Справа № 2а-5105/10/0870
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2010-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2010 року 14:57
Справа № 2а-5105/10/0870

Запорізький окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Прасова О.О. при
секретарі Гончаренко А.І., за участю
представника позивача Білюшова В.М.,
представника відповідача Лабур М.Г.,
розглянувши у місті Запоріжжі у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю «КП Запорізький
завод залізобетонних виробів»

до Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Запоріжжя

про визнання противоправним та
скасування частково податкового
повідомлення - рішення від 07.07.2010
№/2 у сумі 15 749 грн. 00 коп.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «КП Запорізький
завод залізобетонних виробів» (далі -
позивач) звернулося до суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Запоріжжя
(далі - відповідач), в якому просить
визнати противоправним та скасувати
частково податкове повідомлення -
рішення від 07.07.2010 № /2 у сумі 15749
грн. 00 коп. штрафних санкцій,
обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що
сума штрафних санкцій розрахована з
порушенням положень п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами». Оскаржуваним податковим
повідомленням-рішенням визначена сума
основного платежу, тобто сума податку
на прибуток у розмірі 12107 грн. 00 коп., а
сума штрафних (фінансових) санкцій у
розмірі 21802 грн. 50 коп. Позивач вважає,
що сума штрафних (фінансових) санкцій у
оскаржуваному повідомлені-рішенні
повинна складати 6053 грн. 50 коп., а не 21802
грн. 50 коп., у зв'язку з чим 15749 грн. 00 грн.
штрафних (фінансових) санкцій є зайво
нарахованими та підлягають скасуванню.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позов з підстав,
зазначених у позові, наполягає на його
задоволенні та частковому скасуванні
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення.

Відповідач позов не визнав. У письмових
запереченнях від 27.08.2010 зазначив, що за
результатами планової виїзної
перевірки з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства ТОВ «КП Запорізький
завод залізобетонних виробів» за
період з 01.10.2006 по 30.09.2009. В ході
перевірки встановлено, що позивачем
занижено податок на прибуток за період,
що перевірявся, на загальну суму 28055
грн. 00 коп. За результатами розгляду
матеріалів перевірки ДПІ у
Шевченківському районі м. Запоріжжя
прийняте та вручене податкове
повідомлення - рішення від 17.02.2010
№/0 про сплату 28055 грн. 00 коп.
податку на прибуток і 35784 грн. 50 коп.
застосованої штрафної (фінансової)
санкції. За результатами розгляду
скарги, поданої позивачем до ДПА у
Запорізькій області, рішенням від
02.07.2010 №2822/10/25020 скарга була частково
задоволена - розмір основного
донарахованого платежу склав 12107 грн. 00
коп., а розмір штрафних санкцій
зменшено до 21802 грн. 50 грн. Пояснює, що
згідно з п.п.6.1.3 п.6 «Інструкції про
порядок застосування та стягнення сум
штрафних (фінансових) санкцій органами
державної податкової служби»,
затвердженої наказом ДПА України від
17.03.2001 №110 та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 23.03.2001 за
№268/5459, якщо за результатами перевірки
виявлено в окремих податкових періодах
суми недоплат, то за кожний з таких
податкових періодів нараховуються
штрафні (фінансові) санкції у порядку
та в розмірах, визначених цим пунктом, а
п.п.2.8 п.2 зазначеної Інструкції
визначено, що недоплата - це заниження
суми податкового зобов'язання за
відповідні базові податкові (звітні)
періоди, тому сума фінансових санкцій
нарахована відповідно до діючого
законодавства. На підставі
вищезазначеного, просить відмовити в
задоволенні адміністративного позову
в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні із доводами позивача не
погоджується та вважає вимоги
необґрунтованими і такими, що не
підлягають задоволенню з підстав,
визначених у запереченнях.

Вислухавши пояснення представників
сторін, з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд приходить
до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом з'ясовано, що фахівцями ДПІ у
Шевченківському районі м.Запоріжжя на
підставі направлень від 11.01.2010 №300003,
від 25.01.2010 №300049 здійснена планова
виїзна перевірка Товариства з
обмеженою відповідальністю «КП
Запорізький завод залізобетонних
виробів» з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2006 по
30.09.2009, за результатами якої складено
акт №10/23-5/03565889 від 03.02.2010.

За результатами розгляду матеріалів
перевірки ДПІ у Шевченківському районі
м.Запоріжжя прийняте податкове
повідомлення - рішення ДПІ у
Шевченківському районі м.Запоріжжя від
17.02.2010 №/0 про сплату 28055 грн. 00 коп.
податку на прибуток і 35784 грн. 50 коп.
застосованої штрафної (фінансової)
санкції. Донарахування відбулось
внаслідок порушення підприємством
п.5.1, п.п.5.2.1, п.п.5.2.5 п.5.2, п.п.5.3.9 п.5.3, п.5.9
ст.5, п.п.7.6.1 п.7.6 ст.7, п.п.11.2.1 п.11.2 ст.11
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», а саме: занижено
податок на прибуток за період, що
перевірявся, на загальну суму 28055 грн. 00
коп.

Позивач, не погоджуючись з подібними
висновками перевірки, скористався
процедурою адміністративного
оскарження податкових повідомлень -
рішень. За результатами розгляду
повторної скарги, поданої позивачем до
ДПА у Запорізькій області, рішенням від
02.07.2010 №2822/10/25020 скарга була частково
задоволена, винесено нове податкове
повідомлення-рішення від 07.07.2010
№/2 на загальну суму 33909 грн. 50 коп.,
в т.ч. розмір основного донарахованого
платежу склав 12107 грн. 00 коп., а розмір
штрафних санкцій 21802 грн. 50 коп.

Не погоджуючись із
вищезазначеним податковим
повідомленням-рішенням в частині зайво
нарахованої суми штрафних санкцій,
позивач звернувся до суду.

Суд вважає висновки ДПІ у
Шевченківському районі м. Запоріжжя
щодо винесення зазначеної суми
штрафних санкцій необґрунтованими з
наступних підстав.

Підпунктом «б» п.п.4.2.2 п.4.2 ст.4 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» передбачено, що контролюючий
орган зобов'язаний самостійно
визначити суму податкового
зобов'язання платника податків у разі,
якщо дані документальних перевірок
результатів діяльності платника
податків свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, заявлених у податкових
деклараціях.

Згідно з п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» у разі
коли контролюючий орган самостійно
донараховує суму податкового
зобов'язання платника податків за
підставами, викладеними у п.п. «б»
п.п.4.2.2 п.п.4.2 ст.4 цього Закону, такий
платник податків зобов'язаний сплатити
штраф у розмірі десяти відсотків від
суми недоплати (заниження суми
податкового зобов'язання) за кожний з
податкових періодів, установлених для
такого податку, збору (обов'язкового
платежу), починаючи з податкового
періоду, на який припадає така
недоплата, та закінчуючи податковим
періодом, на який припадає отримання
таким платником податків податкового
повідомлення від контролюючого органу,
але не більше п'ятдесяти відсотків
такої суми та не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян сукупно за весь строк
недоплати, незалежно від кількості
податкових періодів, що минули.

Відповідно до п.1.5 ст.1 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» штрафна
санкція (штраф) - це плата у фіксованій
сумі або у вигляді відсотків від суми
податкового зобов'язання (без
урахування пені та штрафних санкцій),
яка справляється з платника податків у
зв'язку з порушенням ним правил
оподаткування, визначених
відповідними законами.

Застосовуючи податковим
повідомленням-рішенням №/2 від
07.07.2010 штрафні (фінансові) санкції в
сумі 21802 грн. 50 коп. при визначенні
основного платежу з податку на
прибуток в сумі 12107 грн. 00 коп., ДПІ у
Шевченківському районі м. Запоріжжя
виходила з того, що граничні розміри
штрафу, визначені п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», застосовуються окремо щодо
кожної недоплати і в цілому можуть
перевищувати загальний розмір
донарахованої суми податкового
зобов'язання.

На думку суду, застосування ДПІ у
Шевченківському районі м.Запоріжжя
штрафних (фінансових) санкцій у
визначеному нею порядку є
неправомірним, оскільки нарахування
штрафних санкцій окремо щодо кожної
недоплати, що призводить до
перевищення загального розміру
донарахованої суми податкового
зобов'язання з основного платежу,
суперечить вимогам п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17
вказаного Закону. Зі змісту п.п.17.1.3. п.17.1
ст.17 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» випливає, що розмір
штрафу, який платник податків
зобов'язаний сплатити (десять
відсотків), законодавцем ставиться в
залежність від суми недоплати
(заниження суми податкового
зобов'язання) за кожний з податкових
періодів, установлених для такого
податку, збору (обов'язкового платежу),
починаючи з податкового періоду, на
який припадає така недоплата, та
закінчуючи податковим періодом, на
який припадає отримання таким
платником податків податкового
повідомлення від контролюючого органу,
але такий розмір не може перевищувати
п'ятдесяти відсотків суми недоплати
сукупно за весь строк недоплати,
незалежно від кількості податкових
періодів, що минули.

З огляду на викладене, суд вважає, що
штраф не може перевищувати 6053 грн. 50
коп., що становить 50 % від суми
самостійно донарахованої контролюючим
органом суми податкового зобов'язання
в розмірі 12107 грн. 00 коп.

Частиною 3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства (далі -
КАС України) передбачено, що у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Відповідачем обґрунтування своєї
позиції у суді не доведено.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ВАТ «КП Запорізький завод
залізобетонних виробів» ґрунтуються
на законі та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 17, 94, 160, 163 КАС України, ст.ст. 1, 4,
17 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати противоправним та скасувати
частково податкове повідомлення -
рішення, прийняте Державною податковою
інспекцією у Шевченківському районі м.
Запоріжжя у відношенні Товариства з
обмеженою відповідальністю «КП
Запорізький завод залізобетонних
виробів» від 07.07.2010р. №/2 у сумі 15749
грн. 00 коп.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне
оскарження, встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку заяву не було подано.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
(підпис)
О.О.Прасов