Справа № 804/18697/14
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 р. Справа № 804/18697/14

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Кальника В.В.

при секретарі судового засідання
Шкуті А.А.

за участю:

представника позивача
Устинової А.В.

представника відповідача
Герасика В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Форекс»
до Державної податкової інспекції у
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

12 листопада 2014 року Товариство з
обмеженою відповідальністю «Форекс»
звернулося до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області, в якому просить:

- визнати протиправним не
визнання Державною податковою
інспекцією у Амур- Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області податкової
декларації з податку на додану
вартість за травень 2014р. з додатками №1,
№5, надісланої Товариством з обмеженою
відповідальністю «Форекс» засобами
електронного зв'язку 16.06.2014р.;

- визнати податкову декларацію з
податку на додану вартість за травень
2014р. з додатками №1, №5 надісланої
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Форекс» засобами
електронного зв'язку такою, що подана у
день її фактичного отримання Державною
податковою інєйекцією в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області - 16.06.2014р.

- зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Амур-Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області відобразити
показники (дані) податкової декларації
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Форекс» з податку на
додану вартість за травень 2014р. з
додатками №1, №2 в електронних базах
даних податкової звітності, у тому
числі в картці особового рахунку
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Форекс».

В обґрунтування позову зазначено, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Форекс» отримало
лист Державної податкової інспекції у
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області №12645/10/04-61-18-2, в якому ДПІ
повідомила, що декларація з податку на
додану вартість за травень 2014р.
складена з порушенням вимог п.48.3 та 48.4
ст.48 Кодексу та вимог Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану вартість,
затв. Наказом ДПА України від 25.11.2011р. за
№1492, отже не вважається податковою
декларацією. На думку позивача, дії
контролюючого органу, вчинені при
винесенні вищезазначеного рішення,
спрямовані на порушення прав та
охоронюваних Законом інтересів ТОВ
«Форекс», оскільки податкова
декларація з ПДВ за період травень 2014
року була заповнена позивачем
відповідно до положень Податкового
Кодексу України, та мала бути прийнятою
Державною податковою інспекцією у
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області як податкова звітність.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив задовольнити позов у повному
обсязі.

Представник відповідача проти позову
заперечував, зазначив, що ДПІ в Амур-
Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області діяла
відповідно до вимог чинного
законодавства та у спосіб,
передбаченний нормативно-правовими
актами України

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку про наступне.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що 16.06.2014р. Товариство з
обмеженою відповідальністю «Форекс»
засобами електронного зв'язку
направило до ДПІ у Амур -
Нижньодніпровському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області податкову
декларацію з податку на додану
вартість за травень 2014 року з
додатками.

16.06.2014р. ТОВ «Форекс» засобами
електронного зв'язку отримало
квитанцію № 1 про доставлення
декларації з додатками до центрального
рівня Державної податкової служби
України у 16:48:42, а також квитанцію № 2
про прийняття декларації з додатками.

18.06.2014р. ТОВ «Форекс» отримало лист
№12645/10/04-61-18-2, в якому ДПІ повідомила, що
декларація з податку на додану
вартість за травень 2014р. складена з
порушенням вимог п.48.3 та 48.4 ст.48 Кодексу
та вимог Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість, затв. Наказом ДПА
України від 25.11.2011р. за №1492, отже не
вважається податковою декларацією.

ТОВ «Форекс» не погодилося з
невизнанням ДПІ декларації податковою
звітністю та користуючись правом,
наданим п. 49.12 ст. 49 ПКУ, оскаржило
рішення ДПІ до вищестоящого
податкового органу (первинна скарга
ТОВ «Форекс» від 04.07.2014 р. №21).

Рішенням Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області від 01.09.2014р. №6069/10/04-36-18-07-25
вказана скарга була залишена без
задоволення.

05.09.2014р. ТОВ «Форекс» направило до
Державної фіскальної служби України
повторну скаргу № 33, яка рішенням про
результати розгляду скарги від 29.10.2014 р.
№ 5831/6/99-99-10- 01-05-15 також була залишена
без задоволення.

