Справа № 803/1873/14
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року
Справа №
876/10015/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого-судді:
Сапіги В.П.,

суддів:
Левицької Н.Г, Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
Любомльському районі Волинської
області на постанову Волинського
окружного адміністративного суду від
02.10.2014 року по справі за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Шацькому районі Волинської області до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Любомльському
районі Волинської області про
зобов'язання вчинити дії та стягнення
витрат на виплату та доставку пенсій,-

В С Т А Н
О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в
Шацькому районі Волинської області
звернулось до адміністративного суду з
позовом до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Любомльському
районі Волинської області про
зобов'язання включити до актів
щомісячної звірки витрат на виплату і
доставку пенсій, призначених по
інвалідності та стягнення 734,55 грн.
витрат на виплату і доставку пенсій,
призначених по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання ОСОБА_2,
ОСОБА_3 за період з 01.04.2014 року по 31.08.2014
року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
пенсійним органом понесено витрати на
виплату пенсії по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва на
загальну суму 734,55 грн. Витрати,
понесені Пенсійним фондом України у
зв'язку із виплатою пенсій,
передбачених ст.26 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» підлягають
відшкодуванню Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань. Станом на 01.09.2014
відповідач не включив в акти звірки з
квітня по серпень 2014 включно виплачену
пенсію ОСОБА_2, ОСОБА_3 в сумі 734,55 грн. й
безпідставно відмовився прийняти
вказану суму до відшкодування.
Внаслідок чого позивач звернувся до
суду з позовом про зобов'язання
включити в акти звірки вказану суму
виплаченої пенсії та стягнути таку з
відповідача.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 02.10.2014 року
позов частково задоволено, а саме
стягнуто з відповідача виплачену
пенсію ОСОБА_2, ОСОБА_3 в сумі 734,55 грн.

Не погодившись з таким рішенням його
оскаржив відповідач - відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Любомльському
районі Волинської області, вважає таку
винесеною з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а тому просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову постанову,
якою відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Враховуючи те, що цю справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, а усі особи, які беруть участь
у справі в судове засідання не прибули,
хоча належним чином повідомлені про
дату, час та місце судового розгляду, у
відповідності до п.2 ч.1 ст.197 КАС України
суд апеляційної інстанції дійшов
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційну скаргу
необхідно задовольнити частково з
наступних мотивів.

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, колегія суддів
врахувала наступні обставини справи та
норми чинного законодавства.

Судом встановлено, що УПФУ в Шацькому
районі за період з 01.04.2014 року по 31.08.2014
року ОСОБА_2, ОСОБА_3 призначена та
виплачена пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, що підтверджується
списками осіб, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Факт трудового каліцтва ОСОБА_2, ОСОБА_3
встановлено на підставі відповідних
актів про нещасний випадок на
виробництві та висновками МСЕК,
засвідчені копії яких знаходяться у
матеріалах справи.

Відповідно до розрахунку суми витрат
на виплату та доставку пенсій,
призначених по інвалідності, яка не
була включена ВФСС в Любомльському
районі до відшкодування за період з
01.04.2014 року по 31.08.2014 року сума пенсії, до
якої включено лише основний розмір
пенсії та витрати на доставку пенсії
(без врахування державної адресної
допомоги) становить по ОСОБА_2 - 268,40 грн,
по ОСОБА_3 - 466,15 грн, а всього - 734,55 грн.

Спір виник на стадії проведення звірки
витрат по особових справах потерпілих
та підписання актів щомісячної звірки
з підстав неприйняття ВФСС в
Любомльському райноні до заліку витрат
на виплату пенсій п'яти громадянам,
нещасний випадок з якими стався за
межами України.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14 січня 1998
року № 16/98-ВР встановлено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Залежно від страхового випадку є такі
види загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням;
медичне страхування; страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності;
страхування на випадок безробіття.
Відносини, що виникають за зазначеними
у частині першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ (стаття 4 Основ
законодавства).

Спори, що виникають із правовідносин за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, вирішуються в
судовому порядку, якщо законом не
встановлено досудовий порядок їх
розгляду (стаття 12 Основ
законодавства).

За пенсійним страхуванням згідно з
пунктом 1 статті 25 цих Основ надаються
такі види соціальних послуг та
матеріального забезпечення: пенсії за
віком, по інвалідності внаслідок
загального захворювання (в тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, крім
передбачених пунктом 4 цієї статті;
медичні профілактично-реабілітаційні
заходи; допомога на поховання
пенсіонерів.

Відповідно до пункту 4 цієї ж статті
Основ законодавства за страхуванням
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання
надаються такі види соціальних послуг
та матеріального забезпечення:
профілактичні заходи по запобіганню
нещасним випадкам на виробництві та
професійним захворюванням;
відновлення здоров'я та працездатності
потерпілого; допомога по тимчасовій
непрацездатності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання;
відшкодування збитків, заподіяних
працівникові каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров'я, пов'язаним з
виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Згідно з частиною четвертою статті 26
Основ законодавства, якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між страховиками
виник спір щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернулася застрахована особа.
При цьому неналежний страховик має
право звернутися до належного
страховика щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Враховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги, відповідно до
статті 25 Основ є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків.

Відповідно до статті 3 Закону України
"Про правонаступництво України" від 12
вересня 1991 року закони Української РСР
та інші акти, ухвалені Верховною Радою
Української РСР, діють на території
України, оскільки вони не суперечать
законам України, ухваленим після
проголошення незалежності України.

