Справа № 465/9238/13-а, 2а-465/3/14
Суддя: Гінда О.М.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року
№ 876/6140/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:
Гінди О.М.

суддів:
Мікули О.І., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України у Франківському районі м.
Львова на постанову Франківського
районного суду м. Львова від 14 квітня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України у
Франківському районі м. Львова про
визнання неправомірними дій та
зобов'язання до вчинення дій, -

встановив:

25.09.2013 ОСОБА_1 звернувся в суд із
адміністративним позовом до УПФУ
Франківському районі м. Львова у якому
просив визнати протиправними дії
відповідача щодо відмови у проведенні
перерахунку пенсії з урахуванням
довідки № 52 про розмір заробітної
плати, виданої ВАТ «Львівський завод
гідромеханічних передач» та
зобов'язати його провести такий
перерахунок і виплатити недоплачену
суму пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що йому відповідачем з
31.10.2012 призначено пенсію за віком
згідно Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV
(далі - Закон № 1058-IV), під час
призначення якої враховано заробітну
плату за період роботи з 01.02.1993 по 31.01.1998
і стаж роботи 28 років 3 місяці 26 днів.
Після призначення пенсії він звернувся
до відповідача з заявою про проведення
її перерахунку з урахуванням довідки №
52 про заробітну плату за 1985-1989 роки на
ВАТ «Львівський завод гідромехнічних
передач» у відповідності до ст. 40
Закону № 1058-IV. Однак, листом від 18.05.2013 №
8594/03-20 у перерахунку пенсії відмовлено,
оскільки довідка про заробітну плату
не відповідає установленій формі та не
підтверджується первинними
документами. Позивач вважає таку
відмову протиправною, оскільки стаж
його роботи підтверджується записами у
трудовій книжці, яка відповідно до ст. 62
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» є основним документом.
Також позивач зазначає, що відсутність
первинних документів викликана
пожежею на ВАТ «Львівський завод
гідромехнічних передач», у зв'язку з
чим такі були знищені вогнем.

Постановою Франківського районного
суду м. Львова від 14.04.2014 позов
задоволено повністю.

Із цією постановою не погодився
відповідач та оскаржив її в
апеляційному порядку. Вважає, що така
прийнята з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи,
з невідповідністю висновків суду
обставинам справи та з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, а тому просить її скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційних вимог
апелянт посилається на те, що судом
першої інстанції не було враховано
того, що виходячи з положень ст. 40
Закону № 1058-IV за бажанням пенсіонера
для обчислення пенсії може бути
врахована заробітна плата за будь-які 60
календарних місяців роботи, за умови
підтвердження первинними документам.
Однак, надана позивачем довідка № 52 про
заробітну плату первинними
документами не підтверджена.

Враховуючи те, що цю справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів, а усі особи, які беруть участь
у справі в судове засідання не прибули,
хоча належним чином повідомлені про
його дату, час та місце, у відповідності
до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України апеляційний
розгляд справи проведено у порядку
письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухав
доповідь судді-доповідача, перевірив
матеріали справи та обговорив підстави
і межі апеляційних вимог, вважає, що
апеляційну скаргу належить
задовольнити.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком
з 31.10.2012 з урахуванням заробітної плати
за період роботи з 01.02.1993 по 31.01.1998 і
стажу роботи 28 років 3 місяці 26 дні.

Після призначення пенсії позивач
звернувся в УПФУ у Франківському
районі м. Львова за перерахунком
пенсії, оскільки за період роботи з 1985
по 1989 на Львівському заводі
гідромеханічних передач ним
отримувалась заробітна плата, з якої
повинна бути обчислена пенсія з
розрахунку заробітної плати за
будь-які 60 календарних місяців
страхового стажу підряд до 01 липня 2000
року незалежно від перерв.

Однак, у проведенні перерахунку пенсії
позивачу відмовлено з посиланням на те,
що ВАТ «Львівський завод
гідромехінчних передач» не може надати
первинні документи, на підставі яких
протягом 1985-1989 років позивачу
нараховувалася заробітна плата,
оскільки на підприємстві сталась
пожежа і ці документи були знищені
вогнем.

