Справа № 826/9903/14
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/9903/14
інстанції: Скочок Т.О.
Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
У Х В А Л А

Іменем України

16 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Безименної Н.В.

суддів: Аліменка В.О.
та Кучми А.Ю.

при секретарі: Авраменко
М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
08 вересня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "ДЕФЕНСА" до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року Приватне акціонерне
товариство "Страхова компанія "ДЕФЕНСА"
звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві від
20.03.2014 року №.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
08 вересня 2014 року позов задоволено,
визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві від
20.03.2014 року №.

Не погоджуючись із судовим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі. На
думку апелянта, постанова суду першої
інстанції прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а оскаржувані податкові повідомлення -
рішення винесені відповідачем з
дотриманням вимог чинного
законодавства.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника відповідача, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу залишити
без задоволення, а постанову - залишити
без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві проведено документальну
планову перевірку ПрАТ «СК «Дефенса» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2010 року по
31.12.2012 року, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2010 року по
31.12.2012 року, на підставі чого складено
акт від 13.02.2014 року №519/22-02/32559281 (надалі -
акт перевірки).

За результатами вказаної вище
перевірки ДПІ у Шевченківському районі
ГУ Міндоходів у м. Києві встановлені
наступні порушення:

- пп. 135.5.15 п. 135.5 ст. 135, п. 137.16 ст. 137
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року №2755-VI, із змінами та доповненнями,
ПрАТ «СК «Дефенса» занижено податок на
прибуток на загальну суму 158 575,00 грн. у
тому числі: І квартал 2011 року - 158 575,00
грн.;

- пп. 153.8.1 п. 153.8 ст. 153 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI
(із змінами та доповненнями), у зв'язку з
чим завищено витрати від операцій з
векселями, які відображені у рядку 3.2
додатку К1 до Податкової декларації з
податку на прибуток за І квартал 2011
року, що суперечить законодавству та
які підлягають зменшенню на загальну
суму 634 100,00 грн., та завищено доходи від
операцій з векселями, які відображені у
рядку 3.1 додатку К1 до Податкової
декларації з податку на прибуток за І
квартал 2011 року, що суперечить
законодавству та які підлягають
зменшенню на загальну суму 634 300,00 грн.

З урахуванням викладеного вище,
відповідачем винесено податкове
повідомлення-рішення від 20.03.2014 року
№, яким у зв'язку із порушенням пп.
135.5.15 п. 135.5 ст. 135, п. 137.16 ст. 137
Податкового кодексу України ПрАТ «СК
«Дефенса» збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем «податок на
прибуток» на загальну суму 158 576,00 грн., з
яких за основним платежем 158 575,00 грн. та
за штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) - 1,00 грн.

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що оскільки формування
валових витрат за господарськими
операціями підтверджено первинною
документацією, господарські операції
були реальними, у зв'язку з чим є
підстави для скасування спірного
податкового повідомленння-рішення.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
протиправність оскаржуваного
податкового повідомлення - рішенння,
виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 14 Закону України «Про
цінні папери та фондовий ринок» від
23.02.2006 року №3480-IV, вексель - цінний
папір, який посвідчує безумовне
грошове зобов'язання векселедавця або
його наказ третій особі сплатити після
настання строку платежу визначену суму
власнику векселя (векселедержателю).

В свою чергу, нормативно-правовим
актом, який регулює відносини, що
виникають у сфері справляння податків
і зборів, зокрема, визначає вичерпний
перелік податків та зборів, що
справляються в Україні, та порядок їх
адміністрування, платників податків та
зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства, є
Податковий кодекс України (надалі - ПК
України), який відповідно до п. 1 розділу
ХІХ ПК України набирає чинності з 1
січня 2011 року, зокрема, крім розділу III
цього Кодексу, який набирає чинності з 1
квітня 2011 року.

Як було зазначено вище, підставою для
винесення оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення контролюючим
органом у заключній частині акту
перевірки вказано про порушення ПрАТ
«СК «Дефенса» пп. 135.5.15 п. 135.5 ст. 135, п. 137.16
ст. 137 ПК України, у зв'язку з чим
занижено податок на прибуток на
загальну суму 158 575,00 грн. у тому числі:
І квартал 2011 року - 158 575,00 грн.

З огляду на викладене вище вбачається,
що податковим (звітним) періодом, за
наслідками перевірки якого
встановлені вказані порушення
податкового законодавства, є І квартал
2011 року. Разом з тим, у силу п. 1 розділу
ХІХ ПК України розділ III «Податок на
прибуток підприємств» ПК України
набирає чинності з 1 квітня 2011 року, а,
відтак, приписи розділу ІІІ ПК України
не поширюють свою дію на спірні
правовідносини, оскільки виникли
раніше.

Нормативно-правовим актом, який станом
на момент виникнення спірних
правовідносин визначав порядок сплати
податку на прибуток підприємств, є
Закон України «Про оподаткування
прибутку підприємств» від 28.12.1994 року
№334/94-ВР (надалі - Закон №334).

