 2013 року,
січень, лютий, березень, квітень,
травень, червень, серпень 2014 року та із
ТОВ "НВК "Міос" () за
травень 2014 року, їх реальності та
повноти відображення в обліку. В
результаті проведеної перевірки
виявлено порушення п.198.1, 198.3, 198.6 ст. 198,
п.п. 200.1, 200.3, абз. "а" п. 200.4 ст. 200
Податкового кодексу України, ДП
"Новатор" завищено суму бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за підсумками червень, липень
2013 року, січень, лютий, березень,
квітень, травень, червень, липень 2014
року на суму 211744 грн. 75 коп., завищено
від'ємне значення різниці між сумою
податкового зобов'язання і сумою
податкового кредиту з ПДВ за серпень 2014
року, що зараховується до складу
податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду (р.19 та
р.20.2 декларації з ПДВ за вересень 2014
року) на суму 94273 грн. 16 коп. по операціях
з ТОВ "Промелектроніка" (). На підставі виявлених порушень
складено акт №4132/15-1/22887900 від 29.09.2014 року
та винесено податкові
повідомлення-рішення від 13.10.2014 року
№, яким зменшено суму бюджетного
відшкодування за періоди, що
перевірялись в загальній сумі 211745 грн.
і нараховано суму штрафу 105873 грн.,
№, яким зменшено від'ємне
значення податку на додану вартість
серпня 2014 року на суму 94273 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, між
позивачем та контрагентами укладались
договори поставок товарів, а саме: ТОВ
"Промелектроніка" - договір поставки №
37 від 01.02.2013 року та №71 від 08.01.2014 року
про поставку комплектуючих
електрорадіоелементів; ТОВ "Міос" -
договір поставки № 23 від 07.01.2014 року.

Згідно умов укладених договорів
вказані підприємства зобов'язуються
поставити комплектуючі
електрорадіокомпоненти, а позивач
прийняти та оплатити їх відповідно до
рахунків-фактур, які є невід'ємними
частинами даних договорів.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена п.п. 1.2 п.1, п.п. 2.1
п. 2 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 року № 88, згідно положень
яких первинні документи - письмові
свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.

Згідно п. 2.4 Положення первинні
документи (на паперових і
машинозчитуваних носіях інформації)
для надання їм юридичної сили і
доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назва
підприємства, установи, від імені яких
складений документ; назва документа
(форми); код форми; дата і місце
складання; зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі);
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.

Статтею 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" встановлено
вимоги до первинних документів, які є
підставою для бухгалтерського та
податкового обліку. Згідно з даною
нормою, підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Дія контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Такі первинні документи повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Факти поставки, оплати та
оприбуткування товарів за вказаними
договорами підтверджуються
накладними, видатковими, податковими
та товарно-транспортними накладними,
прибутковими ордерами,
рахунками-фактурами, платіжними
дорученнями, копії яких знаходяться в
матеріалах справи та як досліджено
судом першої інстанції та
підтвердилось з матеріалів справи при
апеляційному розгляді, останні містять
всі необхідні реквізити, наявність
яких є необхідною умовою при їх
складанні. Крім того, копії платіжних
доручень, згідно яких відбувались
розрахунки за отримані товари
(послуги), містять відмітки про
проведення даних платежів через
банківську установу.

Що стосується посилання апелянта на те,
що на акти про неможливість проведення
зустрічних перевірок контрагентів
щодо підтвердження господарських
відносин з позивачем в зв'язку з їх
відсутністю за місцезнаходженням як на
підставу для висновків про відсутність
у позивача права на формування
податкового кредиту за наслідками
таких господарських операцій, судова
колегія зазначає, що законодавець не
ставить у залежність виникнення у
платника податку на додану вартість
права на податковий кредит від
дотримання вимог податкового
законодавства іншими суб'єктами
господарювання. Несплата продавцем чи
його контрагентом податку на додану
вартість до бюджету, у разі фактичного
здійснення господарської операції, не
впливає на формування податкового
кредиту покупцем та не є підставою для
позбавлення останнього права на
відшкодування цього податку, якщо він
виконав усі передбачені законом умови
отримання такого відшкодування і має
всі документальні підтвердження
розміру заявленого податкового
кредиту.

Більше того, судова колегія вважає за
необхідне зазначити, що чнним
законодавством України на учасників
цивільно-правових відносин, які є
платниками податків, не покладено
обов'язку та не визначено право
перевірки відповідності законодавству
статусу контрагентів, в т.ч.
перебування за місцезнаходженням, та
дотримання ними вимог податкового
законодавства. Кожен платник податку
несе самостійну відповідальність за
порушення правил ведення податкового
обліку. Зазначена відповідальність
стосується кожного окремого платника
податку і не може автоматично
поширюватися на третіх осіб, у тому
числі на його контрагентів. Статтею 198
ПК України не встановлено обмежень по
включенню до складу податкового
кредиту сум ПДВ по товарах, послугах
отриманих від продавця, в разі
порушення ним умов податкового
законодавства, за умови, що такий
продавець зареєстрований платником
податку на додану вартість, за
наявності належним чином оформлених
податкових накладних, та за наявності
фактичного здійснення операцій з
придбання товарів (робіт, послуг).

Крім того, що стосується посилання
апелянта на розбіжності в АІС, судова
колегія апеляційної інстанції
повністю погоджується з висновком суду
першої інстанції на рахунок того, що
останнім не доведено, що такі
розбіжності існували в момент вчинення
господарської операції.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 159 КАС України, законним
є рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм адміністративного
процесуального права.

На підставі викладеного, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права і
прийшов до обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198
та статті 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Таким чином, судова колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Державної
податкової інспекція у м.
Хмельницькому Головного управління
Міндоходів у Хмельницькій області
залишити без задоволення, а постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 13 листопада
2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Головуючий
Полотнянко Ю.П.

Судді
Драчук Т. О.

Залімський І. Г.