Справа № К/9991/40217/11-С
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" грудня 2014 р. м. Київ
К/9991/40217/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого судді - Черпіцької
Л.Т.Суддів -Розваляєвої Т.С. Маслія
В.І.при секретарі -Гуловій О.І.за участю
представника:Харківської обласної
митниці - Мартиневич А.Б. розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справуза касаційною
скаргоюХарківської обласної
митницінапостанову Харківського
окружного адміністративного суду від
19.01.2010р. та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 06.12.2011р.у справі№ 2а-13309/10/2070за
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Дєва-71"до1.
Харківської обласної митниці, 2.
Управління Державного казначейства
України у м. Харковіза
участюПрокуратури Київського району м.
Харковапроскасування рішень, карток та
стягнення коштів

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Дєва-71» звернулось з
позовом, в якому після уточнення
позовних вимог, просило суд:

- скасувати рішення відповідача про
визначення митної вартості товарів
№ 807000006/2010/000054/1 від
07.06.10р., № 807000006/2010/000055/2 від 07.06.10р., №
807000006/2010/300028/1 від 16.07.10р., № 807000006/2010/300027/1
від 16.07.10р.;

- скасувати картки відмови відповідача
в прийнятті митної декларації, митному
оформлені чи пропуску товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України № 807070005/0/00179 від 16.07.10р.,
№ 807070005/0/00180 від 16.07.10р., № 807070005/0/00032 від
07.06.10р., № 807070005/0/00033 від 07.06.10р.;

- стягнути з Державного бюджету України
через УДК в м. Харкові ГУДКУ у
Харківській області на користь ТОВ
«Дєва-71», шляхом зарахування на рахунок
ТОВ «Дєва-71» надмірно сплачених
товариством під час оформлення
вантажних митних декларацій ВМД №
807070005/2010/320424 від 07.06.10р. №
807070005/2010/320425 від 07.06.10р., № 807070005/2010/322439
від 19.07.10р., № 807070005/2010/322441 від 19.07.10р.
наступних митних платежів: мито у
розмірі 48396,45 грн. та податок на додану
вартість у розмірі - 130670,42 грн., а всього
179066,87 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на протиправність дій
митниці щодо самостійного визначення
митної вартості та необґрунтованим
витребуванням у позивача додаткових
документів щодо підтвердження митної
вартості товару.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 19.01.2010р.,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 06.12.2011р.,
позовні вимоги задоволено. Скасовано
рішення Харківської обласної
митниці про визначення митної вартості
товарів № 807000006/2010/000054/1 від 07.06.10р., №
807000006/2010/000055/2 від 07.06.10р., № 807000006/2010/300028/1
від 16.07.10р., № 807000006/2010/300027/1 від 16.07.10р.
Скасовано картки відмови Харківської
обласної митниці в прийнятті митних
декларацій, митному оформлені чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
№ 807070005/0/00179 від 16.07.10р.,
№ 807070005/0/00180 від 16.07.10р.,
№ 807070005/0/00032 від 07.06.10р., № 807070005/0/00033 від
07.06.10р. Стягнуто з Державного бюджету
України через УДК в м. Харкові на
користь ТОВ «Дєва-71» надмірно
сплачених під час оформлення вантажних
митних декларацій наступних митних
платежів: мито у розмірі 48 396,45 грн. та
податок на додану вартість у розмірі 130
670,42 грн., а всього 179 066,87 грн.

На постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 19.01.2011р. та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 06.12.2010р.
надійшла касаційна скарга Харківської
обласної митниці, в якій, посилаючись
на неправильне застосування судами
норм матеріального та процесуального
права, ставиться питання про їх
скасування та прийняття нового рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що товар, «Сток тканина з
ПВХ та з ПУ покриттям для виготовлення
сумок», надійшов на адресу позивача
згідно контракту №1 від 25.11.04р. на
умовах поставки CIF, який укладений між
ТОВ "Дєва-71" і Ханчжоу ксиашан кьянан
вивиан ко., лтд (Китай).