Так, відповідно до п. 3.1 ст. 3 Закону №334,
об'єктом оподаткування є прибуток, який
визначається шляхом зменшення суми
скоригованого валового доходу
звітного періоду, визначеного згідно з
пунктом 4.3 цього Закону на: суму валових
витрат платника податку, визначених
статтею 5 цього Закону; суму
амортизаційних відрахувань,
нарахованих згідно із статтями 8 і 9
цього Закону.

Згідно пп. 7.6.1 п. 7.6 ст. 7 Закону №334,
платник податку веде окремий
податковий облік фінансових
результатів операцій з цінними
паперами (у тому числі іпотечними
сертифікатами участі, іпотечними
сертифікатами з фіксованою дохідністю
та сертифікатами фондів операцій з
нерухомістю) і деривативами у розрізі
окремих видів цінних паперів, а також
фондових та товарних деривативів. При
цьому облік операцій з акціями
ведеться разом з іншими, ніж цінні
папери, корпоративними правами.

Якщо протягом звітного періоду витрати
на придбання кожного з окремих видів
цінних паперів, а також деривативів,
понесені (нараховані) платником
податку, перевищують доходи, отримані
(нараховані) від продажу (відчуження)
цінних паперів або деривативів такого
ж виду протягом такого звітного
періоду, від'ємний фінансовий
результат переноситься на зменшення
фінансових результатів від операцій з
цінними паперами або деривативами
такого ж виду майбутніх звітних
періодів у порядку, визначеному
статтею 6 цього Закону.

Якщо протягом звітного періоду доходи
від продажу кожного з окремих видів
цінних паперів, а також деривативів,
отримані (нараховані) платником
податку, перевищують витрати, понесені
(нараховані) платником податку
внаслідок придбання цінних паперів або
деривативів такого ж виду протягом
такого звітного періоду (з урахуванням
від'ємного фінансового результату від
операцій з цінними паперами чи
деривативами такого ж, виду минулих
періодів), прибуток включається до
складу валових доходів такого платника
податку за результатами такого
звітного періоду.

Усі інші витрати та доходи такого
платника податку, крім витрат та
доходів за операціями з цінними
паперами (корпоративними правами) та
деривативами, визначеними цим
підпунктом, беруть участь у визначенні
об'єкта оподаткування такого платника
податку на загальних умовах,
встановлених цим Законом.

Норми цього пункту не поширюються на
операції з емісії корпоративних прав
або інших цінних паперів, що
здійснюються платником податку, а
також з їх зворотного викупу або
погашення таким платником податку.

Норми цього пункту поширюються на
платників податку - торгівців цінними
паперами та деривативами, а також на
будь-яких інших платників податку, які
здійснюють операції з торгівлі цінними
паперами чи деривативами. Те саме
стосується обліку операцій таких
платників податку з придбання або
продажу корпоративних прав, відмінних
від акцій (пп. 7.6.2 п. 7.6 ст. 7 Закону №334).

У силу пп. 7.6.3 п. 7.6 ст. 7 Закону №334, під
терміном «витрати» слід розуміти суму
коштів або вартість майна, сплачену
(нараховану) платником податку
продавцю цінних паперів та деривативів
як компенсація їх вартості. До складу
витрат включається також сума
будь-якої заборгованості покупця, яка
виникає у зв'язку з таким придбанням.

Під терміном «доходи» слід розуміти
суму коштів або вартість майна,
отриману (нараховану) платником
податку від продажу, обміну або інших
способів відчуження цінних паперів та
деривативів, збільшену на вартість
будь-яких матеріальних цінностей чи
нематеріальних активів, які
передаються платнику податку в зв'язку
з таким продажем, обміном або
відчуженням. До складу доходів
включається також сума будь-якої
заборгованості платника податку, яка
погашається у зв'язку з таким продажем,
обміном або відчуженням (пп. 7.6.4 п. 7.6 ст.
7 Закону №334).

З матеріалів справи вбачається, що між
ПрАТ «СК «Дефенса» (Покупець), ПрАТ
«Фондовий лідер» (Повірений Покупця),
який діє на підставі договору
доручення №240311/1-Б від 24.03.2011 року, та
ТОВ «Компанія з управління активами
«Професіонал естет менеджмент» в
інтересах Закритого пайового
недиверсифікованого венчурного
інвестиційного фонда «Перспективні
інвестиції» (Продавець) укладено
договір №240311/1-Б-2 купівлі-продажу
цінних паперів від 24.03.2011 року, згідно
умов якого Продавець передає, а
Покупець приймає й оплачує цінні
папери: векселя прості.

На підтвердження виконання умов
вищезазначеного договору 24.03.2011 року
сторонами складено акт
прийому-передачі цінних паперів до
договору №240311/1-Б-2 купівлі-продажу
цінних паперів від 24.03.2011 року. Також, у
матеріалах справи міститься копія
виписки з банківського рахунку
позивача (з відміткою банку), з якої
вбачається факт сплати ПрАТ «СК
«Дефенса» вартості придбаних векселів
згідно договору №240311/1-Б-2 від 24.03.2011
року.