Позивач вважає, що дії по невизнанню
податковою інспекцією декларації з
податку на додану вартість за травень
2014р. податковою звітністю є
протиправними, у зв'язку з чим,
звернувся до суду за захистом
порушених прав.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
наступного.

Відповідно до ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори у порядку і розмірах,
встановлених законом.

За приписами ст.ст. 15, 16 Податкового
кодексу України платниками податків
визнаються фізичні особи, юридичні
особи та їх відокремлені підрозділи,
які мають, одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операціях), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.
Платник податків зобов'язаний вести в
установленому порядку облік доходів і
витрат, складати звітність, що
стосується обчислення і сплати
податків та зборів, подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням та сплатою податків та
зборів.

Згідно до п.48.1, п.48.3, п.48.4 ст. 48
Податкового кодексу України податкова
декларація складається за формою,
затвердженою в порядку, визначеному
положеннями пункту 46.5 статті 46 цього
Кодексу та чинному на час її подання.
Форма податкової декларації повинна
містити необхідні обов'язкові
реквізити і відповідати нормам та
змісту відповідних податку та збору.
Податкова декларація повинна містити
такі обов'язкові реквізити:

- тип документа (звітний, уточнюючий,
звітний новий);

- звітний (податковий) період, за який
подається податкова декларація;

- звітний (податковий) період, що
уточнюється (для уточнюючого
розрахунку);

- повне найменування (прізвище, імя, по
батькові) платника податків згідно з
реєстраційними документами;

- код платника податків згідно з Єдиним
державним реєстром підприємств та
організацій України або податковий
номер;

- реєстраційний номер облікової картки
платника податків;

- місцезнаходження (місце проживання)
платника податків;

- найменування органу державної
податкової служби, до якого подається
звітність;

- дата подання звіту (або дата
заповнення - залежно від форми);

- ініціали, прізвища та реєстраційні
номери облікових карток або інші
відомості, визначені в абзаці сьомому
цього пункту, посадових осіб платника
податків;

- підписи платника податку - фізичної
особи та/або посадових осіб платника
податку, визначених цим Кодексом,
засвідчені печаткою платника податку (
за наявності).

У окремих випадках, коли це відповідає
сутності податку або збору та є
необхідним для його адміністрування,
форма податкової декларації додатково
може містити такі обов'язкові
реквізити:

- відмітка про звітування за
спеціальним режимом;

- код виду економічної діяльності
(КВЕД);

- код органу місцевого самоврядування
за КОПТУУ;

- індивідуальний податковий номер та
номер свідоцтва про реєстрацію
платника податку на додану вартість
згідно з даними реєстру платників
податку на додану вартість за звітний
(податковий) період.

У відповідності до п.49.8, п.49.9 ст. 49
Податкового кодексу України прийняття
податкової декларації є обов'язком
контролюючого органу. Під час
прийняття податкової декларації
уповноважена посадова особа
контролюючого органу, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана перевірити наявність та
достовірність заповнення всіх
обов'язкових реквізитів, передбачених
пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу. Інші показники, зазначені в
податковій декларації платника
податків, до її прийняття перевірці не
підлягають. За умови дотримання
платником податків вимог цієї статті
посадова особа контролюючого органу, в
якому перебуває на обліку платник
податків, зобов'язана зареєструвати
податкову декларацію платника датою її
фактичного отримання контролюючим
органом.

За умови дотримання вимог,
встановлених статтями 48 і 49 цього
Кодексу податкова декларація, надана
платником, також вважається прийнятою.

Пунктом 49.10 ст. 49 Податкового кодексу
України передбачено, що відмова
посадової особи контролюючого органу
прийняти податкову декларацію з
будь-яких причин, не визначених цією
статтею, у тому числі висунення
будь-яких не визначених цією статтею
передумов щодо такого прийняття
(включаючи зміну показників такої
податкової декларації, зменшення або
скасування від'ємного значення
об'єктів оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється.

