Справа № 826/14191/14
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
у 1-й інстанції: Мазур А.С.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді: Бужак Н.П.,

Суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.,

за участю секретаря: Савін І.В.

розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Деснянському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 30 жовтня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Державної податкової інспекції у
Деснянському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сітро», третя особа:
Деснянська районна у м. Києві державна
адміністрація, ОСОБА_2 про визнання
недійсними установчі документи,
припинення юридичної особи ,-

В С Т А Н О В И В :

Державна податкова інспекція у
Деснянському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
звернулась до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сітро», третя особа:
Деснянська районна у місті Києві
державна адміністрація, ОСОБА_2 про
визнання недійсними установчі
(засновницькі) документи ТОВ «Січня» та
припинення юридичної особу ТОВ
«Сітро».

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
30 жовтня 2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Державна податкова інспекція у
Деснянському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві подала
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196
КАС України визнала можливим проводити
апеляційний розгляд справи за
відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Товариство з
обмеженою відповідальністю «Сітро»
зареєстроване Деснянською районною в
м. Києві державною адміністрацією
20.06.2014 року за адресою м. Київ,
Деснянський район, пр-т. Маяковського,
8-В, кв. 152.

Засновником підприємства являється
ОСОБА_2.

До Державної податкової інспекції у
Деснянському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві надійшла заява гр. ОСОБА_2 в якій
він повідомив про те, що невідомі особи
зареєстрували (перереєстрували) на
його ім'я ряд суб'єктів господарської
діяльності, в тому числі ТОВ «Сітро». У
даній заяві ОСОБА_2 просить
контролюючий орган вжити дієвих
заходів щодо припинення вказаної
юридичної особи та визнати недійсними
реєстраційні документи суб'єкта
господарювання.

За таких обставин, ДПІ у Деснянському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві вважає,
що установчі та реєстраційні документи
ТОВ «СІТРО» (статут підприємства,
установчий договір, свідоцтво про
державну реєстрацію, свідоцтво про
реєстрацію платника податків,
свідоцтво про реєстрацію платника
податку на додану вартість) містять
неправдиві відомості, не відповідають
вимогам законодавства, з урахуванням
чого просить визнати вказані документи
недійсними та припинити юридичну
особу.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо відмови в задоволенні
позовних вимог, з огляду на наступне.

Підпунктом 20.1.37 пункту 20.1 статті 20
Податкового кодексу України
передбачено право контролюючих
органів звертатися до суду щодо
припинення юридичної особи та
припинення фізичною особою -
підприємцем підприємницької
діяльності та/або про визнання
недійсними установчих (засновницьких)
документів суб'єктів господарювання.

При цьому, наведеною законодавчою
нормою не визначено коло випадків та
підстави, за яких податковий орган
вправі реалізувати наведене
повноваження на подання до суду
адміністративного позову.

За змістом частини четвертої статті 50
Кодексу адміністративного судочинства
України суб'єкт владних повноважень
може звернутися з позовом про
тимчасову заборону (зупинення) окремих
видів або всієї діяльності об'єднання
громадян; про примусовий розпуск
(ліквідацію) об'єднання громадян; про
примусове видворення іноземця чи особи
без громадянства з України; про
обмеження щодо реалізації права на
мирні зібрання (збори, мітинги, походи,
демонстрації тощо); в інших випадках,
встановлених законом.

Завданнями органів державної
податкової служби є, зокрема,
здійснення контролю за додержанням
податкового законодавства,
запобігання злочинам та іншим
правопорушенням, віднесеним законом до
компетенції податкової міліції, їх
розкриття, припинення, розслідування
та провадження у справах про
адміністративні правопорушення.

Скасування державної реєстрації
суб'єкта підприємницької діяльності є
одним із заходів, спрямованих на
запобігання порушенню податкового
законодавства або його припиненню.

Отже, суб'єкт владних повноважень має
діяти виключно в межах та у спосіб, що
встановлені законом, оскільки він
виконує державні функції, і лише
держава шляхом законодавчого
регулювання визначає його завдання,
межі його повноважень та спосіб, у який
він здійснює ці повноваження., а тому
податкові органи відповідно до
підпункту 20.1.37 пункту 20.1 статті 20
Податкового кодексу України мають
право звертатися до суду з позовною
заявою про припинення юридичної особи
виключно у випадках, прямо
передбачених законом, з метою
виконання покладених на них завдань і
функцій.

Згідно ст. 4 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців» під
поняттям державна реєстрація
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців слід розуміти засвідчення
факту створення або припинення
юридичної особи, засвідчення факту
набуття або позбавлення статусу
підприємця фізичною особою, а також
вчинення інших реєстраційних дій, які
передбачені цим Законом, шляхом
внесення відповідних записів до
Єдиного державного реєстру.

Зміни до установчих документів
юридичної особи, а також зміна прізвища
та/або імені, та/або по батькові або
місця проживання фізичної особи -
підприємця підлягають обов'язковій
державній реєстрації шляхом внесення
відповідних змін до записів Єдиного
державного реєстру в порядку,
встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців»
відомості про юридичну особу або
фізичну особу - підприємця включаються
до Єдиного державного реєстру шляхом
внесення записів на підставі
відомостей з відповідних
реєстраційних карток та відомостей, що
надаються юридичними особами
державному реєстратору за
місцезнаходженням реєстраційної
справи згідно із законодавством
України.

Згідно ч. 2 ст. 33 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців» юридична
особа є такою, що припинилася, з дати
внесення до Єдиного державного реєстру
запису про державну реєстрацію
припинення юридичної особи.

Порядок державної реєстрації
припинення юридичної особи на підставі
судового рішення, що не пов'язане з
банкрутством юридичної особи,
врегульовано ст. 38 Закону.

Зокрема, ч. ст. 38 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців» визначено
вичерпний перелік підстав для
постановлення судового рішення щодо
припинення юридичної особи, що не
пов'язано з її банкрутством, якими є:

- визнання судом недійсною державної
реєстрації юридичної особи через
допущені при її створенні порушення,
які не можна усунути, а також в інших
випадках, встановлених законом;

- провадження нею діяльності, що
суперечить установчим документам, або
такої, що заборонена законом;

- невідповідність мінімального розміру
статутного капіталу юридичної особи
вимогам закону;

- неподання протягом року органам
доходів і зборів податкових
декларацій, документів фінансової
звітності відповідно до закону;

- наявність в Єдиному державному
реєстрі запису про відсутність
юридичної особи за вказаним її
місцезнаходженням;

- визнання судом юридичної особи -
емітента такою, що відповідає ознакам
фіктивності;

- неподання акціонерним товариством
протягом двох років поспіль
Національній комісії з цінних паперів
та фондового ринку інформації,
передбаченої законом;

- нескликання акціонерним товариством
загальних зборів акціонерів протягом
двох років поспіль;

- неутворення органів акціонерного
товариства протягом року з дня
реєстрації Національною комісією з
цінних паперів та фондового ринку
звіту про результати приватного
розміщення акцій серед засновників
акціонерного товариства.

Отже, податковий орган вправі
використовувати підстави щодо
припинення юридичної особи, визначені
у частині другій статті 38 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців», лише у розрізі
виконання своїх функцій з контролю у
сфері оподаткування.

Твердження апелянта що створення ТОВ
«Сітро» здійснено для протиправної
діяльності з метою ухилення від сплати
податків, відмивання та легалізацію
коштів, колегією суддів апеляційної
інстанції не беруться до уваги,
оскільки позивачем до матеріалів
справи не надано жодного доказу на
підтвердження того, що ТОВ «Сітро» не
подає податкові декларації, не сплачує
суми грошових зобов'язань, визначені
відповідними податковими
повідомленнями рішеннями або не
погашає суми авансових платежів з
податку на прибуток, що визначені у
відповідних податкових вимогах.

Колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги не знайшли свого
підтвердження в ході апеляційного
розгляду, на підставі чого суд
апеляційної інстанції вважає за
необхідне визнати дії Державної
податкової інспекції у Деснянському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві
неправомірними, а висновки суду першої
інстанції - обґрунтованими.

З урахуванням вищевикладеного,
постанова суду є законною і
обґрунтованою, ухвалена з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, а тому підстав для її скасування
не має.

Викладені в апеляційній скарзі
апелянтом доводи, висновків суду
першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 198,200 КАС України, суд
апеляційної інстанції має право за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 41,160,197,198,200,205,206,212,254 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Деснянському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
30 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте на неї
може бути подано касаційну скаргу до
Вищого адміністративного суду України
у порядку та в строки, визначені ст. 212
КАС України.

Головуючий суддя:
Бужак
Н.П.

судді:
Костюк
Л.О.

Троян
Н.М.

Головуючий суддя
Бужак Н.П.

Судді:
Костюк Л.О.

Троян Н.М.