Крім того, між ТОВ «Компанія з
управління активами «Професіонал
естет менеджмент» в інтересах
Закритого пайового
недиверсифікованого венчурного
інвестиційного фонда «Аграрний»
(Покупець), ПрАТ «Фондовий лідер»
(Повірений Покупця), який діє на
підставі договору доручення №300311-Б від
30.03.2011 року та ПрАТ «СК «Дефенса»
(Продавець) укладено договір №300311-Б-1
купівлі-продажу цінних паперів від
30.03.2011 року, згідно умов якого Продавець
передає, а Покупець приймає й оплачує
цінні папери: векселя прості.

На підтвердження виконання умов
вищезазначеного договору 30.03.2011 року
сторонами складено акт
прийому-передачі цінних паперів до
договору №300311-Б-1 купівлі-продажу
цінних паперів від 30.03.2011 року. Також, у
матеріалах справи міститься копія
виписки з банківського рахунку
позивача (з відміткою банку), з якої
вбачається факт сплати ПрАТ «СК
«Дефенса» вартості придбаних векселів
згідно договору №300311-Б-1 від 30.03.2011 року.

Таким чином, колегія суддів приходить
до наступних висновків.

По-перше, положення ПК України, у
зв'язку з порушенням яких і винесено
податкове повідомлення-рішення від
20.03.2014 року №, не поширюють свою
дію на спірні правовідносини, оскільки
виникли раніше останніх.

По-друге, досліджені вище операції
позивача з векселями не є доходом ПрАТ
«СК «Дефенса» від продажу товарів, як
стверджує відповідач, у розумінні
наведених вище положень податкового
законодавства, а оподаткування
операцій з останніми, в свою чергу,
здійснюється у відповідності з
положеннями п. 7.6 ст. 7 Закону №334.

Також, колегія суддів звертає увагу, що
доводи апелянта про те, що вкладення
страховиками коштів у цінні папери,
тобто купівля їх як товару, можливе
лише шляхом придбання акцій, облігацій
та іпотечних сертифікатів, а тому
тільки вказані цінні папери можуть
брати участь в операціях з торгівлі
цінними паперами та відображатися в
окремому податковому обліку
фінансових результатів платника
податку є необґрунтованими з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 20 ст. 31 Закону України
«Про страхування» від 07.03.1996 року
№85/96-ВР (надалі - Закон №85) кошти
страхових резервів повинні
розміщуватися з урахуванням
безпечності, прибутковості,
ліквідності, диверсифікованості та
мають бути представлені активами таких
категорій: грошові кошти на поточному
рахунку; банківські вклади (депозити);
валютні вкладення згідно з валютою
страхування; нерухоме майно; акції,
облігації, іпотечні сертифікати; цінні
папери, що емітуються державою; права
вимоги до перестраховиків; інвестиції
в економіку України за напрямами,
визначеними Кабінетом Міністрів
України; банківські метали; кредити
страхувальникам - фізичним особам, що
уклали договори страхування життя, в
межах викупної суми на момент видачі
кредиту та під заставу викупної суми. У
цьому разі кредит не може бути видано
раніше, ніж через один рік після
набрання чинності договором
страхування, та на строк, який
перевищує період, що залишився до
закінчення дії договору страхування;
готівка в касі в обсягах лімітів
залишків каси, встановлених
Національним банком України.

Як вбачається з акту перевірки,
контролюючим органом наголошено про
порушення ПрАТ «СК «Дефенса» порядку
формування страхових резервів, що
підпадає під дію положень Закону №85,
який містить спеціальні правові норми,
якими і врегульовано відносини у сфері
страхування і спрямовані на створення
ринку страхових послуг, посилення
страхового захисту майнових інтересів
підприємств, установ, організацій та
фізичних осіб.

Однак, колегія суддів звертає увагу, що
державне регулювання у цій сфері
покладено на Національну комісію, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг, у
відповідності до Положення про
Національну комісію, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг, затвердженого
Указом Президента України від 23.11.2011
року №1070/2011, а тому встановити факт
такого порушення може лише відповідний
державний регулятор, а не контролюючий
орган, такий як ДПІ у Шевченківському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві. При
цьому, матеріали справи не містять
доказів встановлення Національною
комісією, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг, факту порушення ПрАТ «СК
«Дефенса» порядку формування
страхових резервів, про яке йде мова в
акті перевірки, іншого відповідачем не
доведено та з матеріалів справи не
вбачається.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та прийняв рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, а тому апеляційну скаргу
потрібно залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 08 вересня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 19
грудня 2014 року.

Головуючий суддя:
Н.В. Безименна

Судді:
В.О. Аліменко

А.Ю. Кучми

Головуючий суддя
Безименна Н.В.

Судді:
Аліменко В.О.

Кучма А.Ю.