Згідно наданої відповіді № 5 від 20.03.2013
ВАТ «Львівський завод гідромехінчних
передач», позивач працював на цьому
підприємстві у період з 1985 року по 1989
рік, що підтверджується також записами
у трудовій книжці та довідкою про
заробіток для обчислення пенсії № 52.

З листа державної інспекції
техногенної безпеки України
Сихівського районного відділу м.
Львова головного управління
держтехногенної безпеки у Львівській
області за № 20/21 від 17.01.2013 вбачається,
що пожежа виникла 09.07.2012 на ВАТ
«Львівський завод гідромехінчних
передач», на 2 поверсі трьохповерхового
цегляного недіючого цеху.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що позов належить задовольнити,
оскільки відповідно до ст. 62 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка. Записами
у трудовій книжці позивача
підтверджується, що він протягом 1985-1989
років працював на Львівському заводі
гідромеханічних передач, що
підтверджується також довідкою № 52.
Відсутність первинних документів
пояснюється фактом пожежі на ВАТ
«Львівський завод гідромехінчних
передач», яка мала місце 09.07.2012, що
підтверджується листом державної
інспекції техногенної безпеки України
Сихівського районного відділу м.
Львова головного управління
держтехногенної безпеки у Львівській
області за № 20/21 від 17.01.2013.

Однак, суд апеляційної інстанції з
такими висновками суду першої
інстанції не погоджується, з огляду на
таке.

Статтею 40 Закону визначено порядок
визначення заробітної плати (доходу)
для обчислення пенсії, у редакції
чинній нас звернення позивача за
перерахунком пенсії.

Згідно з частиною 1 цієї статті для
обчислення пенсії враховується
заробітна плата (дохід) за весь період
страхового стажу починаючи з 1 липня 2000
року. За бажанням пенсіонера та за
умови підтвердження довідки про
заробітну плату первинними
документами у період до 1 січня 2016 року
або в разі, якщо страховий стаж
починаючи з 1 липня 2000 року становить
менше 60 місяців, для обчислення пенсії
також враховується заробітна плата
(дохід) за будь-які 60 календарних
місяців страхового стажу підряд до 1
липня 2000 року незалежно від перерв.

Пунктом 7 Порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсії відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
Постановою Правління Пенсійного фонду
України від 25.11.2005 № 22-1 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (в
редакції чинній на час виникнення
спірних відносин, далі - Порядок № 22-1)
визначено перелік документів, які
подаються для призначення
(перерахунку) пенсії, зокрема, довідка
про заробітну плату особи (додаток 1) за
період страхового стажу до 01.07.2000, а
починаючи з 01.07.2000 індивідуальні
відомості про застраховану особу
надаються відділом персоніфікованого
обліку за формою згідно із додатком 2,
додатком 3.

Отже, з аналізу наведених вище правових
положень можна дійти висновку, що за
бажанням пенсіонера для обчислення
розміру пенсії може враховуватись
довідка про заробіток за буд-які 60
календарних місяців страхового стажу
підряд до 1 липня 2000 року незалежно від
перерв. При цьому, довідка про такий
заробіток обов'язково повинна бути
підтверджена первинними документами.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач просить зобов'язати
відповідача врахувати його заробіток
за 1985-1989 роки згідно довідки № 52
виданої ВАТ «Львівський завод
гідромеханічних передач».

Однак, суд апеляційної інстанції
вважає, що зазначена довідка не може
бути взята до уваги, оскільки така не
містить дати її видачі. Також, вказана
довідка підписана керівником ОСОБА_2 та
головним бухгалтером ОСОБА_2, тобто
однією і тією ж особою, хоча візуально
підписи різняться між собою.

Крім того, у цій довідці зазначено, що
вона видана на підставі особових
рахунків за 1985-1989 роки, у зв'язку з чим
відповідачем вживались заходи по
проведенню перевірки достовірності
зазначених у ній відомостей. Однак, ВАТ
«Львівський завод гідромеханічних
передач» повідомило про неможливість
надання первинних документів, так як
такі були знищені вогнем під час пожежі
на підприємстві, яка мала місце 09.07.2012
(а.с. 10).