Стаття 9 зазначеного Закону передбачає,
що всі громадяни Союзу РСР, які на
момент проголошення незалежності
України постійно проживали на
території України, є громадянами
України. Україна гарантує забезпечення
прав людини кожному громадянину
України незалежно від національної
приналежності та інших ознак
відповідно до міжнародно-правових
актів про права людини.

Відповідно до Угоди про гарантії прав
громадян держав - учасниць СНД в галузі
пенсійного забезпечення (Угода) від 13
березня 1992 року держави - учасниці
Співдружності мають зобов'язання щодо
непрацездатних осіб, які отримали
право на пенсійне забезпечення на
їхній території або на території інших
республік за період їх входження до
складу СРСР і реалізують це право на
території держав-учасниць Угоди.

Згідно із статтею 5 вказаної Угоди, вона
поширюється на всі види пенсійного
забезпечення громадян, які встановлені
або будуть встановлені законодавством
держав - учасниць Угоди.

Статтею 3 Угоди передбачено, що усі
витрати, пов'язані із здійсненням
пенсійного забезпечення за цією
Угодою, несе держава, що надає
забезпечення.

За правилами частини другої статті 2
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 23 вересня 1999 року №
1105-ХІV (Закон № 1105-ХІV) особи, право яких
на отримання відшкодування шкоди
раніше було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

Аналізуючи наведені приписи, громадяни
ОСОБА_2, ОСОБА_3 отримали каліцтво на
території колишнього СРСР, мають право
на відшкодування шкоди, за
законодавством України.

Відповідно до пункту першого частини
першої статті 21 Закону № 1105-ХІV, Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні, зокрема, пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання або пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Положення частини другої пункту 5
статті 24 Закону № 1105-ХІV встановлюють
що, якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом соціального страхування від
нещасних випадків і страховиками з
інших видів соціального страхування
виникають спори щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернувся застрахований. При
цьому страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків, передбачений
статтею 21 Закону № 1105-ХІV.

Відповідно до статті 21 вказаного
Закону у разі настання страхового
випадку Фонд соціального страхування
від нещасних випадків зобов'язаний у
встановленому законодавством порядку
своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті,
виплачуючи йому або особам, які
перебували на його утриманні, зокрема,
пенсію по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Виходячи із викладеного, суд дійшов до
обґрунтованого висновку, що ВФСС в
Любомльському районі зобов'язаний
відшкодовувати УПФУ в Шацькому районі
витрати на виплату пенсій, якщо
нещасний випадок стався на території
держав-учасниць Угоди.

Так, відповідно до статті 35 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" для
розгляду справ про страхові виплати до
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків подаються акт
розслідування нещасного випадку або
акт розслідування професійного
захворювання за встановленими формами
та (або) висновок МСЕК про ступінь
втрати професійної працездатності
застрахованого чи копія свідоцтва про
його смерть; документи про
необхідність подання додаткових видів
допомоги.

Фонд соціального страхування від
нещасних випадків приймає рішення про
виплати у разі втрати годувальника за
умови подання таких документів, які
видаються відповідними організаціями
в триденний строк з моменту звернення
заявника: 1) копії свідоцтва органу
державної реєстрації актів цивільного
стану про смерть потерпілого; 2) довідки
житлово-експлуатаційної організації, а
за її відсутності - довідки виконавчого
органу ради чи інших документів про
склад сім'ї померлого, в тому числі про
тих, хто перебував на його утриманні,
або копії відповідного рішення суду; 3)
довідки житлово-експлуатаційної
організації, а за її відсутності -
виконавчого органу ради про батьків
або іншого члена сім'ї померлого, який
не працює та доглядає дітей, братів,
сестер чи онуків померлого, які не
досягли 8-річного віку; 4) довідки
навчального закладу про те, що член
сім'ї потерпілого віком від 18 до 23
років, який має право на відшкодування
шкоди, навчається за денною формою
навчання; 5) довідки навчального
закладу інтернатного типу про те, що
член сім'ї потерпілого, який має право
на відшкодування шкоди, перебуває на
утриманні цього закладу. Факт
перебування на утриманні потерпілого у
разі відсутності відповідних
документів і неможливості їх
відновлення встановлюється в судовому
порядку.

Якщо застрахований або члени його сім'ї
за станом здоров'я чи з інших причин не
спроможні самі одержати зазначені вище
документи, їх одержує та подає
відповідний страховий експерт Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків.

Із правового аналізу вказаних норм
вбачається, що вони покликані
регулювати порядок розгляду Фондом
соціального страхування справ про
страхові виплати, в даному ж випадку
пенсійна справа зазначених осіб
знаходиться в УПФУ в Шацькому районі і
виплати пенсії проводяться останнім, а
відповідачем здійснюється
відшкодування УПФУ в Шацькому районі
таких витрат.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З врахуванням наведеного вище, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що судом першої інстанції при
розгляді адміністративної справи
всебічно і об'єктивно встановлено
обставини справи, висновки суду
відповідають обставинам справи,
постанова суду винесена з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, а тому немає підстав для її
скасування.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.197, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд
апеляційної інстанції

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Любомльському
районі Волинської області - залишити
без задоволення.

Постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 02.10.2014 року
у справі №803/1873/14- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом 20-ти днів з дня
набрання ухвалою законної сили, а у
разі складення ухвали в повному обсязі
відповідно до ст.160 КАС України - з дня
складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
В.П.Сапіга

Судді
Р.Б. Хобор

Н.Г. Левицька