Справа № 548/1700/14-а
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 р.Справа № 548/1700/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Шевцової Н.В. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання
Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Хорольському районі
Полтавської області на постанову
Хорольського районного суду
Полтавської області від 31.10.2014р. по
справі № 548/1700/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Хорольському районі
Полтавської області

про перерахунок та виплату пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
Чорнобильської катастрофи,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач)
звернувся до Хорольського районного
суду Полтавської області з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Хорольському районі Полтавської
області (надалі по тексту відповідач), в
якому просив:

- визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в Хорольському районі
Полтавської області щодо відмови
починаючи з 08.04.2014 року в перерахунку та
виплаті державної та додаткової пенсії
в розмірах відповідно до вимог ст.ст.
50,54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" виходячи із розрахунку
мінімальної пенсії за віком,
визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" - протиправними;

- зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Хорольському районі
Полтавської області провести
починаючи з 08.04.2014 року перерахунок та
виплату державної та додаткової пенсії
в розмірах, відповідно до ст.50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", виходячи
із розрахунку мінімальної пенсії за
віком, визначеної ч. 1ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", з
урахуванням вже проведених виплат та
змін в законодавстві.

Постановою Хорольського районного
суду Полтавської області від 31.10.2014р.
позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано дії Управління Пенсійного
фонду України в Хорольському районі
Полтавської області щодо відмови
ОСОБА_1 починаючи з 08.04.2014 року в
перерахунку та виплаті державної та
додаткової пенсії в розмірах,
встановленої ст.ст. 50,54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" виходячи із
розрахунку мінімальної пенсії за
віком, визначеної ч. 1 ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" -
протиправними.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Хорольському районі
Полтавської області провести ОСОБА_1
починаючи з 17.04.2014 року по 02.08.2014 року
включно,нарахування та виплату
державної та додаткової пенсії в
розмірах, встановленої ст.ст. 50,54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" виходячи із
розрахунку мінімальної пенсії за
віком, визначеної ч. 1 ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", з
урахуванням вже проведених виплат та
змін в законодавстві.

Відповідач, не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просить
постанову суду скасувати та прийняти
нове рішення, яким в задоволенні
позовних вимог відмовити.

Сторони в судове засідання апеляційної
інстанції не з'явилися, про дату, час та
місце апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, причини
неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційних скарг, дослідивши письмові
докази, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач відноситься до 1 категорії
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, є інвалідом
3 групи з 17.11.1997 року безстроково по
захворюванню, пов'язаному з виконанням
обов'язків військової служби по
ліквідації наслідків ЧАЕС у 1986 році, що
підтверджується посвідченням серії А
НОМЕР_1, довідкою ВТЕК серії ВТЕ-35 № 005865.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що з 17.04.2014
року позивачу підлягали виплаті суми
основної пенсії в розмірі 6 мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії в
розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком,
що дорівнюють розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність в залежності від зміни
прожиткового мінімуму для осіб, що
втратили працездатність.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцію та
законами України.

Статтею 49 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" від 28.02.1991р. передбачено, що
пенсії особам, віднесеним до категорій
1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Відповідно до статей 50, 54 Закону №
796-ХІІ розміри пенсій для інвалідів 3
групи, щодо яких установлено зв'язок із
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими 6 мінімальних пенсій за
віком, а особам, які є інвалідами 3 групи
і віднесені до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах 50 % мінімальної пенсії за
віком.

Відповідно до п.28 розділу 11 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та внесення змін до деяких
законодавчих актів України" статтю 50
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" викладено у такій редакції:
особам, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах: інвалідам 3 групи - 50
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до п.28 розділу 11 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та внесення змін до деяких
законодавчих актів України" статтю до
ст. 54 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" викладено у такій редакції:
у всіх випадках розміри пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими зокрема по 3
групі інвалідності - 180 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Статтею 64 Конституції України
встановлено, що Конституційні права і
свободи людини і громадянина не можуть
бути обмежені.

Рішенням Конституційного суду України
№ 10-рп від 22 травня 2008 року положення
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та внесення змін до
деяких законодавчих актів України",
якими внесено зміни до ст.ст. 50, 54 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
визнано такими, що не відповідають
Конституції України, тобто є
неконституційними.

Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України,
Закони та інші правові акти за рішенням
Конституційного Суду України
визнаються неконституційними повністю
чи в окремій частині, якщо вони не
відповідають Конституції України або
якщо була порушена встановлена
Конституцією України процедура їх
розгляду, ухвалення або набрання ними
чинності. Закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" до 02.08.2014 року не було
встановлено обмеження щодо виплат
основної та додаткової пенсії, не
внесено змін до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Отже, з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року діяли
положення ст.ст. 50, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", відповідно
до яких розміри пенсій для інвалідів 3
групи, щодо яких установлено зв'язок із
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими 6 мінімальних пенсій за
віком, а особам, які є інвалідами 3 групи
і віднесені до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах 50 % мінімальної пенсії за
віком.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачу основна та щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виплачується з 01.01.2014 року в
розмірі встановленому постановою
Кабінету Міністрів України № 1210 від
23.11.2011 року.

Між тим, у період з 01.01.2014 року по 02.08.2014
року Кабінету Міністрів України не
надано право змінювати розміри пенсії,
вищезазначених Законом України
«України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

За таких обставин, правовідносини щодо
виплати основної та додаткової пенсії
особам, які постраждали внаслідок
аварії на ЧАЕС, регулюються Законом
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а тому
застосування до таких правовідносин
підзаконного акту - постанови КМУ № 1210,
яка суперечить Закону № 796-ХІІ, є
помилковим.

За таких обставин, колегія суддів
переглянувши, у межах апеляційних
скарг, рішення суду першої інстанції,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
ретельно дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Хорольському районі Полтавської
області залишити без задоволення.

Постанову Хорольського районного суду
Полтавської області від 31.10.2014р. по
справі № 548/1700/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Макаренко Я.М.Судді
Шевцова Н.В. Мінаєва О.М. Повний текст
ухвали виготовлений 22.12.2014 р.