Листом від 17.01.2013 № 20/21 Сихівського РВ м.
Львова Головного управління
Держтехногенбезпеки у Львівській
області дійсно повідомлено про факт
пожежі 09.07.2012 на ВАТ «Львівський завод
гідромеханічних передач». Однак у
цьому листі зазначається, що пожежа
мала місце в недіючому цеху
підприємства (а.с. 11). Що свідчить про те,
що приміщення у якому мала місце пожежа
було недіючим, а тому у ньому не могли
знаходитись архівні документи щодо
нарахованої та виплаченої заробітної
плати.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції
зазначає, у разі втрати первинних
документів про нарахування та виплату
заробітної плати, зокрема, у зв'язку з
аварією, катастрофою або з інших
незалежних від страхованої особи
обставин, заробітна плата для
призначення пенсії визначається у
відповідності до постанови Кабінету
Міністрів України від 05.07.2006 № 919.

Згідно з пунктом 3 Порядку визначення
заробітної плати (доходу) для
призначення пенсії у разі втрати
документів про їх нарахування, за
період до 1 січня 1998 року та у разі
відсутності даних у Державному реєстрі
фізичних осіб - платників податків і
Державному реєстрі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування заробітна
плата (дохід) застрахованої особи за
кожний місяць страхового стажу, який
враховується під час призначення
пенсії, визначається за наявності
підприємства, установи, організації, де
працювала особа, або їх
правонаступника - виходячи з розміру
середньої заробітної плати за
відповідною професією (посадою) на
зазначеному підприємстві, в установі,
організації, що склалася у кожному
місяці роботи, за який втрачено
документи про нарахування та виплату
заробітної плати (доходу).

За відсутності на підприємстві, в
установі, організації або в їх
правонаступника відповідної професії
(посади) заробітна плата визначається
виходячи з розміру середньої
заробітної плати за аналогічною
професією (посадою) на зазначеному
підприємстві, в установі, організації
або в їх правонаступника, що склалася у
кожному місяці роботи, за який втрачено
документи.

У випадку повної втрати первинних
документів про нарахування та виплату
підприємствами, установами,
організаціями заробітної плати
(доходу) за відповідний період
заробітна плата визначається за
відповідною професією (посадою) на
зазначеному підприємстві, в установі,
організації за календарний рік, що
передує року, з якого призначається
пенсія.

Довідка про заробітну плату у випадках,
передбачених цим підпунктом, надається
підприємством, установою,
організацією, де працює (працювала)
особа, або їх правонаступником.

Однак, як вбачається із матеріалів
справи довідка № 52 ВАТ «Львівський
завод гідромеханічних передач» у
порядку визначеному постановою КМ
України від 05.07.2006 № 919 не видавалась, а
видана у загальному порядку з
посиланням на первинні документи, які у
підприємства відсутні.

Суд апеляційної інстанції не приймає
до уваги посилання позивача на те, що
період його роботи на ВАТ «Львівський
завод гідромеханічних передач»
підтверджується записами у його
трудовій книжці, оскільки факт роботи
позивача на цьому підприємстві
Пенсійним органом не заперечується та
це не є предметом розглядуваного спору.
Предметом спору у цій справі є
заробіток протягом цього періоду,
відомостей про який трудова книжка не
містить.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку про
задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, оскаржувана
постанова прийнята з неповним
з'ясуванням судом першої інстанції
обставин, що мають значення для справи
та з порушенням норм матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, а тому суд
апеляційної інстанції дійшов висновку
про її скасування та прийняття нової
постанови про відмову у задоволенні
позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254
КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Франківському районі м. Львова -
задовольнити.

Постанову Франківського районного
суду м. Львова від 14 квітня 2014 року у
справі № 465/9238/13-а (2а/465/3/14) - скасувати та
прийняти нову постанову, якою
відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

На постанову протягом двадцяти днів,
після набрання нею законної сили, може
бути подана касаційна скарга
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
О.М. Гінда

Судді:
О.І. Мікула

В.В. Ніколін