Справа № 755/31282/13-а
Суддя: Шостак О.О.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Шостак О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

18 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Шостака О.О.,

суддів:
Мамчура Я.С., Желтобрюх І.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві, без фіксування
технічними засобами, в порядку ст. 41 КАС
України, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Дніпровського районного
суду м. Києва від "08" січня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Дніпровському районі м. Києва
про скасування рішення суб"єкта
владних повноважень та зобов"язання
вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Дніпровського районного
суду м. Києва від "08" січня 2014 року в
задоволені позову було відмолвено.

Не погоджуючись із
прийнятими судовими рішеннями, позивач
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду від 08.01.2014
року та прийняте нове рішення, яким
задовольнити позов. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
залишити без задоволення, а постанову
Дніпровського районного суду м. Києва
від "08" січня 2014 року - залишити без змін,
виходячи із наступного.
Відповідно до ст. 159 КАС України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Згідно положень п.
28 Постанови Правління Пенсійного фонду
України №22-1 від 25.11.2005 року «Про
затвердження Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", за документ, який
підтверджує, що особа не працює,
приймаються: трудова книжка та довідка
органів державної податкової служби
довільної форми про те, що особа не
перебуває на обліку у даному органі
державної податкової служби як фізична
особа - підприємець. При відсутності
трудової книжки - довідка органів
державної податкової служби довільної
форми про те, що особа не перебуває на
обліку у даному органі державної
податкової служби як фізична особа -
підприємець, та заява особи із
зазначенням причини відсутності
трудової книжки. До зазначених
документів додається інформація
відділу персоніфікованого обліку.
Отже відсутність доходу від
підприємницької діяльності не дає
підстав вважати, що особа не працює.

Відповідно до п. 1
Постанови Кабінету Міністрів України
№198 від 11.03.2009 року «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян» (в редакції, що діяла у 2009
році), установлено у 2009 році з 1 квітня
підвищення до пенсії, щомісячного
довічного грошового утримання,
державної соціальної допомоги
інвалідам з дитинства та
дітям-інвалідам, особам, які не мають
права на пенсію, та інвалідам (далі -
підвищення), у розмірі 7,5 гривні,
збільшуючи його з 1 липня - до 14,2 гривні,
а з 1 жовтня - до 28,4 гривні. Підвищення
здійснюється незалежно від дати
призначення (перерахунку) пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання, державної соціальної
допомоги) непрацюючим особам, а особам,
які одержують пенсію (державну
соціальну допомогу) на дітей та/або
недієздатних осіб - незалежно від
одержуваного доходу.

Згідно положень ч. 3 ст. 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», якою
було доповнено зазначений закон
Законом України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від
08.07.2011 року, у разі збільшення розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом, підвищується розмір пенсії,
обчислений відповідно до статті 28
цього Закону (крім пенсіонерів, які
працюють (провадять діяльність,
пов'язану з отриманням доходу, що є
базою нарахування єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування). Перерахунок
пенсії проводиться з дня встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму.
Пенсіонерам, які працюють (провадять
діяльність, пов'язану з отриманням
доходу, що є базою нарахування єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування), після
звільнення з роботи або припинення
такої діяльності пенсія
перераховується з урахуванням
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом, який встановлений на дату
звільнення з роботи або припинення
такої діяльності.
Відповідно до ст.
21 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік», прожитковий мінімум
для осіб, які втратили працездатність:
з 01.10.2011 року становив - 784 грн.; з 01.12.2011
року- 800 грн.

Відповідно до ст. 12 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2012
рік», прожитковий мінімум для осіб, які
втратили працездатність: з 01.01.2012 року
становив - 822 грн.; з 01.04.2012 року - 838 грн.; з
01.07.2012 року - 844 грн.; з 01.10.2012 року - 856 грн.;
з 01.12.2012 року-884 грн.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік»,
прожитковий мінімум для осіб, які
втратили працездатність з 01.01.2013 року
становив - 894 грн. Таким чином, з
урахуванням того, що позивачка є
працюючим пенсіонером та на підставі
наведених норм чинного законодавства
України відповідачем вірно визначено
розмір надмірно сплаченого позивачці
розміру суми пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 50
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», суми пенсій, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
В
обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що повідомив
Управління Пенсійного фонду про те, що
вона є приватним підприємцем, оскільки
стала на облік як платник збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування та періодично здавала
відповідачу необхідні звіти. Отже,
позивачка стверджує, що в її діях немає
ні зловживань, ні подання
недостовірних даних, як умови
повернення суми виплаченої пенсії.

Проте, згідно положень ст. 102
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», пенсіонери зобов'язані
повідомляти органу, що призначає
пенсії, про обставини, що спричиняють
зміну розміру пенсії або припинення її
виплати. У разі невиконання цього
обов'язку і одержання у зв'язку з цим
зайвих сум пенсії пенсіонери повинні
відшкодувати органу, що призначає
пенсії, заподіяну шкоду.
Позивачка 07 травня 1998 року
зареєструвалась фізичною особою -
підприємцем, про що в матеріалах справи
є копія Свідоцтва про державну
реєстрацію.
Відділ з призначення пенсій про
державну реєстрацію її як суб'єкта
підприємницької діяльності, всупереч
приписам наведеної вище норми,
позивачка не повідомляла, що призвело
до переплати по пенсії у розмірі 1946,30
грн.
Взяття на облік
є виконанням обов'язку щодо реєстрації
як платника єдиного внеску органами
Пенсійного фонду. Та зазначені дії, як
подання звітності, не можуть вважатись
повідомленням органу, що призначає
пенсії, про обставини, що спричиняють
зміну розміру пенсії або припинення її
виплати. З огляду на
викладене, повно та всебічно
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновки суду першої інстанції,
викладені в постанові від 30.05.2013 року,
та не можуть бути підставами для її
скасування.
Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам та
прийнято законне та обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.
В зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
залишити без задоволення, а постанову
Дніпровського районного суду м. Києва
від "08" січня 2014 року - без змін.
Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволені апеляційної скарги ОСОБА_2
- відмовити.

Постанову Дніпровського районного
суду м. Києва від "08" січня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до вимог ч. 2 ст. 212 КАС
України та може бути оскаржена в
двадцятиденний термін шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.О. Шостак

Судді Я.С. Мамчур

І.Л. Желтобрюх

.

Головуючий суддя
Шостак О.О.

Судді:
Мамчур Я.С

Желтобрюх І.Л.