Справа № 2а-1670/3863/11
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2014 року м.
Київ К/9991/120/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:головуючого
судді-доповідача:Усенко Є.А.,суддів:
Веденяпіна О.А., Зайцева
М.П.,розглянувши у попередньому
судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Полтаві

на постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 14.06.2011

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 15.11.2011

у справі № 2а-1670/3863/11 Полтавського
окружного адміністративного суду

за позовом Приватного підприємства
«Рекламно-поліграфічна агенція «Бочка
Діогена»

до Державної податкової інспекції у м.
Полтаві

про скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 14.06.2011,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 15.11.2011,
позов задоволено частково: визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення ДПІ у м. Полтаві
від 24.01.2010 № /0; у задоволенні іншої
частини позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ДПІ у м. Полтаві
просить скасувати ухвалені у справі
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій, посилаючись на порушення
судами норм матеріального права, та
прийняти нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову.

Позивач не реалізував своє
процесуальне право подання
заперечення проти касаційної скарги.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Фактичною підставою для застосування
до позивача штрафних санкцій згідно з
податковими повідомленнями-рішеннями,
з приводу правомірності яких виник
спір, стали висновки контролюючого
органу, викладені в актах перевірки від
21.09.2010 № 8937/15-01/32174929 та від 21.12.2010 №
12614/1501/32174929, про порушення позивачем
норм підпункту 4.1.4 пункту 4.1 ст. 4 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» (далі Закон № 2181-III), пункту 16.4
ст. 16 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» (Закон № 334/94-ВР),
а саме: неподані податкові декларації з
податку на прибуток за півріччя та 9
місяців 2010 року.

За наслідками висновків актів
перевірок відповідачем прийняті
податкові повідомлення-рішення від
24.01.2010 № /0 про застосування
штрафних (фінансових) санкцій за
платежем податок на прибуток приватних
підприємств у сумі 170,00 грн.; від 19.10.2010 №
/0 про застосування штрафних
(фінансових) санкцій за платежем
податок на прибуток приватних
підприємств у сумі 170,00 грн.

Згідно з абзацом 2 пункту 16.4 ст. 16 Закону
№ 334/94-ВР платники податку у строки,
визначені законом, подають до
податкового органу податкову
декларацію про прибуток за звітний
період, розраховану наростаючим
підсумком з урахуванням від'ємного
значення об'єкта оподаткування минулих
податкових періодів у разі його
наявності відповідно до пункту 6.1
статті 6 цього Закону. При цьому за
звітні квартал, півріччя та три
квартали платники податку подають
спрощену декларацію, а за результатами
звітного року - повну. Форми декларацій
з цього податку встановлюються
центральним податковим органом за
узгодженням з комітетом Верховної Ради
України, що відповідає за проведення
податкової політики.

Відповідно до підпункту 4.1.4 пункту 4.1
ст. 4 Закону № 2181-ІІІ податкові
декларації подаються за базовий
податковий (звітний) період, що
дорівнює: а) календарному місяцю (у тому
числі при сплаті місячних авансових
внесків), - протягом 20 календарних днів,
наступних за останнім календарним днем
звітного (податкового) місяця; б)
календарному кварталу або
календарному півріччю (у тому числі при
сплаті квартальних або піврічних
авансових внесків), - протягом 40
календарних днів, наступних за
останнім календарним днем звітного
(податкового) кварталу (півріччя); в)
календарному року, крім випадків,
передбачених підпунктом "г" підпункту
4.1.4 цього пункту, - протягом 60
календарних днів за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року; г) календарному року
для платників податку на доходи
фізичних осіб (прибуткового податку з
громадян), - до 1 квітня року, наступного
за звітним.

Якщо податкова декларація за квартал,
півріччя, три квартали або рік
розраховується наростаючим підсумком
на підставі показників базових
податкових періодів, з яких
складаються такі квартал, півріччя, три
квартали або рік (без урахування
авансових внесків) згідно з
відповідним законом з питань
оподаткування, така декларація
подається у строки, визначені цим
пунктом для такого базового
податкового періоду. Для цілей
підпункту 4.1.4 цього пункту під терміном
"базовий податковий період" слід
розуміти перший податковий період
звітного року, визначений відповідним
законом з питань оподаткування,
зокрема календарний квартал для цілей
оподаткування прибутку підприємств.

У судовому процесі встановлено, що
07.08.2010 та 15.10.2010 позивач направив на
адресу податкового органу податкові
декларації з податку на прибуток за І
півріччя 2010 року та 9 місяців 2010 року
відповідно. Ці декларації були
отримані ДПІ 10.08.2010 та 08.10.2010. Однак,
11.08.2010 та 28.10.2010 вказані декларації
повернуті позивачу з підстав порушення
норм Порядку оформлення поштових
відправлень з вкладенням матеріалів
звітності, розрахункових документів і
декларацій, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 28.07.1997 р.
№ 799, а саме: на конверті відсутня
позначка «Звіт».

Підпунктом 4.1.2 пункту 4.1 ст.4 Закону №
2181-ІІІ встановлено, що прийняття
податкової декларації є обов'язком
контролюючого органу. Податкова
декларація приймається без
попередньої перевірки зазначених у ній
показників через канцелярію, чий
статус визначається відповідним
нормативно-правовим актом. Відмова
службової (посадової) особи
контролюючого органу прийняти
податкову декларацію з будь-яких
причин або висування нею будь-яких
передумов щодо такого прийняття
(включаючи зміну показників такої
декларації, зменшення або скасування
від'ємного значення об'єктів
оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється та розцінюється як
перевищення службових повноважень
такою особою, що тягне за собою її
дисциплінарну та матеріальну
відповідальність у порядку,
визначеному законом.

Встановивши у судовому процесі факт
вчасної подачі позивачем податкової
декларації з податку на прибуток за 3
квартали 2010 року, яка була безпідставно
не прийнята податковим органом, суди
попередніх інстанцій зробили
правильний висновок про
неправомірність застосування до
позивача штрафних (фінансових) санкцій
згідно з податковим
повідомленням-рішенням від 24.01.2010 №
/0.

Доводи касаційної скарги не
спростовують правильність
вищенаведених висновків судів
попередніх інстанцій, а відтак
відсутні підстави для скасування
оскаржуваних судових рішень.

У силу норм частини 2 ст. 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги

Відповідно до статті 224 цього Кодексу
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення -без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин підстави для
скасування ухвалених у справі судових
рішень відсутні.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Полтаві залишити без
задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 14.06.2011 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 15.11.2011 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:Є.А. Усенко Судді:
О.А. Веденяпін М.П. Зайцев