Згідно п.49.11 ПК України у разі подання
платником податків до контролюючого
органу податкової декларації,
заповненої з порушенням вимог пунктів
48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий
контролюючий орган зобов'язаний надати
такому платнику податків письмове
повідомлення про відмову у прийнятті
його податкової декларації із
зазначенням причин такої відмови.

Досліджена судом декларація з податку
на додану вартість за травень 2014 року з
додатками оформлена у відповідності до
приписів чинного законодавства,
містить обов'язкові реквізити, підписи
уповноважених осіб та печатку
підприємства.

Водночас Податковим кодексом України
передбачені спеціальні наслідки
подання платником податків податкової
декларації, заповненої з порушенням
вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48
Податкового кодексу України. У такому
разі на підставі пункту 49.11 статті 49
Податкового кодексу України орган
державної податкової служби
зобов'язаний надати платнику податків
письмове повідомлення про відмову у
прийнятті його податкової декларації
із зазначенням причин такої відмови.

Суд зазначає, що в порушення вимог п. 49.11
статті 49 ПКУ, відповідачем у рішенні
№ 12645/10/04-61-18-2 від 18.06.14р. про
невизнання декларації з податку на
додану вартість за травень 2014 року
податковою звітністю не зазначено
конкретних причин, за яких податкова
декларація не визнана податковою
звітністю, вказане рішення містить
лише посилання на норми ПК України.

Представником позивача в судовому
засіданні було зазначено, що про
причину невизнання декларації
податковою звітністю позивач дізнався
лише з відповіді на первинну скаргу, в
якій зазначалося, що позивачем не
надано обов'язкових додатків, а саме
оригіналів митних декларацій. Крім
того, рішення відповідача №12645/10/04-61-18-2
від 18 червня 2014 року не містило причини
відмови у прийнятті декларації, та було
направлено позивачу з порушенням
встановлених п.49.11.1 ст.49 ПК України.

Згідно з п.4.14. Методичних
рекомендації по прийманню і
комп'ютерній обробці податкової
звітності платників податків в органах
ДПС України, затверджених наказом ДПСУ
№516 від 14.06.2012р. (надалі Методичні
рекомендації №516) при поданні
платником податку до органу ДПС
податкової декларації (у тому числі
надісланої поштою або засобами
електронного зв'язку), заповненої з
порушеннями пп.48.3-48.4 ст.48 Кодексу, такий
орган ДПС зобов'язаний надати платнику
податків письмове повідомлення (у разі
подання в електронному вигляді
платнику надсилається квитанція) про
відмову у прийомі податкової
декларації із зазначенням причин такої
відмови (додаток 6 до Методичних
рекомендацій).

Відповідно до п.п. 7.5 п. 7 розділу III
«Порядку подання податкових
документів в електронному вигляді
засобами телекомунікаційного зв'язку»
Наказу ДПАУ № 233, підтвердженням
платнику податків прийняття його
податкових документів до бази даних
ДПС є друга квитанція в електронному
вигляді у текстовому форматі, в якій
визначаються реквізити прийнятого
податкового документа в електронній
формі, відповідність податкового
документа в електронній формі
затвердженому формату (стандарту)
електронного документа, результати
перевірки ЕЦП.

Згідно з п.п. 7.6 п. 7 Наказу ДПАУ № 233, якщо
надіслані податкові документи
сформовано з помилкою, то платнику
податків надсилається друга квитанція
в електронному вигляді у текстовому
форматі про неприйняття податкових
документів в електронному вигляді із
зазначенням причин. На цю квитанцію
накладається ЕЦП органу ДПС,
здійснюється її шифрування та
надсилання платнику податків засобами
телекомунікаційнго зв'язку. Другий
примірник другої квитанції в
електронному вигляді зберігається в
органі ДПС.

З матеріалів справи вбачається, та не
спростовано представником
відповідача, що квитанцію про відмову у
прийомі податкової декларації із
зазначенням причин такої відмови,
передбачених у додатку 6 до Методичних
рекомендацій № 516, ДПІ у АНД районі
м.Дніпропетровська в порушення
вищенаведених норм підприємству не
направляла, як наслідок, відсутність
квитанції про неприйняття податкового
документу відповідно до порядку,
передбаченого п. 7.6 Наказу ДПАУ № 233,
свідчить про відсутність будь-яких
помилок зі сторони платника податку та
прийняття податкового документу
відповідачем.