Ціна, вид та якісні характеристики
товару погоджені та відображені в
специфікаціях № 0101 від 12.04.10р., № 0104 від
24.05.10р., № 0102 від 12.04.10р., № 0103 від 21.05.10р.,
які є невід'ємними частинами вказаних
контрактів, в торгівельних
рахунках-фактурі (Invoice) від 12.04.10р., від
21.05.10р., від 12.04.10р., від 24.05.10р., у
сертифікатах якості від 12.04.10, від
21.05.10р., від 24.05.10р., від 12.04.10, у митних
експортних деклараціях постачальника
митний номер № 91043333 від 09.04.10р., №
791603372 від 24.05.10р., № 791603334 від
24.05.10р., № 91045889 від 09.04.10р., в
сертифікатах походження № СCPIT 095345109
від 03.06.10р., № CCPIT 095345107 від 03.06.10р., №
093778518 від 19.04.10р., № CCPIT от 19.04.10р.,
які видані Китайською міжнародною
торговою палатою, в страхових полісах
№ 3232031 від 12.04.10р., №3232030 від
12.04.10р., №8030053 від 24.05.10р.,
№8030052 від 24.05.10р., які видані
страховою компанією Китайської
Народної Республіки. Оригінали
вказаних документів оглядалися у
судовому засіданні, з боку
відповідача-1 справжність та
достовірність даних, що містяться в цих
документах не викликали сумніви та/або
застережень.

Виходячи з перелічених документів суд
встановив, що митному оформленню
піддавалась наступна тканина: 210D PU PRINTING
- 26 715,00 м2; 500*300PVC (polyester) - 158 239,50 м2; 450*300 PVC
(polyester) - 18 196,50 м2; 210T- 19 734,00 м2; 1680D- 9010,50 м2.

Для проведення митного оформлення
товару, позивачем подано ВМД
№807070005/2010/320041 від 07.06.10р., № 807070005/2010/320040
від 07.06.10р., № 807070005/2010/322254 від 14.07.10р. та
№ 807070005/2010/322253 від 14.07.10р. Митна вартість
була визначена позивачем відповідно до
ст.ст. 266, 267 Митного кодексу України за
ціною угоди, тобто за першим методом.
Разом із митними деклараціями ТОВ
«Дєва-71» додало рахунки-фактури
(інвойс), специфікації, контракт,
додаткові угоди, сертифікати якості на
товар.

Як вбачається з матеріалів справи
ідентичні товари, що ввозилися раніше
позивачем за тим самим контрактом з
"Ханчжоу ксиашан кьянан вивиан ко,
лтд"(Китай) за деклараціями № 800000003/9/341604
від 28.04.09р., №
800000003/9/341942 від 20.05.09р., № 800000003/9/343107 від
27.07.09р., № 800000003/9/342720 від 06.07.09р.,
№ 800000003/9/343407 від 12.08.09р., №
800000003/9/343713 від 01.09.09р., № 800000003/9/343714 від
01.09.09р., № 800000003/9/344310 від 02.10.09р.,
№ 800000003/9/344633 від 20.10.09р., №
800000003/9/343108 від 27.07.09р., оцінювалися за
ціною угоди, з чим погоджувалися митні
органи.

Однак, Харківська обласна митниця
спірними рішеннями про визначення
митної вартості скоригувала в бік
збільшення митну вартість визначену
товариством за основним методом на
підставі 6-го (резервного) методу
визначення митної вартості та в
частині 33 цих рішень зазначила, що при
визначені митної вартості товару
застосовано БД ЕК ВМД ЄАІС ДМСУ,
попередні митні оформлення і документи
представлені до митного оформлення та
в рішеннях про визначення митної
вартості № 807000006/2010/000054/1 від 07.06.10р., №
807000006/2010/000055/2 від 07.06.10р., № 807000006/2010/300027/1
від 16.07.10р., № 807000006/2010/300028/1 від 16.07.10р.
визначила митну вартість тканини k"з
ПВХ покриттям (код згідно з
міжнародними стандартами - ) - 0,65
доларів США/м2; а митну вартість тканини
"з ПУ (код згідно з міжнародними
стандартами - ) - 0,7900 доларів США/м2.

З метою уникнення зростання витрат
завдяки простою транспорту з товаром
під митним контролем, позивач змушений
був задекларувати митну вартість за
резервним методом, внаслідок чого були
складені та подані до митниці нові ВМД.

Отже, предметом даного спору є
правомірність визначення митної
вартості товару.

Задовольняючи позовні вимоги суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що позивачем виконані всі умови,
передбачені ч. 4 ст. 267 МК України для
застосування 1 методу визначення
митної вартості товару і доведено
право на застосування 1 методу
відповідними документами.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 1 Митного кодексу
України від 17.11.2002р. (далі - МК України)
митна декларація - письмова заява
встановленої форми, яка подається
митному органу і містить відомості
щодо товарів і транспортних засобів,
які переміщуються через митний кордон
України, необхідні для їх митного
оформлення або переоформлення.

Згідно зі ст. 86 МК України митна
декларація приймається та
реєструється митним органом у порядку,
що визначається Кабінетом Міністрів
України або уповноваженим ним органом.
Подання митної декларації повинно
супроводжуватися наданням митному
органу комерційних супровідних та
інших необхідних документів, перелік
яких визначається Кабінетом Міністрів
України або уповноваженим ним органом.
Митна декларація приймається митним
органом, якщо встановлено, що в ній
містяться всі необхідні відомості і до
неї додано всі необхідні документи.

Відповідно до ст. 259 Митного кодексу
України митна вартість товарів - це
заявлена декларантом або визначена
митним органом вартість товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, яка обчислюється на момент
перетинання товарами митного кордону
відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 265
МК митний орган, що здійснює контроль
за правильністю митної оцінки товарів
з урахуванням положень цього Кодексу,
має право приймати рішення про
правильність заявленої декларантом
митної вартості товарів.

Згідно зі статтею 266 МК визначення
митної вартості товарів, які
імпортуються в Україну, може
здійснюватися за такими методами: 1) за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2) за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; 3) за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; 4) на
основі віднімання вартості; 5) на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); 6) резервного.

Основним є метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції).

Якщо митну вартість не може бути
визначено за першим методом,
проводиться процедура консультацій
між митним органом та декларантом з
метою обґрунтованого вибору підстав
для визначення митної вартості. У ході
таких консультацій митний орган та
декларант можуть здійснити обмін
наявною в кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів, які імпортуються в
Україну, за основу може братися ціна, за
якою оцінювані ідентичні або подібні
(аналогічні) товари було продано в
Україні не пов'язаному з продавцем
покупцю.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митну вартість
товарів не може бути визначено шляхом
застосування попереднього методу.

Аналіз наведених норм, а також положень
Порядку здійснення контролю за
правильністю визначення митної
вартості товарів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 9 квітня 2008 року № 339, та Порядку
декларування митної вартості товарів
дає підстави вважати, що митні органи
мають виключну компетенцію в питаннях
перевірки та контролю правильності
обчислення декларантом митної
вартості.

Разом з тим дискреційні функції митних
органів мають законодавчі обмеження у
випадках незгоди із задекларованою
митною вартістю. До них, зокрема,
належить процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
обґрунтованого вибору підстав для
визначення митної вартості та
обов'язок послідовного вибору методів
(від першого до шостого) визначення
митної вартості.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та підтверджується
матеріалами справи, позивач при
митному оформленні товару застосував
саме перший метод визначення митної
вартості товарів, що ввезені на митну
територію України.

Для підтвердження заявлених
відомостей про митну вартість товарів,
що переміщуються через митний кордон
України, декларантом були подані всі
документи, передбачені пунктами 7, 8
постанови Кабінету Міністрів України
від 20 грудня 2006 р. N 1766"Про затвердження
Порядку декларування митної вартості
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, та подання
відомостей для її підтвердження", що не
заперечується відповідачем.

Пунктом 11 вказаного Порядку для
підтвердження митної вартості товарів
на вимогу митного органу декларант
зобов'язаний подати додаткові
документи.

