Справа № 804/11310/14
Суддя: Мартиненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2014 рокусправа № 804/11310/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Мартиненка О.В.

суддів:
Сафронової С.В. Кругового О.О.

за участю секретаря судового
засідання: Надточія В.О.

за участю:

представника відповідача: Юрасової Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 22
серпня 2014 р. у справі № 804/11310/14 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПАРКОС ТРЕЙД" до
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

31 липня 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Паркос Трейд»
звернулося до суду з позовом, в якому
просило визнати протиправними та
скасувати рішення Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
відмови ТОВ «Паркос Трейд» у прийнятті
податкової декларації з ПДВ за квітень
2014 року; зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області прийняти податкову декларацію
товариства за квітень 2014 року з
додатками, датою її фактичного
отримання; зобов'язати Державну
податкову інспекцію у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області відобразити
задекларовані ТОВ «Паркос трейд»
показники (дані) у податковій
декларації з ПДВ за квітень 2014 року з
додатками в електронних базах даних
податкової звітності ДПІ, у тому числі
в інтегрованих картках ТОВ «Паркос
Трейд»; у разі винесення судового
рішення позивача в порядку статті 267
КАС України зобов'язати Державну
податкову інспекцію у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області у
встановлений судом строк подати до
суду звіт про виконання судового
рішення.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 22
серпня 2014 року позов задоволено
частково. Визнано протиправним не
визнання Державною податковою
інспекцією у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області податкової декларації з
податку на додану вартість за квітень
2014 року з додатком 5 Товариства з
обмеженою відповідальністю «Паркос
Трейд» податковою звітністю, яке
оформлено листом від 21 травня 2014 року №
17367/10/04-63 «Про те, що звітність не
вважається податковою декларацією».
Визнано податкову декларацію з податку
на додану вартість за квітень 2014 року з
додатком 5 Товариства з обмеженою
відповідальністю «Паркос Трейд»
такою, що подана у день її
фактичного отримання

Державною податковою інспекцією у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області 20 травня 2014
року. В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, Державна податкова
інспекція у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області подала апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову
суду першої інстанції та постановити
нове рішення, яким відмовити в
задоволені позову. Апеляційна скарга
обґрунтована тим, що судом першої
інстанції не взято до уваги посилання
відповідача на недотримання позивачем
вимог заповнення податкової
декларації, визначених п. 45. 2 ст. 45, п 48.3
ст. 48, п. 49.8 ст. 49 Податкового кодексу
України. Так, платником зазначена
адреса за якою він фактично відсутній,
про що свідчить довідка податкової
міліції.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що 20 травня 2014
року ТОВ «Паркос Трейд» на адресу
відповідача засобами електронного
зв'язку направлена податкова
декларація з додатком 5, яка отримана
останнім 20 травня 2014 року (а. с. 13-16)

Листом від 21 травня 2014 року № 17367/10/04-63
Державна податкова інспекція у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області повідомила
про те, що декларація з податку на
додану вартість за квітень 2014 року не
визнана податковим органом, як
податкова звітність. Позивачу
запропоновано подати нову податкову
звітність оформлену належним чином.
Підставою для невизнання податкової
декларації податковою звітністю,
відповідно до вказаного листа, стало
те, що декларація заповнена з
порушенням вимог, встановлених
статтями 48 та 49 Податкового кодексу
України та не містить обов'язкових
реквізитів (а. с. 23, 24).

Вирішуючи спір між сторонами та
частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що,
відповідачем порушено пункт 49.11 статті
49 Податкового кодексу України, тобто
відповідач діяв не у спосіб, що
передбачений Податковим кодексом
України, і тим самим порушив пункт 1
частини 3 статті 2 КАС України.

З такими висновками суду першої
інстанції, суд апеляційної інстанції
погоджується з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з підпунктом 16.1.3 пункту 16.1
статті 16 Податкового кодексу України
платник податків зобов'язаний подавати
до контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46
Податкового кодексу України Податкова
декларація, розрахунок (далі -
податкова декларація) - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку. Митні декларації
прирівнюються до податкових
декларацій для цілей нарахування
та/або сплати податкових зобов'язань.
Додатки до податкової декларації є її
невід'ємною частиною

Стаття 48 Податкового кодексу України
визначає вимоги до складання
податкової декларації.

Відповідно до пункту 48.3 статті 48
Податкового кодексу України, податкова
декларація повинна містити такі
обов'язкові реквізити: тип документа
(звітний, уточнюючий, звітний новий);
звітний (податковий) період, за який
подається податкова декларація;
звітний (податковий) період, що
уточнюється (для уточнюючого
розрахунку); повне найменування
(прізвище, ім'я, по батькові) платника
податків згідно з реєстраційними
документами; код платника податків
згідно з Єдиним державним реєстром
підприємств та організацій України або
податковий номер; реєстраційний номер
облікової картки платника податків або
серію та номер паспорта (для фізичних
осіб, які через свої релігійні
переконання відмовляються від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків та
повідомили про це відповідний
контролюючий орган і мають відмітку у
паспорті); місцезнаходження (місце
проживання) платника податків;
найменування контролюючого органу, до
якого подається звітність; дата
подання звіту (або дата заповнення -
залежно від форми); ініціали, прізвища
та реєстраційні номери облікових
карток або інші відомості, визначені в
абзаці сьомому цього пункту, посадових
осіб платника податків; підписи
платника податку - фізичної особи
та/або посадових осіб платника податку,
визначених цим Кодексом, засвідчені
печаткою платника податку (за
наявності).

Відповідно до вимог пункту 49.8 статті 49
Податкового кодексу України, прийняття
податкової декларації є обов'язком
контролюючого органу. Під час
прийняття податкової декларації
уповноважена посадова особа
контролюючого органу, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана перевірити наявність та
достовірність заповнення всіх
обов'язкових реквізитів, передбачених
пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу. Інші показники, зазначені в
податковій декларації платника
податків, до її прийняття перевірці не
підлягають.

Згідно з пунктом 49.10 статті 49
Податкового кодексу України відмова
посадової особи контролюючого органу
прийняти податкову декларацію з
будь-яких причин, не визначених цією
статтею, у тому числі висунення
будь-яких не визначених цією статтею
передумов щодо такого прийняття
(включаючи зміну показників такої
податкової декларації, зменшення або
скасування від'ємного значення
об'єктів оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється.

Відповідно до пункту 49.11 статті 49
Податкового кодексу України у разі
подання платником податків до
контролюючого органу податкової
декларації, заповненої з порушенням
вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу, такий контролюючий орган
зобов'язаний надати такому платнику
податків письмове повідомлення про
відмову у прийнятті його податкової
декларації із зазначенням причин такої
відмови.

Отже, із системного аналізу зазначених
норм вбачається, що обов'язок платника
податків щодо подання податкової
декларації за звітний період
кореспондується з обов'язком
податкового органу щодо прийняття
такої декларації. І лише, у разі
наявності зауважень щодо її
оформлення, ДПІ зобов'язано надати
такому платнику податків письмове
повідомлення про відмову у прийнятті
його податкової декларації із
зазначенням причин такої відмови.

Судом встановлено, що декларація з ПДВ
за квітень 2014 року з додатком 5,
екземпляр який здано відповідачу,
містить всі необхідні реквізити
передбачені п.48.3 ст. 48 ПК України.

У своєму листі від 21.05.2014 року №
17367/10/04-63-18-03, відповідачем не зазначено,
які саме порушення допущено позивачем
при оформленні податкової декларації,
що свідчить про порушення контролюючим
органом пункту 49.11 статті 49 Податкового
кодексу України. Вказаний лист
неможливо визнати повідомленням про
відмову у прийнятті податкової
декларації, оскільки, фактично, він
носить інформативний характер, що
звітність не вважається податковою
декларацією.

Крім того, суд першої інстанції вірно
зазначив, що чинним законодавством
України податковий орган не наділений
повноваженнями щодо невизнання
податкової декларації документом
податкової звітності, тобто надання їй
статусу «не визнана як податкова
декларація», оскільки у відповідності
до статей 48 та 49 Податкового кодексу
України податковий орган має право або
прийняти податкову декларацію, або
відмовити у її прийнятті.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої
інстанції. В апеляційній скарзі
відповідач посилається на нові
обставини, які не зазначено у листі від
21.05.2014 року № 17367/10/04-63-18-03, а відтак, не
можуть бути прийняті судом до уваги,
оскільки в межах розгляду даної справи,
перевірці підлягають дії ДПІ, вчинені
під час вирішення питання про
прийняття податкової декларації, і, як
зазначено, вище, таким діям судом
першої інстанції надано належну
правову оцінку.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про те, що
судом першої інстанції в достатньому
обсязі з'ясовано обставини справи,
встановлено вірний спосіб захисту
порушеного права шляхом визнання
податкової декларації такою, що подана
в день її фактичного надходження, що
свідчить про те, що судом ухвалено
законне і обґрунтоване рішення, у
зв'язку з чим підстав для його
скасування, в межах доводів
апеляційної скарги, не існує.

Керуючись ч.3 ст.160, ст. 195, ст. 196, п. 1 ч. 1
ст. 198, ст. 200, ст.205 ст. 206 КАС України суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду 22
серпня 2014 року у справі № 804/11310/14
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

(Ухвалу у повному обсязі складено
05.12.2014р.)

Головуючий:
О.В. Мартиненко

Суддя:
С.В. Сафронова

Суддя:
О.О. Круговий