Справа № 335/9596/14-а(2-а/335/217/2014)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"23" грудня 2014 р.справа №
335/9596/14-а(2-а/335/217/2014)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А.
Добродняк І.Ю

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя

на постанову Орджонікідзевського
районного суду м.Запоріжжя від 05
вересня 2014 року по справі
№335/9596/14-а(2-а/335/217/2014) за позовом ОСОБА_1
до управління Пенсійного фонду України
в Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
пенсій, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року (а.с.14) позивач
звернувся до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя, в якому просив визнати
неправомірними дії відповідача щодо
нарахування та виплати з 01.01.2014 року
державної пенсії та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров`ю, всупереч
положень ст..50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»;
зобов'язати відповідача провести
перерахунок та виплатити з 01.01.2014 року
державну пенсію на підставі ст.54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в обсязі не нижче 6 розмірів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, та додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, на
підставі ст.50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в обсязі 50%
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, за
відрахуванням фактично отриманих сум.

Постановою Орджонікідзевського
районного суду м.Запоріжжя від 05
вересня 2014 року, ухваленою в порядку
скороченого провадження,
адміністративний позов задоволено
частково, а саме: клопотання про
поновлення строку на звернення до суду
задоволено та поновлено ОСОБА_1 строк
звернення до суду; визнано
неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя щодо відмови ОСОБА_1 у
нарахуванні та виплаті з 01.01.2014 року
державної пенсії та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, всупереч
положенням ст. ст. 50, 54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»;
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі м. Запоріжжя здійснити
перерахунок та виплатити ОСОБА_1 з
01.01.2014 року по 02.08.2014 року державну
пенсію на підставі ст. 54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в обсязі не
нижче 6-ти розмірів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність та додаткову пенсію за
шкоду, заподіну здоров'ю, на підставі
ст. 50 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в обсязі 50% розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, за
відрахування фактично отриманих сум.

Не погодившись з постановою суду,
управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя звернулося з апеляційною
скаргою, в якій просило скасувати
постанову суду першої інстанції та
ухвалити рішення, яким позивачу в
позові відмовити повністю.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно наданих сторонами доказів,
позивач є постраждалим внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії.
Йому встановлена 3 група інвалідності,
яка пов'язана з ліквідацією аварії на
ЧАЕС. Позивач перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя та отримує пенсію по
інвалідності на підставі ст. 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, на підставі ст. 50 цього ж
Закону.

У липні 2014 року позивач звернувся до
управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя з заявою про перерахунок та
виплату державної та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Листом №59/0-9 від 05.08.2014р. управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя відмовило позивачу у
здійсненні перерахунку (а.с. 7-9).

Відповідно до статті 49 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (далі
Закон), пенсії особам, віднесеним до
категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у
вигляді державної пенсії та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Відповідно до статті 50 Закону (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин), інвалідам 3
групи, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в
розмірі 50 процентів мінімальної пенсії
за віком.

Відповідно до частини 4 статті 54 цього ж
Закону, розмір пенсії для інвалідів 3
групи щодо яких встановлений зв'язок з
Чорнобильською катастрофою не може
бути нижчим 6 мінімальних пенсій за
віком.

Таким чином, відповідно до норм статей
50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", за якими особам
постраждалим від аварії на
Чорнобильській АЕС та віднесеним до 1
категорії, інвалідам 3 групи, до яких
відноситься позивач, повинна була
призначатися та виплачуватися
відповідачем щомісячно пенсія у складі
державної пенсії в розмірі 6
мінімальних пенсій за віком та
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 50 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

При цьому, розрахунок основної та
додаткової пенсії позивачу здійснено,
виходячи із встановлених постановою
Кабінету Міністрів України від 23
листопада 2011 року № 1210 "Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" розмірів.

Суд першої інстанції вірно виходив з
того, що у період з 1 січня 2014 року по 2
серпня 2014 року, тобто до набрання
чинності Законом України від 31 липня 2014
року № 1622-VII ,,Про внесення змін до
Закону України ,,Про державний бюджет
України на 2014 рік" положеннями Закону
України ,,Про Державний бюджет України
на 2014 рік" не було передбачено обмежень
щодо застосування статей 50,54 Закону
України ,,Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, виходячи з пріоритетності
законів над підзаконними актами
відповідач був зобов'язаний у період з
01.01.2014 року по 02.08.2014 року виплачувати
позивачу основну та додаткову пенсію у
розмірах, встановлених ст. 50,54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а не
постановою Кабінету Міністрів України
від 23 листопада 2011 року № 1210.

Отже, позивач є особою, яка має право на
отримання зазначених виплат у
розмірах, які визначено Законом, а
відтак має право на звернення до суду
за захистом порушеного такого права.

В той же час, право на звернення до суду
не є абсолютним і може бути обмеженим, в
тому числі і встановленням строків для
звернення до суду.