На виконання зазначених вимог митним
органом були запитані у позивача
додаткові документи для підтвердження
митної вартості, про що були зроблені
записи у відповідних деклараціях
митної вартості, якими підтверджено
надання позивачем на вимогу митного
органу додаткових документів, зокрема,
калькуляції собівартості на стоковий
товар, акт про проведення митного
огляду товару, з якого вбачається, що
характер товару відповідає даним
зазначеним у ТСД, що переміщується за
наведеними ВМД, лист щодо відсутності
взаємозалежності між покупцем та
продавцем, прайс-листи виробника на
стоковий товар, а також акт про
проведення митного огляду товару, з
якого вбачається, що характер товару
відповідає даним зазначеним у ТСД що
переміщується за наведеними ВМД.

Зокрема, ціна угоди, згідно із звітом
про оцінку майна від 29.09.10р. відповідає
(є навіть вищою) рівню ринкових цін на
такі тканини виробництва Китаю та
підтверджується не лише документами,
підписаними сторонами контракту, а й
сертифікатами походження № СCPIT 095345109
від 03.06.10р., № CCPIT 095345107 від 03.06.10р., № CCPIT
093778518 від 19.04.10р., № CCPIT от 19.04.10р.,
які видані Китайською міжнародною
торговою палатою.

Так само вид товару погоджено та
відображено в специфікаціях № 0101 від
12.04.10р., № 0104 від 24.05.10р., № 0102 від 12.04.10р.,
№ 0103 від 21.05.10р., які є невід'ємними
частинами вказаних контрактів, в
торгівельних рахунках-фактурі (Invoice) №
UK-1002 від 12.04.10р., UK-1003 від 21.05.10р., № UK-1001
від 12.04.10р., № UK-1004 від 24.05.10р., у
сертифікатах якості від 12.04.10р., від
21.05.10р., від 24.05.10р., у митних експортних
деклараціях постачальника митний
номер № 91043333 від 09.04.10р., №
791603372 від 24.05.10р., № 791603334 від
24.05.10р., № 91045889 від 09.04.10р., в
страхових полісах № PYIE 3232031 від
12.04.10р., № PYIE 3232030 від 12.04.10р., № PYIE
8030053 від 24.05.10р., № PYIE 8030052 від
24.05.10р., які видані страховою компанією
Китайської Народної Республіки.

Перелічені документи доводять, що
позивач купував тканину саме у
виробника за ціною угоди.

Отже, наявними в матеріалах справи
доказами підтверджено ціну товару
позивача за договором, який був
імпортований на митну територію
України на підставі
зовнішньоекономічного договору.

Як вбачається з актів про проведення
митного огляду товарів характер
вантажу відповідає даним, заявленим у
товаро-супровідних документах та ВМД,
що вказує на відсутність будь-яких
невідповідностей характеристик
товару.

За таких обставин суди дійшли вірного
висновку, що відповідачем не надано та
не наведено доказів виявлення під час
митного огляду невідповідності
дійсних якісних характеристик товару,
що впливають на формування ціни,
характеристикам в товаросупровідних
документах та у ВМД,

Також відповідачем не надано доказів
існування на час прийняття кожного
рішення про визначення митної вартості
товарів будь-яких доказів щодо
вартості ідентичних та подібних
товарів, оформлених іншими митницями.

Харківська митниця обґрунтовувала
свої доводи щодо заниження позивачем
митної вартості товарів інформацією
щодо товарів, ідентичних або подібних
тим, які поставляв позивач, зазначеної
у витягу із статистичної бази даних
ЄАІС Державної митної служби України.
Між тим, даний витяг не містить умов
контрактів, за якими здійснювалася
поставка вказаних товарів, та ціну
товару відповідно до умов контракту.

З витягу цінової бази ЄАІС ДМСТУ не
вбачається рівнів цін товару за
контрактами та складових витрат,
понесених покупцями, з яких була
визначена митна вартість такого
товару.

Колегія суддів зазначає, що під час
митного оформлення товару Харківська
митниця не встановила наявність умов
або застережень, які виключають
визначення вартості товарів за
основним методом. В матеріалах справи
знаходиться витяг з БД ВМД ЄАІС ДМСУ,
яким митниця керувалась під час
застосування 6-го (резервного) методу
оцінки, стосовно інших імпортерів, але
ця інформація містить виключно
відомості про товари, які не мають
схожі характеристики та/або не
складаються із схожих компонентів з
тканиною, яку завозив позивач, завдяки
чому ці товари не виконують однакові
функції, а тому не є комерційно
взаємозамінними, тобто товари, на які
посилається відповідач-1 не наділені
ознаками подібності (аналогії) в
розумінні вимог Митного кодексу
України, оскільки позивач ввозив товар
- «Сток тканина з ПВХ та з ПУ покриттям
для виготовлення сумок», а митниця
порівнювала з товаром-«синтетичний
матеріал з покриттям із ПВХ, імітуючий
шкіру для облицювання меблів»,
«тканина синтетична, дубльована
полівінілхлоридом».

