Справа № 2а-206/11/2670
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2014 року м. Київ
К/9991/46329/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів: Лосєва А.М.,
Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Оболонському районі м.
Києва

на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
19.12.2011

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 31.05.2012

у справі № 2а-206/11/2670

за позовом Приватного підприємства
«Техногаз Україна»

до Державної податкової інспекції у
Оболонському районі м. Києва, Державної
податкової служби України

про визнання протиправним та
скасування рішення про анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість, зобов'язання вчинити певні
дії,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
19.12.2011, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 31.05.2012,
частково задоволено позовні вимоги
Приватного підприємства «Техногаз
Україна» (надалі - позивач, ПП «Техногаз
Україна») до Державної податкової
інспекції у Оболонському районі м.
Києва (надалі - ДПІ у Оболонському
районі м. Києва, відповідач-1) та
Державної податкової служби України
(надалі - відповідач-2): визнано
протиправним та скасовано рішення про
анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість, яке
оформлено актом від 10.11.2010 № 272/29-306. У
задоволенні позовних вимог про
зобов'язання вчинити передбачені
законом дії та відновити запис в
Реєстрі платників податку на додану
вартість відмовлено з підстав
відсутності факту порушення на момент
розгляду справи.

Вважаючи, що рішення судів першої та
апеляційної інстанцій прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, відповідач-1
звернувся до Вищого адміністративного
суду України із касаційною скаргою, у
якій просить скасувати постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 19.12.2011 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 31.05.2012 в частині задоволення
позовних вимог і відмовити у
задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач та відповідач-2 не надали
письмових заперечень або пояснень на
касаційну скаргу, що не перешкоджає її
розгляду.

Відповідно до частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ПП «Техногаз Україна»
зареєстровано Оболонською районною у
м. Києві державною адміністрацією
23.09.2009 та взято на податковий облік
відповідачем-1.

10.11.2010 ДПІ у Оболонському районі м.
Києва було прийнято рішення про
анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість ПП
«Техногаз Україна», яке оформлене у
вигляді акта № 272/29-306 від 10.11.2010, в
зв'язку з відсутністю платника за його
місцезнаходженням.

Переглянувши судові рішення у межах
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
Вищий адміністративний суд України
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення касаційної
скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до п.9.8 ст.9 Закону України
від 03.04.1997 № 168/97 «Про податок на додану
вартість» (надалі - Закон України «Про
податок на додану вартість») в
редакції, що була чинною на момент
виникнення спірних правовідносин,
анулювання реєстрації на підставах,
визначених у підпунктах "б" - "е" цього
пункту, здійснюється за ініціативою
відповідного податкового органу або
такої особи.

Податковий орган не може відмовити в
анулюванні реєстрації у разі існування
підстав, визначених у підпунктах "а" - "б"
цього пункту, та зобов'язаний прийняти
самостійне рішення про анулювання
реєстрації на підставах, визначених у
підпунктах "в" - "е" цього пункту.

Порядок реєстрації платників податку
на додану вартість та анулювання
реєстрації платників податку на додану
вартість на момент виникнення спірних
правовідносин регулювався Положенням
про реєстрацію платників податку на
додану вартість, затвердженим Наказом
Державної податкової адміністрації
України від 01.03.2000 № 79.

Відповідно до ст. 5 розділу V Порядку
реєстрації платників ПДВ анулювання
реєстрації на підставах, визначених у
підпунктах "б"-"е" пункту 9.8 статті 9
Закону України «Про податок на додану
вартість», здійснюється за ініціативою
відповідного податкового органу.

Згідно п. 5.4 ст. 5 розділу V Порядку за
наявності підтвердних документів
(відомостей) податковий орган приймає
рішення про анулювання реєстрації
особи - платника ПДВ незалежно від
здійснення податковим органом
документальних невиїзних, планових та
позапланових виїзних перевірок такої
особи і їх результатів, а також
обов'язку такої особи бути
зареєстрованою та/або нараховувати чи
сплачувати податок на додану вартість
відповідно до законодавства.

Такими документами у випадку
анулювання реєстрації на підставі
підпункту "е" пункту 9.8 статті 9 Закону
України «Про податок на додану
вартість» є повідомлення державного
реєстратора, відомості з Єдиного
державного реєстру щодо наявності
запису про відсутність юридичної особи
або фізичної особи-підприємця за
місцезнаходженням (місцем проживання).

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, державним
реєстратором було надіслано
позивачеві рекомендований лист про
надання державному реєстратору
заповненої картки підтвердження
реєстраційних відомостей та 01.11.2010 було
внесено запис про відсутність
юридичної особи за зазначеною адресою.

Однак, постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
15.06.2011, яка набрала законної сили 15.08.2011,
визнано протиправним запис № 1
025116 від 01.11.2010 державного реєстратора
Оболонської районної в м. Києві
державної адміністрації, внесений до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, про
відсутність юридичної особи - ПП
«Техногаз Україна» за вказаним
місцезнаходженням. Зобов'язано
державного реєстратора внести до
Єдиного державного реєстру запис про
відміну державної реєстрації запису «
4»: « 01.11.2010, 1 025116, Внесення
інформації щодо відсутності юридичної
особи за вказаною адресою», - стосовно
ПП «Техногаз Україна».

Згідно ч.1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про те, що,
оскільки відомості про відсутність ПП
«Техногаз Україна» за його
місцезнаходженням були внесені до
Єдиного державного реєстру
неправомірно, що встановлено рішенням
суду в іншій справі, яке набрало
законної сили, відтак, рішення
податкового органу про анулювання
реєстрації платника ПДВ, що
ґрунтувалось на неправомірному записі
у Єдиному державному реєстрі про
відсутність ПП «Техногаз Україна» за
його місцезнаходженням, є протиправним
та підлягає скасуванню.

Оскільки доводи касаційної скарги не
спростовують висновків судів
попередніх інстанцій, колегія суддів
вважає, що судові рішення по справі
ухвалено відповідно до приписів
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, а тому
підстави для їх скасування або зміни
відсутні.

Відповідно до частини 3 статті 220-1
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись ст.ст. 210, 214, 215, 220, 220-1, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Оболонському
районі м. Києва залишити без
задоволення.

2. Постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
19.12.2011 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 31.05.2012 у справі № 2а-206/11/2670 залишити
без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у порядку та в
строки, встановлені статтями 236 - 238, 2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя(підпис) А.М. Лосєв
Судді:(підпис) Л.І. Бившева (підпис)
Т.М. Шипуліна