30 липня 2010 року набрали чинності зміни
до Кодексу адміністративного
судочинства України. В частину другу
статті 99 КАС України внесено зміни,
відповідно до яких для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Отже, чинне законодавство,
встановленими строками, обмежує
звернення до суду за захистом прав,
свобод та інтересів. Це, насамперед,
обумовлено специфікою спорів, які
розглядаються в порядку
адміністративного судочинства, а
запровадження таких строків
обумовлене досягненням юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах. Ці строки обмежують час,
протягом якого такі правовідносини
можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року
визначено, що держава може
встановленням відповідних
процесуальних строків, обмежувати
строк звернення до суду, що не впливає
на зміст та обсяг конституційного
права на судових захист і доступ до
правосуддя.

Згідно ст. 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала. Позовна заява може бути
залишена без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, в
адміністративному позові заявлено
вимоги про перерахунок та виплату
пенсії з 01 січня 2014 року, тобто,
заявлено вимоги поза межами строку,
який визначено ст..99 КАС України.

При поданні адміністративного позову
позивачем надано клопотання про
поновлення строку звернення до суду з
позовом про захист порушених прав, при
цьому обґрунтованих причин поважності
пропуску такого строку позивач не
надала.

Пропущений з поважних причин
процесуальний строк, встановлений
законом, може бути поновлений судом за
наявності поважних причин його
пропуску (ч.1 ст.102 КАС України).

Згідно ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

При цьому, в силу приписів ч. 4 ст. 11 КАС
України суд вживає передбачені законом
заходи, необхідні для з'ясування всіх
обставин у справі, у тому числі щодо
виявлення та витребування доказів з
власної ініціативи.

Однак позивачем ані до суду першої, ані
до суду апеляційної інстанцій не було
надано доказів поважності пропуску
строку для звернення до
адміністративного суду з позовом щодо
визнання протиправними дій,
зобов`язання здійснити перерахунок та
виплату державної та додаткової
пенсій.

Колегія суддів вважає, що будь-які
об'єктивні чи суб'єктивні обставини не
позбавляли позивача можливості
звернутися до суду, у визначені законом
строки, з відповідним позовом до
відповідача, якщо позивач вважав, що
діями чи бездіяльністю відповідача
порушуються його права та законні
інтереси. Виплати пенсії є
щомісячними, а відтак позивач знав
розмір цих виплат і в разі не згоди мав
право звернутися до суду.

Приймаючи рішення, суд першої
інстанції безпідставно, з порушенням
норм процесуального права, незважаючи
на відсутність належних доказів
поважності пропуску позивачем строку
звернення до суду, поновив строк
звернення до суду та задовольнив
позовні вимоги за період з 01.01.2014 року
по 14.02.2014 року.

За таких обставин, з урахуванням часу
звернення позивача з позовом до суду
(15.08.2014р.), суд апеляційної інстанції
вважає за необхідне постанову суду
першої інстанції в частині визнання
неправомірними дій управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя та зобов'язання управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя здійснити перерахунок та
виплату державної та додаткової пенсії
позивачу у відповідності до ст. 50, ст. 54,
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 01 січня 2014 року по 14
лютого 2014 року - скасувати, а позовні
вимоги в цій частині залишити без
розгляду.

Законом України "Про внесення змін до
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" від 31 липня 2014 року №
1622-VII, який набув чинності 3 серпня 2014
року доповнено Прикінцеві положення
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №
719-VII пунктом 6-7 та за яким установлено,
що у 2014 році норми і положення ст.ст.
20,21,22,23,30,31,37,39,48,50,51,52,54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік.

З аналізу вказаних норм вбачається, що
визначення порядку та розмірів виплат
зазначеним категоріям громадян з 03.08.2014
року делеговано Кабінету Міністрів
України.

Отже, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
необхідність зобов'язання управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя провести перерахунок та
виплату позивачу державної пенсії та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, виходячи з їх
розмірів, встановлених ст. 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період з
15 лютого 2014 року по 02 серпня 2014 року, з
урахуванням проведених виплат.

На підставі викладеного, керуючись п. 4
ч.1 ст. 198, ст. ст. 203, 205, 206 КАС України,
суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя задовольнити частково.

Постанову Орджонікідзевського
районного суду м.Запоріжжя від 05
вересня 2014 року по справі
№335/9596/14-а(2-а/335/217/2014) в частині визнання
неправомірними дій управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя та зобов'язання управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_1 державної та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
відповідності до ст. 50, ст. 54, Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
із розрахунку мінімальної пенсії за
віком визначеної ст..28 «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період з 01 січня 2014
року по 14 лютого 2014 року - скасувати, а
позовні вимоги в цій частині залишити
без розгляду.

В іншій частині постанову суду
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту постановлення та відповідно
до ч.10 ст.1832 КАС України є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Я.В. Семененко

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк