Справа № 2а-8065/09/1770
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2014-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2014 року м. Київ
К/800/5081/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Моторного
О.А. - головуючого,

Борисенко
І.В.,

Кошіля В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Костопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області

на постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 28.11.2013

у справі № 2а-8065/09/1770

за позовом Приватного підприємця
ОСОБА_4

до Костопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області

про визнання недійсним рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 26.01.2010 в
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 28.11.2013
скасовано постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
26.01.2010 та прийнято нову, якою позов
задоволено частково: визнано
протиправним та скасовано рішення
Костопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області від 25.08.2009 № /0 в частині
застосування штрафних санкцій в сумі
134582,00 грн.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, посилаючись на
порушення апеляційним судом норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Матеріали справи свідчать, що
відповідачем на підставі направлень
від 13.07.2009 № 214 та від 23.07.2009 № 226, було
проведено комплексну позапланову
документальну перевірку
фінансово-господарської діяльності
позивача з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.04.2006 по 31.03.2009, за результатами якої
складено акт від 05.08.2009 № 598/НОМЕР_1, в
якому зафіксовано порушення позивачем,
зокрема: ст.1, п.1, п.2 ст. 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», а саме: здійснення підприємцем
розрахункових операцій в готівковій
формі при продажу товарів на загальну
суму 27 400,00 грн. без проведення даних
розрахункових операцій на повну суму
покупки через зареєстрований,
опломбований у встановленому порядку
та проведений у фіскальний режим
роботи РРО.

На підставі вказаного акта перевірки,
податковим органом прийнято рішення
від 25.08.2009 №/0 про застосування до
позивача штрафних (фінансових) санкцій
в сумі 137 000,00 грн.

Вказане рішення позивач оскаржив в
адміністративному порядку, у зв'язку із
чим податковим органом прийнято наказ
від 16.09.2009 № 596 «Про проведення
позапланової виїзної документальної
перевірки СПД - фізичної особи ОСОБА_4
код НОМЕР_1».

На підставі направлення від 16.09.2009 № 255,
відповідачем було проведено
комплексну позапланову документальну
перевірку дотримання вимог
податкового законодавства при
зайнятті підприємницькою діяльністю
позивача за період з 01.04.2006 по 31.03.2009, за
результатами якої складено акт від
01.10.2009 №772/17/НОМЕР_1.

За результатами вказаної перевірки
повторно підтверджено порушення
позивачем наведених вимог Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», при цьому,
уточнено суму виручки за період з 09.01.2009
по 31.03.2009 відповідно до записів Книги
обліку доходів і витрат позивача в сумі
26 933,00 грн.

За результатами адміністративного
оскарження, позивачу було направлено
спірне рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій від 25.08.2009
№/0 в сумі 134 665,00 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з
правомірності прийнятого відповідачем
спірного рішення, зазначивши, що
позивач перебуваючи на спрощеній
системі оподаткування, обліку та
звітності, здійснив 09.01.2009 реалізацію
підакцизного товару, а тому з цієї дати
був зобов'язаний при здійсненні
розрахункових операцій застосовувати
РРО.

Однак, колегія суддів, переглядаючи
оскаржувані рішення судів попередніх
інстанцій в касаційному порядку,
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції про скасування
рішення від 25.08.2009 №/0 в частині
застосування штрафних санкцій в сумі
134582,00 грн., враховуючи наступне.

Згідно із п. 1, п. 2 ст. 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин),
суб'єкти підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані:
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок; видавати
особі, яка отримує або повертає товар,
отримує послугу або відмовляється від
неї, розрахунковий документ
встановленої форми на повну суму
проведеної операції.

Пунктом 5 ст.3 вказаного Закону
передбачено, що у разі незастосування
РРО у випадках, визначених цим Законом,
необхідно проводити розрахунки з
використанням книги обліку
розрахункових операцій та
розрахункової книжки з додержанням
встановленого порядку їх ведення, крім
випадків, коли ведеться облік через
електронні системи прийняття ставок,
що контролюються у режимі реального
часу Державним казначейством України.

У відповідності до п. 6 ст. 9 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», РРО та
розрахункові книжки не застосовуються
при продажу товарів (наданні послуг)
суб'єктами підприємницької діяльності
- фізичними особами, оподаткування
доходів яких здійснюється відповідно
до законодавства з питань
оподаткування суб'єктів малого
підприємництва (в тому числі шляхом
отримання свідоцтва про сплату єдиного
податку), якщо такі суб'єкти не
здійснюють продаж підакцизних товарів
(крім пива на розлив), за умови ведення
такими особами книг обліку доходів і
витрат у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України за
поданням державного органу,
уповноваженого провадити державну
регуляторну політику.

Аналізуючи наведені норми, суд
апеляційної інстанції вірно зазначив,
що суб'єкти підприємницької
діяльності-фізичні особи - платники
єдиного податку при продажу товарів
(наданні послуг) не повинні
застосовувати РРО, крім, продажу
підакцизних товарів (крім пива на
розлив), за умови ведення ними книг
обліку доходів і витрат.