Крім того, зазначений витяг з БД ВМД
ЄАІС ДМСУ містить прецеденти митного
оформлення товару самим позивачем (ВМД
№ 807070005/2010/320424 від 07.06.10 та № 807070005/2010/320425
від 07.06.10), які самі по собі є предметом
цього спору, тобто стосовно яких дії
митниці оскаржуються. Інших
відомостей, які б могли слугувати прямо
або опосередковано обгрунтуванням
розрахунку цін, визначених митним
органом, ні вказаний витяг, ні інші
документи не містять

Також, позивач представив суду звіт про
оцінку тканин від 29.09.10, який наданий
ТОВ «Аукціонній центр «Контракт» та
відповідає вимогам Закону України «Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні». «Національному стандарту №1
«Загальні засади оцінки майна і
майнових прав» та «Національному
стандарту №2 «Оцінка нерухомого
майна». Оцінка проводилась оцінювачем
ОСОБА_6, яка є суб'єктом оціночної
діяльності та має посвідчення про
підвищення кваліфікації оцінювача
НОМЕР_1 від 05.11.09. На сторінці 4 вказаного
Звіту зазначено, що у якості вихідних
даних для проведення оцінки були
використані інвойси №ІЖ-1001 від 12.04.10,
№ІЖ-1002 від 12.04.10, ІЖ-1003 від 21.05.10, №ІЖ-1004
від 24.05.10, на оцінювані тканини.
Зазначений запис у Звіті доводить, що
об'єктом експертної оцінки є вартість
тканини, яка є предметом судового
спору.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про те, що
Харківська обласна митниця прийняла
неправомірні і необґрунтовані рішення
про визначення митної вартості товару
№ 807000006/2010/000054/1 від 07.06.10; № 807000006/2010/000055/2
від 07.06.10; № 807000006/2010/300027/1 від 16.07.10; №
807000006/2010/300028/1 від 16.07.10.

Між тим, колегія суддів не погоджується
з судами попередніх інстанцій в
частині задоволення позовних вимог про
стягнення з Державного бюджету України
через УДК в м. Харкові на користь ТОВ
«Дєва-71» надмірно сплачених під час
оформлення вантажних митних
декларацій наступних митних платежів:
мито у розмірі 48 396,45 грн. та податок на
додану вартість у розмірі 130 670,42 грн., а
всього 179 066,87 грн., враховуючи наступне.

Відповідно до частини шостої статті 264
МК у разі якщо після сплати декларантом
податків і зборів (обов'язкових
платежів) згідно з митною вартістю
товарів, визначеною митним органом,
буде прийнято рішення про застосування
митної вартості, заявленої
декларантом, сума надміру сплачених
податків і зборів (обов'язкових
платежів) повертається декларанту у
місячний термін з дня прийняття
рішення, у порядку, передбаченому
законодавством.

Так, саме Порядок повернення визначає
процедуру повернення платникам
податків коштів, що обліковуються на
відповідних рахунках митного органу як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, у тому числі у випадках,
зазначених у статті 264 МК.

Відповідно до абзаців першого, другого
пункту 1, пунктів 2, 3, 4 розділу ІІІ

Порядку повернення для повернення з
Державного бюджету України митних та
інших платежів, помилково та/або
надмірно сплачених до бюджету,
контроль за справлянням яких
здійснюється митними органами,
платником податків до загального
відділу митного органу, яким
здійснювалось оформлення митної
декларації, подається заява довільної
форми, яка підписується керівником і
головним бухгалтером суб'єкта
господарської діяльності або фізичною
особою. Заява може бути подана не
пізніше 1095-го дня, наступного за днем
зарахування коштів до Державного
бюджету України.