Відповідно до п.18 розд. III Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану вартість,
затв. Наказом Міністерства доходів і
зборів України від 13.11.2013р. №678 (надалі
Порядок №678) у разі якщо митне
оформлення товарів, вивезених за межі
митної території України (заповнення
рядка 2.1 декларації), здійснювалося не з
використанням електронної митної
декларації, до декларації додаються
оригінали митних декларацій
(примірники декларанта).

Платники, які подають податкову
звітність в електронному вигляді,
оригінали митних декларацій
(примірників декларанта) подають
окремо у порядку, визначеному для
подання податкової звітності у
паперовому вигляді.

У разі якщо митне оформлення товарів,
вивезених за межі митної території
України, здійснювалося з використанням
електронної митної декларації, така
електронна митна декларація надається
контролюючим органом за місцем митного
оформлення контролюючому органу за
місцем обліку такого платника податків
в порядку, затвердженому центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику, в
електронній формі з дотриманням умови
щодо реєстрації електронного підпису
відповідно до закону.

Митне декларування товару
здійснювалось ТОВ «Форекс» в
електронному вигляді, що
підтверджується реєстрами виданих та
отриманих податкових накладних,
долучених до матеріалів справи та
досліджених судом.

Аналіз наведених норм свідчить про те,
що при проведенні електронного
декларування платник податків не
повинен подавати до податкового органу
оригінали митних декларацій.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про те, що дії податкового
органу щодо невизнання поданої
позивачем декларації податковою
звітністю з причин відсутності
обов'язкових додатків є порушенням
діючого законодавства.

Відповідно до пункту 49.13.статті 49
Податкового кодексу України, у разі
якщо в установленому законодавством
порядку буде встановлено факт
неправомірної відмови контролюючим
органом (посадовою особою) у прийнятті
податкової декларації, остання
вважається прийнятою у день її
фактичного отримання контролюючим
органом.

З огляду на викладене, суд вважає, що
необхідним заходом для належного
захисту прав платника податків є
зазначення дати, з якої податкова
декларація вважається поданою
платником до органу державної
податкової служби, і враховуючи
наявний спір, суд вважає необхідним
зобов'язати відповідача прийняти таку
декларацію датою її фактичного
отримання - 16.06.2014 року.

Поряд з цим, суд відмовляє в
задоволенні позовних вимог про
зобов'язання Державної податкової
інспекції у Амур-Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області відобразити
показники (дані) податкової декларації
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Форекс» з податку на
додану вартість за травень 2014р. з
додатками №1, №2 в електронних базах
даних податкової звітності, у тому
числі в картці особового рахунку
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Форекс», оскільки
відповідно до Методичних рекомендацій
щодо приймання та комп'ютерної обробки
податкової звітності платників
податків в органах ДПС України за
відсутності зауважень до оформлення
податкової звітності вона
реєструється і вважається прийнятою.
Обробка та занесення інформації до
електронних баз виконується
підрозділом ведення та захисту
податкової звітності, у разі
відсутності зазначеного підрозділу -
підрозділами, на які покладено цю
функцію. За відповідність інформації у
базах податкової звітності даним
податкових документів, наданих
платником податків, несуть
відповідальність підрозділи ведення
та захисту податкової звітності.

Механізм ведення територіальними
органами Міністерства доходів і зборів
України оперативного обліку податків,
зборів, митних платежів, єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, інших платежів,
які сплачуються під час митного
оформлення товарів визначений
Порядком ведення органами
Міністерства доходів і зборів України
оперативного обліку платників
податків, зборів, митних платежів,
єдиного внеску на обов'язкове державне
соціальне страхування, інших платежів,
які сплачуються під час митного
оформлення товарів, затвердженим
наказом Міністерства доходів і зборів
України від 05.12.2013 року № 765,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 04.02.2014 року за № 217/24994 (далі -
Порядок № 765).

Відповідно до пунктів 8, 9 розділу 1
Порядку № 765, супроводження єдиного
технологічного процесу
автоматизованої обробки інформації
щодо обліку податків, зборів, митних
платежів, передоплати та єдиного
внеску здійснюється територіальними
органами Міндоходів відповідно до
функціональних повноважень.
Використання в інформаційній системі
спеціального кодування всіх операцій з
обліку податків, зборів, митних
платежів, передоплати та єдиного
внеску забезпечує на робочих місцях
посадових осіб територіальних органів
Міндоходів автоматизоване ведення
інтегрованої картки платника та
підтримання в актуальному стані
інформаційної системи, яка дає змогу
формувати звітність, довідкову
інформацію тощо.

За даними оперативного обліку
податків, зборів, митних платежів,
коштів передоплати та єдиного внеску
Міндоходів та його територіальними
органами в автоматичному режимі
формуються звітність і зведена
інформація про нарахування та
надходження податків, зборів, митних
платежів, коштів передоплати, єдиного
внеску, податковий борг, недоїмку із
сплати єдиного внеску відшкодування
податку на додану вартість, результати
перевірочної роботи, розстрочення
(відстрочення) грошових зобов'язань
(податкового боргу), надміру сплачених
сум платежів та єдиного внеску тощо (п.
11 розділу 1 Порядку № 765).

Дані про надходження податків, зборів,
митних платежів, передоплати та
єдиного внеску відображаються
територіальним органом Міндоходів, на
який покладено функції з ведення
обліку відповідного платежу, в
інтегрованій картці платника і в
реєстрі надходжень та повернень у день
отримання від органів Державної
казначейської служби України
відомостей про зарахування та
повернення надміру сплачених платежів
у вигляді електронного реєстру
розрахункових документів (п. 5 розділу IV
Порядку № 765).

Зважаючи на те, що з матеріалів справи
не вбачається, що відповідач буде
ухилятися від виконання свого
передбаченого Порядком № 765 обов'язку,
в цій частині , суд вважає, що визнання
протиправними дій щодо не визнання
Державною податковою інспекцією у Амур
- Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області податкової декларації з
податку на додану вартість за травень
2014р. з додатками №1, №5, надісланої
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Форекс» засобами
електронного зв'язку 16.06.2014р. та
зобов'язання Державної податкової
інспекції у Амур - Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області прийняти
податкову декларацію з податку на
додану вартість за травень 2014р. з
додатками №1, №5, надіслану Товариством
з обмеженою відповідальністю «Форекс»
засобами електронного зв'язку датою її
фактичного отримання Державною
податковою інспекцією в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області - 16.06.2014р., є необхідним і
достатнім заходом з метою захисту та
відновлення порушеного права позивача.

Частиною другою статті 19 Конституції
України встановлено, що органи
державної влади та місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Згідно частини 2
цієї статті, в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог та їх
часткове задоволення.

Виходячи з положень статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд присуджує позивачу суму сплаченого
судового збору в розмірі 48,72 грн.
пропорційно задоволених позовних
вимог.

Керуючись статтями 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Форекс»
до Державної податкової інспекції у
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії щодо не
визнання Державною податковою
інспекцією у Амур -
Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області податкової декларації з
податку на додану вартість за травень
2014р. з додатками №1, №5, надісланої
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Форекс» засобами
електронного зв'язку 16.06.2014р.

Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Амур - Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області прийняти
податкову декларацію з податку на
додану вартість за травень 2014р. з
додатками №1, №5, надіслану Товариством
з обмеженою відповідальністю «Форекс»
засобами електронного зв'язку, датою її
фактичного отримання Державною
податковою інспекцією в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області - 16.06.2014р.

В задоволенні решти
позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державного
бюджету України на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю «Форекс»
витрати по сплаті судового збору в сумі
48,72 грн.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складений 16
грудня 2014 року.

Суддя В.В. Кальник