Справа № 810/3427/14
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/3427/14 Головуючий
у 1-й інстанції: Панова Г.В.
Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
У Х В А Л А

Іменем України

16 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді: Безименної Н.
В.,

суддів: Аліменка В. О. та
Кучми О. В.,

при секретарі: Авраменко М.
В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС
України справу за апеляційною скаргою
Комунального підприємства
Білоцерківської міської ради
«Тролейбусне управління» на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 02 липня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Білоцерківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області до Комунального
підприємства Білоцерківської міської
ради «Тролейбусне управління» про
стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2014 року позивач -
Білоцерківська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Київській
області звернулась до Київського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Комунального підприємства
Білоцерківської міської ради
«Тролейбусне управління» про
стягнення заборгованості у сумі 1108109, 42
грн.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 02.07.2014 року
позовні вимоги задоволено:

- стягнуто з Комунального підприємства
Білоцерківської міської ради
«Тролейбусне управління» на користь
Державного бюджету України податковий
борг в сумі 1108109,42 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою
суду першої інстанції, відповідачем
подано апеляційну скаргу, в якій
апелянт просить оскаржувану постанову
скасувати та ухвалити по справі нову
постанову, якою відмовити в
задоволенні позову частково на суму
222183, 19 грн.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін,
виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Як вбачається з матеріалів справи,
Комунальне підприємство
Білоцерківської міської ради
«Тролейбусне управління» є юридичною
особою та перебуває на обліку у
позивача як платник податків з 29.04.1997
року за № 58 (а. с. 20).

З урахуванням колективної заяви
працівників Комунального підприємства
Білоцерківської міської ради
«Тролейбусне управління» від 12.02.2014
року № 406 вх-14, звернення прокуратури з
нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері в Київській області
від 17.02.2014 року № 339-14 та на підставі
направлень на перевірку від 06.03.2014 року
№ 142, 143, 144 та наказу Білоцерківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області від
06.03.2014 року № 358, позивачем проведена
документальна позапланова виїзна
перевірка Комунального підприємства
Білоцерківської міської ради
«Тролейбусне управління» щодо
правильності обчислення та
своєчасності сплати суми податку з
доходів фізичних осіб та єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за період з
01.03.2011року по 31.12.2013 року, за
результатами якої складено Акт від
21.03.2014 року № 685/17-5/13705191 (а. с. 29-37).

Згідно вказаного вище акта позивачем
встановлено порушення Комунальним
підприємством Білоцерківської міської
ради «Тролейбусне управління» вимог
Податкового кодексу України (далі - ПК
України), а саме:

-не сплату (не перерахування) до бюджету
податку з доходів фізичних осіб в сумі
1108109,42 грн;

-несвоєчасне перерахування до бюджету
податку на доходи фізичних осіб з
виплачених доходів найманих
працівників у сумі 1314081, 35 грн;

- в розрахунках за 2011, 2012 та 2013 роки
недостовірно зазначались суми
виплаченого доходу (заробітної плати)
та суми утриманого та перерахованого
податку на доходи фізичних осіб (при
фактичній наявності заборгованості по
виплаті заробітної плати та податку з
доходів фізичних осіб).

Згідно довідки Білоцерківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області від
15.05.2014 року № 4099/17-5/805 відповідач має
податкову заборгованість з податку на
доходи з фізичних осіб у сумі 1108109, 42
грн станом на 15.05.2014 року (а. с. 23).

Даючи правову оцінку вищевикладеним
обставинам справи, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції вірно
виходив з наступного.

Частиною 1 статті 67 Конституції України
передбачено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.п. 162.1.3 п. 162.1 ст. 162 ПК
України, платниками податку на доходи
фізичних осіб є податкові агенти
(юридичні особи).

Згідно п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України,
податковий агент, який нараховує
(виплачує, надає) оподатковуваний дохід
на користь платника податку,
зобов'язаний утримувати податок із
суми такого доходу за його рахунок,
використовуючи ставку податку,
визначену в статті 167 цього Кодексу.

Підпунктом 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 ПК
України встановлено, що податок
сплачується (перераховується) до
бюджету під час виплати
оподатковуваного доходу єдиним
платіжним документом. Банки приймають
платіжні документи на виплату доходу
лише за умови одночасного подання
розрахункового документа на
перерахування цього податку до
бюджету.

У п. п. 168.4.4 п. 168.4 статті 168 ПК України
зазначено, що юридична особа за своїм
місцезнаходженням та
місцезнаходженням не уповноважених
сплачувати податок відокремлених
підрозділів, відокремлений підрозділ,
який уповноважений нараховувати,
утримувати і сплачувати
(перераховувати) до бюджету податок, за
своїм місцезнаходженням одночасно з
поданням документів на отримання
коштів для виплати належних платникам
податку доходів, сплачує (перераховує)
суми утриманого податку на відповідні
рахунки, відкриті в органах, що
здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів за
місцезнаходженням відокремлених
підрозділів.

Органи, що здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів в
установленому Бюджетним кодексом
України порядку розподіляють
зазначені кошти згідно з нормативами,
визначеними Бюджетним кодексом
України, та спрямовують такі
розподілені суми до відповідних
бюджетів.

Приписами пункту 127.1 статті 127 ПК
України встановлено, що
відповідальність за погашення суми
податкового зобов'язання або
податкового боргу, що виникає
внаслідок вчинення таких дій, та
обов'язок щодо погашення такого
податкового боргу покладається на
особу, визначену цим Кодексом, у тому
числі на податкового агента. При цьому
платник податку - отримувач таких
доходів звільняється від обов'язків
погашення такої суми податкових
зобов'язань або податкового боргу, крім
випадків, встановлених розділом IV
цього Кодексу.

Відповідно до абзацу «а» пункту 176.2
статті 176 ПК України особи, які
відповідно до цього Кодексу мають
статус податкових агентів, зобов'язані
своєчасно та повністю нараховувати,
утримувати та сплачувати
(перераховувати) до бюджету податок з
доходу, що виплачується на користь
платника податку та оподатковується до
або під час такої виплати за її рахунок.

Також, у абз. «б» п. 176.2 ст. 176 ПК України
визначено, що особи, які відповідно до
цього Кодексу мають статус податкових
агентів, зобов'язані: подавати у строки,
встановлені цим Кодексом для
податкового кварталу податковий
розрахунок суми доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, а також суми утриманого з них
податку до контролюючого органу за
місцем свого розташування. Такий
розрахунок подається лише у разі
нарахування сум зазначених доходів
платнику податку податковим агентом
протягом звітного періоду.
Запровадження інших форм звітності з
зазначених питань не допускається.

З огляду на зазначені норми, судом
першої інстанції вірно встановлено, що
у правовідносинах між найманими
працівниками та державним бюджетом зі
сплати податку з доходів фізичних осіб
відповідач виступає податковим
агентом, а тому останній зобов'язаний
утримані кошти перерахувати на
відповідні казначейські рахунки.

Однак, під час проведення перевірки
Комунального підприємства
Білоцерківської міської ради
«Тролейбусне управління» позивачем
встановлена наявність боргу у розмірі
1108109, 42 грн зі сплати податку з доходів
фізичних осіб, що підтверджується
актом перевірки від 21.03.2014 року №
685/17-5/13705191 та довідкою Білоцерківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області від
15.05.2014 року № 4099/17-5/805 (а. с. 29-37, 23).

Крім того, в матеріалах справи наявні
письмові пояснення, які підписані
головним

бухгалтером позивача - Савицькою В.М., в
яких зазначено про наявність
заборгованості по ПДФО станом на 01.01.2011
року та станом на 01.01.2014 року (а. с. 47).

Також, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
податковим органом не пропущено строк
на звернення до суду, виходячи з
наступного.

Згідно з ст. 102 ПК України контролюючий
орган, крім випадків, визначених
пунктом 102.2 цієї статті, має право
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань платника податків у
випадках, визначених цим Кодексом, не
пізніше закінчення 1095 дня, що настає за
останнім днем граничного строку
подання податкової декларації та/або
граничного строку сплати грошових
зобов'язань, нарахованих контролюючим
органом, а якщо така податкова
декларація була надана пізніше, - за
днем її фактичного подання. Якщо
протягом зазначеного строку
контролюючий орган не визначає суму
грошових зобов'язань, платник податків
вважається вільним від такого
грошового зобов'язання, а спір стосовно
такої декларації та/або податкового
повідомлення не підлягає розгляду в
адміністративному або судовому
порядку.

Як вбачається зі змісту Акта перевірки
від 21.03.2014 року № 685/17-5/13705191 узагальнені
дані щодо нарахування та сплати
податку з доходів фізичних осіб, який
не сплачено складають: станом на 31.12.2011
року - 380597,79 грн, станом на 01.01.2012 року -
948472,97 грн, станом на 31.12.2013 року - 1108109,42
грн.

Таким чином, враховуючи, що податковим
органом виявлено наявність
заборгованості з податку на доходи
фізичних осіб станом на 31.12.2011 року,
тому позивачем не порушено строки на
звернення до суду, передбачені ст. 102 ПК
України.

Як вбачається з журналу судового
засідання Київського окружного
адміністративного суду від 02.07.2014 року,
представником відповідача визнано
адміністративний позов у сумі 885926, 23
грн (а. с. 83-85).

Відповідно до ч. 1 ст. 136 КАС України
позивач може відмовитися від
адміністративного позову, а відповідач
- визнати адміністративний позов
протягом всього часу судового
розгляду, зробивши усну заяву. Якщо
відмову від адміністративного позову
чи визнання адміністративного позову
викладено в адресованій суду письмовій
заяві, ця заява приєднується до справи.

Згідно з ч. 3 ст. 136 КАС України судове
рішення у зв'язку з відмовою від
адміністративного позову, визнанням
адміністративного позову чи
примиренням сторін ухвалюється за
правилами, встановленими статтями 112, 113
цього Кодексу.

Таким чином, позовні вимоги про
стягнення податкового боргу у сумі
885926,23 грн визнанні відповідачем.

Підсумовуючи вищезазначене,
дослідивши матеріали та фактичні
обставини справи, колегія суддів
вважає вірним висновок суду першої
інстанції про задоволення позовних
вимог щодо стягнення з Комунального
підприємства Білоцерківської міської
ради «Тролейбусне управління» на
користь Державного бюджету України
податкового боргу в сумі 1108109,42 грн.

Статтею 200 КАС України передбачено, що
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що постанова суду
першої інстанції постановлена з
дотриманням норм процесуального та
матеріального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновки суду першої інстанції, у
зв'язку з чим підстав для скасування
постанови суду першої інстанції не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, колегія суддів -

У Х В А Л ИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства Білоцерківської міської
ради «Тролейбусне управління» -
залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 02 липня 2014
року - залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів, відповідно до
вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 19
грудня 2014 року.

Головуючий суддя:
Н. В. Безименна

Судді:
В. О. Аліменко

А. Ю. Кучма

Головуючий суддя
Безименна Н.В.

Судді:
Аліменко В.О.

Кучма А.Ю.