Заява, зареєстрована в загальному
відділі, після розгляду керівником
(заступником керівника) митного органу
разом з пакетом документів передається
до відділу митних платежів митного
органу (далі Відділ) для перевірки
обґрунтованості повернення заявлених
сум. Відділ перевіряє факт
перерахування митних та інших платежів
з відповідного рахунку до Державного
бюджету України та наявність
переплати.

Для підготовки висновку про повернення
з Державного бюджету України помилково
та/або надмірно зарахованих до бюджету
митних та інших платежів, контроль за
справлянням яких покладається на митні
органи (далі Висновок про повернення),
форма якого наведена в додатку 1 до
Порядку взаємодії, керівництвом
Відділу за потреби ініціюється
проведення перевірки в митному органі
щодо правильності митного оформлення
із залученням відповідних підрозділів
митного органу. Порядок і форма
складання документа, у якому
відображатимуться результати
перевірки, визначаються наказом
Державної митної служби України.

Разом з тим взаємовідносини митних
органів та органів Державного
казначейства України в процесі
повернення помилкових та/або надмірно
зарахованих до бюджету митних та інших
платежів, контроль за справлянням яких
покладається на митні органи,
регламентувалися Порядком взаємодії.

Відповідно до пункту 2 вказаного
Порядку повернення помилково та/або
надмірно зарахованих до бюджету митних
та інших платежів здійснюється на
підставі висновку митного органу, що
здійснював оформлення митної
декларації. Зазначений висновок
оформляється відповідно до заяви
платника, яка подається до митного
органу, що здійснював оформлення
митної декларації.

Згідно з пунктом 7 Порядку взаємодії на
підставі отриманого Висновку про
повернення відповідний орган
Державного казначейства України готує
платіжні документи на перерахування
коштів з рахунку з обліку доходів
державного бюджету на рахунок,
зазначений у Висновку про повернення,
та протягом п'яти робочих днів від дати
отримання Висновку про повернення
здійснює повернення коштів з бюджету.

З урахуванням зазначеного колегія
суддів вважає, що законодавством
відповідно до частини шостої статті 264
МК визначено механізм повернення
платникам податків коштів, що
обліковуються на відповідних рахунках
митного органу чи помилково та/або
надмірно сплачених до бюджету, а тому
на підставі аналізу наведених вище
норм права дійшла такого правового
висновку.

У разі якщо після сплати декларантом
податків і зборів (обов'язкових
платежів) згідно з митною вартістю
товарів, визначеною митним органом,
буде прийнято рішення про застосування
митної вартості, заявленої
декларантом, сума надміру сплачених
податків і зборів (обов'язкових
платежів) повертається декларанту у
порядку, передбаченому Порядком
повернення та Порядком взаємодії, на
підставі його заяви та у місячний
термін з дня прийняття висновку
митного органу, що здійснював
оформлення митної декларації, про
повернення з Державного бюджету
України помилково та/або надмірно
зарахованих до бюджету митних та інших
платежів, контроль за справлянням яких
покладається на митні органи.

Аналогічна правова позиція щодо
застосування зазначених норм
матеріального права була висловлена
колегією суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України у постановах від 15 квітня
2014року (справа № 21-29а14) та у постановах
від 12 листопада 2014 року.

Таким чином, оскільки обставини справи
встановлені з достатньою повнотою, але
судові рішення в цій частині ухвалені з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, вони підлягають
частковому скасуванню з ухваленням
нового рішення.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 225, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Харківської обласної
митниці задовольнити частково.

Скасувати постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
19.01.2010р. та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 06.12.2011р. в частині стягнення з
Державного бюджету України через УДК в
м. Харкові на користь ТОВ «Дєва-71»
надмірно сплачених під час оформлення
вантажних митних декларацій наступних
митних платежів: мито у розмірі 48 396,45
грн. та податок на додану вартість у
розмірі 130 670,42 грн., а всього 179 066,87 грн.

Прийняти в цій частині нове рішення,
яким в задоволені позовних вимог в цій
частині відмовити.

В решті постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
19.01.2010р. та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 06.12.2011р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
переглянута в порядку ст.ст. 235-2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: