Справа № 680/1144/14-а
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 680/1144/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Яцина О.І.

Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.

17 грудня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Новоушицькому районі Хмельницької
області на постанову Новоушицького
районного суду Хмельницької області
від 13 листопада 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Новоушицькому районі Хмельницької
області про визнання відмови в
перерахунку пенсії неправомірною та
зобов'язання здійснення перерахунку та
виплати пенсії ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Новоушицькому районі Хмельницької
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
провести перерахунок пенсії .

Постановою Новоушицького районного
суду Хмельницької області від 13
листопада 2014 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просив скасувати
постанову місцевого суду та у
задоволені позову відмовити в повному
обсязі, вважаючи, що суд першої
інстанції необґрунтовано задовольнив
позовні вимоги щодо зобов'язання
відповідача включити в перерерахунок
пенсії позивача заробітню плату, з
врахуванням матеріальних допомог та
індексації заробітньої плати.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, хоча належним чином
повідомлялися про дату, час і місце
судового засідання.

Відповідно до ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

За приписами п.1 ч.1 ст.197 КАС України
розгляд справи колегією суддів
здійснюється в письмовому
провадженні за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача та
перевіривши доводи апеляційної скарги
за наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити частково із наступних
підстав.

Як встановлено судом першої та
підтверджено матеріалами справи
позивач з 04.04.2014 року знаходиться на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України в Новоушицькому районі
Хмельницької області і отримує пенсію
відповідно до Закону України "Про
державну службу" в розмірі 80 відсотків
суми її посадового (чинного) окладу з
урахуванням надбавок, передбачених
Законом "Про державну службу". В серпні
2014 року вона звернулась до відповідача
із заявою про перерахунок пенсії
державного службовця, з урахуванням
довідки про складові заробітної плати
(за останні 24 календарні місяці роботи
або за будь-які 60 календарних місяців
роботи підряд перед зверненням за
пенсією), що подається для призначення
пенсії відповідно до Закону України
"Про державну службу", форма якої
затверджена постановою правління
Пенсійного фонду України від 14.02.2011
року № 5-1. Однак, відповідач відмовив в
перерахунку пенсії позивачу згідно
поданої нею заяви на тій підставі, що
такі види виплат, як матеріальна
допомога та індексація, не входять до
складових заробітної плати.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що пенсія
позивачу повинна бути перерахована,
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та
рангу на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Колегія суддів частково погоджується
за такими висновками суду першої
інстанції та вважає, що постанову слід
скасувати, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.37 Закону України "Про
державну службу", №3723-XII (в редакції
чинній на час призначення пенсії
позивачу) пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
суми їх заробітної плати, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не
є державними службовцями, - у розмірі
80 відсотків заробітної плати
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу за
останнім місцем роботи на державній
службі, з якої було сплачено єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Законом України "Про запобігання
фінансової катастрофи та створення
передумов для економічного зростання в
Україні" від 27 березня 2014 року № 1166-VII,
внесено зміни до ст.37 Закону № 3723-ХІІ і
відповідно до цих змін пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 70 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Отже, положення частини третьої ст.37
Закону №3723-XII щодо призначення
державним службовцям пенсії в розмірі
80 відсотків суми їх заробітної плати,
з якої було сплачено страхові внески,
втратили чинність у зв'язку з внесенням
змін до редакції цієї статті Законом
№ 1166-VII.

Разом з тим підстави та порядок
перерахунку пенсії державним
слубовцям регулює ст. 37-1 Закону №3723-XII,
положення якої щодо перерахунку пенсії
у зв'язку із прийняттям Закону № 1166-VII
не зазнали змін.

Згідно ст.37-1 Закону №3723-XII, у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям, а
також у зв'язку з набуттям особою права
на пенсійне забезпечення державного
службовця за цим Законом відповідно
здійснюється перерахунок раніше
призначених пенсій. Перерахунок пенсії
здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

Крім того, згідно зі статтею 22
Конституції України закріплені нею
права і свободи не є вичерпними,
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних
законодавчих актів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Таким, чином, позивач має право на
перерахунок пенсії відповідно до ст.37-1
Закону №3723-XII, з застосовуванням норми,
що визначає розмір пенсії у відсотках,
яка діяла на момент призначення пенсії,
тобто ст.37 Закону №3723-XII в редакції до
внесення змін Законом № 1166-VII.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
оплату праці" від 24.03.1995 року №108/95-ВР
(далі Закон №108/95-ВР) встановлено, що
заробітна плата це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 Закону №108/95-ВР визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону №3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Статтею 66 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-XII
(далі Закон №1788-XII) врегульовано види
оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій. Відповідно до
частини першої статті 66 цього Закону до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування"
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV (далі
Закон №1058-IV) визначено, що виплати
(доходи), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії.

Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

З наданої позивачем довідки (а.с.9)
вбачається, що на всі виплати включені
в довідку тому числі: на матеріальну
допомогу та індексацію заробітної
плати нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Аналогічна позиція міститься в
постанові Верховного Суду України від
04.03.2014 року у справі № 21-3а14, на яку також
посилається суд першої інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 244-2 КАС
України рішення Верховного суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
наявність у відповідача обов'язку
включити в перерерахунок пенсії
позивача заробітню плату, з
врахуванням всіх видів оплати праці
які позивач отримувала перед виходом
на пенсію і на які нараховувалися
внески на державне соціальне
страхування або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Однак, суд апеляційної інстанції
вважає, що суд першої інстанції,
безпідставно вийшов за межі позову і
неправомірно зобов'язав відповідача
здійснити перерахунок пенсії позивачу
із розміру 90% від суми її заробітної
плати, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України, суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Відповідно до ст.37 Закону України "Про
державну службу", №3723-XII (в редакції
чинній до 01.10.2011 року), на одержання
пенсії державних службовців мають
право особи, які досягли встановленого
законодавством України пенсійного
віку, за наявності загального
трудового стажу для чоловіків - не
менше 25 років, для жінок - не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше 10 років. Зазначеним
особам призначаються пенсії в розмірі
80 відсотків суми їх посадового
(чинного) окладу з урахуванням
надбавок, передбачених цим Законом, без
обмеження граничного розміру пенсії.

Пенсія державному службовцю
виплачується у повному розмірі
незалежно від його заробітку
(прибутку), одержуваного після виходу
на пенсію.

За кожний повний рік роботи понад 10
років на державній службі пенсія
збільшується на один відсоток
заробітку, але не більше 90 відсотків
посадового (чинного) окладу з
урахуванням надбавок, передбачених цим
Законом, без обмеження граничного
розміру пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи та
заяви позивача про уточнення позовних
вимог, пенсія їй була призначена
відповідно до ст.37 Закону №3723-XII зі
змінами внесеними Законом № 3668-VІ, в
розмірі 80 відсотків суми її заробітної
плати.

Відповідно до ст. 58 Конституції
України, закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Таким чином, на думку колегії суддів,
правові підстави для застосування до
позивача норм закону, які на момент
виникнення у неї права на пенсію
втратили чинність, відсутні.

Що стосується початку періоду, з якого
право позивача підлягає захисту то суд
апеляційної інстанції вважає, що в
даному випадку позов слід задовольнити
в межах шестимісячного строку
звернення до суду за захистом
порушених прав і свобод, встановленого
ч.2 ст.99 КАС України, оскільки як
вбачається із матеріалів справи,
позивач надала відповідачу довідку про
складові заробітної плати, на які були
нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, ще при зверненні за
пенсією.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції при
прийнятті оскаржуваного рішення
порушено норми матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального і процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи або питання.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів дійшла висновку про те, що судом
першої інстанції при ухваленні рішення
були допущені порушення норм
матеріального права, а тому дана
постанова підлягає скасуванню з
ухваленням нової постанови.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргууправління
Пенсійного фонду України в
Новоушицькому районі Хмельницької
області задовольнити частково .

Постанову Новоушицького районного
суду Хмельницької області від 13
листопада 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Новоушицькому районі Хмельницької
області про визнання відмови в
перерахунку пенсії неправомірною та
зобов'язання здійснення перерахунку та
виплати пенсії скасувати .

Прийняти нову постанову.

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову
управління Пенсійного фонду України в
Новоушицькому районі Хмельницької
області щодо здійснення ОСОБА_2
перерахунку пенсії державного
службовця, з розміру пенсії у відсотках
встановленому ст.37 Закону України "Про
державну службу" (в редакції, що діяла
на момент призначення пенсії позивачу),
з врахуванням всіх видів оплати праці
на які відповідно до Законів України
"Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування" та "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування або страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, починаючи з
08.04.2014 року"

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м.Хмельницькому
здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії
державного службовця, з розміру пенсії
у відсотках встановленому ст.37 Закону
України "Про державну службу" (в
редакції, що діяла на момент
призначення пенсії позивачу), з
врахуванням всіх видів оплати праці на
які відповідно до Законів України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування" та "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування або страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, починаючи з
08.04.2014 року".

В решті позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст 212 КАС України.

Головуючий
Матохнюк Д.Б.

Судді
Біла Л.М.

Гонтарук В. М.