Справа № 2а-1181/11
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року
Справа № 9104/45860/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

судді-доповідача
Довгополова О.М.,

суддів:
Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами у м. Львові апеляційну
скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Ужгородської
міської ради Закарпатської області на
постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 04 квітня 2011 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Ужгородської міської ради
Закарпатської області про зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
допомоги по догляду за дітьми до
досягнення ними трирічного віку,-

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2011 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом, у якому просила визнати
дії відповідача неправомірними,
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та виплату допомоги по
догляду за дітьми до досягнення ними
трирічного віку відповідно до ст. 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» за період з 09 березня 2010
року по 31 грудня 2012 року.

Постановою Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 04 квітня 2011 року
адміністративний позов задоволено
частково: визнано дії відповідача у
здійсненні перерахунку та виплати
позивачу допомоги по догляду за дітьми
до досягнення ними трирічного віку,
передбаченої ст. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»,
неправомірними; зобов'язано
відповідача провести перерахунок та
виплатити позивачу допомогу по догляду
за дітьми до досягнення ними
трирічного віку за період з 09 березня
2010 року по 10 лютого 2011 року (по день
звернення до суду) з урахуванням
проведених позивачу виплат в повному
розмірі відповідно до Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми». В решті заявлених вимог
відмовлено.

Відповідач в апеляційній скарзі,
покликаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права
при винесенні постанови судом першої
інстанції, просить скасувати постанову
та прийняти нову постанову про відмову
в задоволенні позову.

Враховуючи те, що від усіх осіб, які
беруть участь у справі, клопотань про
розгляд справи за їх участю до суду не
надходило, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст.
197 КАС України розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
висновку про часткове її задоволення,
враховуючи наступне.

Встановлено, що ОСОБА_2 є матір'ю дітей
- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та здійснювала догляд за
ними до досягнення трирічного віку.
Також, судом було встановлено, що
виплата позивачу такої допомоги по
догляду за дітьми до досягнення ними
трирічного віку здійснювалася у
розмірах, менших, ніж передбачено
законом.

Із матеріалів справи вбачається, що
позивач перед відпусткою працювала,
тому в силу ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» має право на отримання
щомісячної грошової допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, позаяк була
застрахованою в системі
загальнообов'язкового соціального
страхування, що підтверджується
матеріалами справи і відповідно не
заперечується стороною відповідача.

Згідно ст. 2 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» від 18.01.2001 року № 2240-ІІІ
(далі - Закон № 2240) позивач мала статус
застрахованої особи, а тому допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку повинна була їй
надаватись згідно з цим Законом.

Відповідно до ст.43 Закону № 2240 допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

При цьому колегія суддів вважає, що на
підставі ч. 7 ст. 9 КАС України при
вирішенні даного спору вимоги ст. 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» слід застосовувати у
сукупності із приписами ст. 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», а спірна допомога повинна
обчислюватися у розмірі законодавчо
встановленого розміру прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих атів України»
від 28 грудня 2007 року виключено ст. 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 року № 10-рп/2008, яке має
преюдиціальне значення, визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними) зміни,
внесені підпунктом 12 пункту 25 розділу
ІІ Закону України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
атів України», у частині зупинення на
2008 рік дії, зокрема, ст.43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», якою визначено розмір
зазначеної допомоги, а тому з цієї дати
відновлено дію ст.43 вказаного Закону.

Із матеріалів справи, зокрема із
відповіді Управління праці та
соціального захисту населення
Управління праці та соціального
захисту населення Ужгородської
міської ради Закарпатської області №
П-369 від 14.10.2010 року (а.с. 10) вбачається, що
допомога по догляду за дітьми до
досягнення ними трирічного віку ОСОБА_2
виплачувалась у розмірах, передбачених
Законом України «Про Державний бюджет
України» на відповідні роки.

При цьому колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до частини 2 статті 99 КАС
України (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин та
розгляду справи в суді першої
інстанції) для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 100 КАС
України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Враховуючи пропущення позивачем
шестимісячного строку звернення до
адміністративного суду без поважних
причин, колегія суддів приходить до
висновку про залишення позовних вимог
без розгляду за період з 09 березня 2010
року по 09 серпня 2010 року.

Неврахування наведеного є підставою
для скасування рішення суду першої
інстанції.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що вірним способом відновлення
порушеного права позивача є покладення
обов'язку на відповідача провести
належне нарахування та виплату
державної соціальної допомоги по
догляду за дітьми до досягнення ними
трирічного віку у розмірі, визначеному
ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», за період з 10 серпня 2010
року по 31 грудня 2012 року (по дату
досягнення дітьми трирічного віку), що
на думку колегії суддів, відповідає
нормам матеріального та
процесуального права й фактичним
обставинам справи.

Керуючись статтями 99, 100, 195, 197 ч. 1 п.1,
ст.ст. 198, 202 п.4, ст. 205 ч. 2, ст.ст. 207, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Ужгородської міської ради
Закарпатської області задовольнити
частково, постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 04 квітня 2011 року у справі №
2-а-1181/11 - скасувати. Адміністративний
позов ОСОБА_2 в частині позовних вимог
за період з 09 березня 2010 року по 09
серпня 2010 року залишити без розгляду. В
решті прийняти нову.

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Ужгородської міської ради
Закарпатської області нарахувати та
виплатити на користь ОСОБА_2 допомогу
по догляду за дітьми до досягнення ними
трирічного віку за період з 10 серпня 2010
року по 31 грудня 2012 року у розмірі,
визначеному ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», за вказаний період з
урахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання нею законної сили
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
О.М. Довгополов

Судді:
Л.Я. Гудим

В.В. Святецький