З матеріалів справи вбачається, що
09.01.2009 працівниками ВПМ Сарненського
МДПІ Рівненської області проведено
огляд більярдного клубу «ІНФОРМАЦІЯ_1»,
за адресою АДРЕСА_1 в якому позивач
здійснює підприємницьку діяльність.

При цьому, було встановлено факт
роздрібної торгівлі позивачем
тютюновими виробами та алкогольними
напоями без наявності ліцензії на
право роздрібної торгівлі такими
виробами та зберігання таких виробів у
місцях зберігання, не внесених до
Єдиного реєстру, що є порушенням ч.ч.10, 30
ст.15 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів».

За результатами огляду складено акт
від 09.01.2009 №1-01/32-124 та протокол від
09.01.2009 серії КК № 263936 про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.4 ст.15 Закону №481/95-ВР та
ст.5 Закону України «Про патентування
деяких видів підприємницької
діяльності».

У вказаному протоколі позивачем надано
письмове пояснення, в якому визнано
факт допущених порушень, а саме
реалізацію ним 1 пачки цигарок з
фільтром «Честерфілд» по ціні 4,60 грн., 2
пляшок слабоалкогольного сильно
газованого напою «Бренді-Кола», по ціні
6,00 грн. за пляшку, загалом на суму 12,00
грн., без наявності відповідної
ліцензії.

Відтак, позивач, незважаючи на
перебування на спрощеній системі
оподаткування, обліку та звітності,
09.01.2009 здійснив реалізацію підакцизних
товарів, яку зобов'язаний був провести
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи РРО.

Пунктом 1 ст. 17 «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» встановлено, що у
разі непроведення розрахункових
операцій через РРО до суб'єктів
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції за
товари (послуги), за рішенням
відповідних органів державної
податкової служби України
застосовуються фінансові санкції у
п'ятикратному розмірі вартості
проданих товарів (наданих послуг).

З урахуванням наведеного, суд
апеляційної інстанції дійшов вірного
висновку, що, оскільки, відповідачем
встановлено факт продажу позивачем
підакцизних товарів на загальну суму
16,60 грн. без проведення розрахункових
операцій через РРО, то податковий орган
мав застосувати до позивача фінансові
санкції у п'ятикратному розмірі
вартості проданих товарів, в
загальному розмірі - 83,00 грн.

Доводи відповідача про те, що позивач
після реалізації ним підакцизних
товарів не міг більше перебувати на
спрощеній системі оподаткування, а
тому, починаючи з 09.01.2009, повинен був
застосовувати РРО при продажі усіх
товарів (надані послуг), правомірно не
прийняті до уваги судом апеляційної
інстанції, оскільки, відповідно до ст. 1
Указу Президента України "Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва", спрощена система
оподаткування, обліку та звітності
запроваджується для фізичних осіб, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і у
трудових відносинах з якими, включаючи
членів їх сімей, протягом року
перебуває не більше 10 осіб та обсяг
виручки яких від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) за рік не
перевищує 500 тис. гривень.

Однак, спрощена система оподаткування
не поширюється на суб'єктів
підприємницької діяльності, які є
виробниками підакцизних товарів,
здійснюють господарську діяльність,
пов'язану з експортом, імпортом та
оптовим продажем підакцизних товарів,
оптовим та роздрібним продажем
підакцизних пально-мастильних
матеріалів.

Згідно зі ст.5 вказаного Указу, платник
єдиного податку повинен перейти на
загальну систему оподаткування, обліку
та звітності, починаючи з наступного
звітного періоду (кварталу) від того в
якому було вчинено таке порушення
вимог Указу.

Таким чином, оскільки підакцизні
товари підприємцем було реалізовано
09.01.2009, відповідно, перейти на загальну
систему оподаткування він повинен був
з 01.04.2009, а не з 09.01.2009, як вважає
податковий орган.

Отже, враховуючи, що податковим органом
не надано суду доказів продажу
позивачем підакцизних товарів в період
після 09.01.2009, то вірними є висновки суду
апеляційної інстанції про відсутність
у податкового органу підстав вважати,
що позивачем протиправно не проведено
розрахункових операцій через РРО з
10.01.2009 по 31.03.2009.

Доводи касаційної скарги викладеного
не спростовують, а тому колегією суддів
відхиляються.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що судом апеляційної
інстанції належним чином з'ясовані
обставини справи та дано їм відповідну
правову оцінку. Порушень норм
матеріального чи процесуального права,
які могли призвести до зміни чи
скасування рішення суду апеляційної
інстанції не встановлено.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Костопільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Рівненській області -
відхилити.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 28.11.2013
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
прийняття і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав і в
порядку, установленому статтями 237, 238,
239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя: (підпис) О.А.
МоторнийСудді(підпис) І.В. Борисенко
(підпис) В.В. Кошіль