Справа № 826/8930/14
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/8930/14
інстанції: Іщук І.О.
Суддя-доповідач: Хрімлі О.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого суддів при секретарі
Хрімлі О.Г., Ганечко О.М., Літвіної
Н.М., Архіповій Л.В.,розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Міністерства
юстиції України на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 23
вересня 2014 року у справі за
адміністративним позовом арбітражного
керуючого ОСОБА_14 до Головного
управління юстиції у м. Києві,
начальника відділу з питань
банкрутства Головного управління
юстиції у м. Києві Завадяка Олександра
Петровича, заступника начальника
відділу з питань банкрутства Головного
управління юстиції у м. Києві Лисовець
Альони Борисівни, головного
спеціаліста відділу з питань
банкрутства Головного управління
юстиції у м. Києві Сисоєвої Іванни
Олегівни, Міністерства юстиції
України, третя особа, яка не заявляє
самостійні вимоги на предмет спору:
Міністр юстиції України Петренко Павло
Дмитрович, про визнання протиправними
дій, визнання протиправними та
скасування рішення, наказу в частині та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Арбітражний керуючий ОСОБА_14 звернувся
до Окружного адміністративного суду м.
Києва з адміністративним позовом до
Головного управління юстиції у м.
Києві, начальника відділу з питань
банкрутства Головного управління
юстиції у м. Києві Завадяка Олександра
Петровича, заступника начальника
відділу з питань банкрутства Головного
управління юстиції у м. Києві Лисовець
Альони Борисівни, головного
спеціаліста відділу з питань
банкрутства Головного управління
юстиції у м. Києві Сисоєвої Іванни
Олегівни, Міністерства юстиції
України, про визнання протиправними
дій членів Комісії у складі: Голова
комісії: начальник відділу з питань
банкрутства Головного управління
юстиції у м. Києві - Завадяк О.П.; члени
комісії: заступник начальника відділу
з питань банкрутства Головного
управління юстиції у м. Києві - Лисовець
А.Б., головний спеціаліст відділу з
питань банкрутства Головного
управління юстиції у м. Києві - Сисоєва
І.О. по складанню акту позапланової
невиїзної перевірки діяльності
арбітражного керуючого № 34/10-48 від 12
червня 2014 року та довідки про
результати позапланової невиїзної
перевірки діяльності арбітражного
керуючого № 27/10-15 від 02 червня 2014 року;
визнання протиправним та скасування
рішення Дисциплінарної комісії
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією, ліквідаторів)
від 05 серпня 2014 року про застосування
до арбітражного керуючого ОСОБА_14.
дисциплінарного стягнення у вигляді
позбавлення права на здійснення
діяльності арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора); визнання
протиправним та скасування Наказу
Міністерства юстиції України № 1441/5 від
29 серпня 2014 року «Про анулювання
свідоцтва про право на здійснення
діяльності арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора), виданих ОСОБА_10,
ОСОБА_14, ОСОБА_11 та ОСОБА_12» в частині
анулювання свідоцтва про право на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора)
НОМЕР_1 від 30 травня 2013 року, виданого
ОСОБА_14., на підставі подання
Дисциплінарної комісії арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів) про
застосування до арбітражного
керуючого дисциплінарного стягнення у
вигляді позбавлення права на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) № 74
від 05 серпня 2014 року та протоколу її
засідання № 17/08/14 від 05 серпня 2014 року;
зобов'язання Міністерства юстиції
України внести до Єдиного реєстру
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією, ліквідаторів)
України інформацію про відновлення
ОСОБА_14. дії свідоцтва про право на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора)
НОМЕР_1 від 30 травня 2013 року (з
урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог).

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 23
вересня 2014 року адміністративний позов
задоволено частково. Визнано
протиправним та скасовано рішення
Дисциплінарної комісії арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів) № 74
від 05 серпня 2014 року про застосування
до арбітражного керуючого ОСОБА_14.
дисциплінарного стягнення у вигляді
позбавлення права на здійснення
діяльності арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора). Визнано
протиправним та скасовано Наказ
Міністерства юстиції України № 1441/5 від
29 серпня 2014 року «Про анулювання
свідоцтва про право на здійснення
діяльності арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора), виданих ОСОБА_10,
ОСОБА_14, ОСОБА_11 та ОСОБА_12» в частині
анулювання свідоцтва про право на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора)
НОМЕР_1 від 30 травня 2013 року, виданого
ОСОБА_14., на підставі подання
Дисциплінарної комісії арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів) про
застосування до арбітражного
керуючого дисциплінарного стягнення у
вигляді позбавлення права на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) № 74
від 05 серпня 2014 року та протоколу її
засідання № 17/08/14 від 05 серпня 2014 року.
Зобов'язано Міністерство юстиції
України внести до Єдиного реєстру
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією, ліквідаторів)
України інформацію про відновлення
ОСОБА_14. дії свідоцтва про право на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора)
НОМЕР_1 від 30 травня 2013 року. У
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням в
частині задоволення позовних вимог,
відповідач звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, та просить скасувати постанову
суду першої інстанції в цій частині та
ухвалити нову, якою у задоволенні
адміністративного позову відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
необґрунтована та не підлягає
задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, Наказом Міністерства
юстиції України № 1441/5 від 29 серпня 2014
року «Про анулювання свідоцтва про
право на здійснення діяльності
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією,
ліквідатора), виданих ОСОБА_10, ОСОБА_14,
ОСОБА_11 та ОСОБА_12», зокрема, анульовано
свідоцтво про право на здійснення
діяльності арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) НОМЕР_1 від 30
травня 2013 року, видане ОСОБА_14.

Вказаний наказ прийнято на підставі
подання Дисциплінарної комісії
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією, ліквідаторів)
про застосування до арбітражного
керуючого дисциплінарного стягнення у
вигляді позбавлення права на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів) № 74
від 05 серпня 2014 року та протоколу
засідання № 17/08/14 від 05 серпня 2014 року.

Підставою для застосування такого
дисциплінарного стягнення стали
висновки акту позапланової невиїзної
перевірки діяльності арбітражного
керуючого ОСОБА_14. № 34/10-48 від 12 червня
2014 року, проведеної за результатами
розгляду скарги ТОВ «СПК БВ Космос» № 24
від 26 березня 2014 року та звернення ТОВ
«Концепт Інвест» б/н від 25 березня 2014
року щодо дій арбітражного керуючого
ОСОБА_14. під час виконання ним
повноважень ліквідатора ПАТ СПК
«Меридіан».

Департаментом нотаріату та
банкрутства Міністерства юстиції
України видано доручення № 2651-0-4-13/13.2, №
6123-0-33-14/13.2, № 6768-0-33-14/13.2 від 05 травня 2014
року до листів ТОВ «СПК БВ Космос» від 25
березня 2014 року та ТОВ «Концепт Інвест»
від 25 березня 2014 року б/н про проведення
позапланової перевірки позивача.

Згідно з наказом Головного управління
юстиції у м. Києві № 386/8 від 14 червня 2014
року з метою проведення позапланової
невиїзної перевірки щодо дій
арбітражного керуючого ОСОБА_14. під час
виконання ним повноважень ліквідатора
ПАТ «СПК Меридіан» у строк з 29 травня 2014
року по 02 червня 2014 року створено
комісію у складі: Голова комісії:
начальник відділу з питань банкрутства
Головного управління юстиції у м. Києві
- Завадяк О.П.; члени комісії: заступник
начальника відділу з питань
банкрутства Головного управління
юстиції у м. Києві - Лисовець А.Б.,
головний спеціаліст відділу з питань
банкрутства Головного управління
юстиції у м. Києві - Сисоєва І.О.

За результатами проведеної перевірки
зазначеними особами складено довідку
про результати позапланової невиїзної
перевірки діяльності арбітражного
керуючого № 27/10-15 від 02 червня 2014 року
та акт позапланової невиїзної
перевірки діяльності арбітражного
керуючого № 34/10-48 від 12 червня 2014 року.

Проведеною перевіркою встановлено, що
арбітражним керуючим при виконанні
повноважень ліквідатора у провадженні
у справі № 15/167-б про банкрутство ПАТ
«СПК Меридіан» порушено ч. 1 ст. 20, абз. 7
ч. 2 ст. 41, абз. 13 ч. 2 ст. 41, ч. 9 ст. 41, абз. 1 ч.
1 ст. 42 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Не погоджуючись з такими діями
відповідача та вважаючи їх
протиправними, позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом.

З матеріалів справи вбачається, що
ухвалою Господарського суду м. Києва
від 14 листопада 2011 року порушено
провадження у справі № 15/167-6 про
банкрутство Публічного акціонерного
товариства «СПК Меридіан».

Постановою Господарського суду м.
Києва від 14 листопада 2013 року ПАТ «СПК
Меридіан» визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру, ліквідатором
призначено арбітражного керуючого
ОСОБА_14.

За змістом звернень ТОВ «СПК БВ Космос»
№ 24 від 26 березня 2014 року та ТОВ
«Концепт Інвест» б/н від 25 березня 2014
року, скаржники вважають
неправомірними дії арбітражного
керуючого ОСОБА_14., зокрема, щодо
нерухомого майна, формування
ліквідаційної маси, скликання зборів
кредиторів та надання ліквідатором
комітету кредиторів ПАТ «СПК Меридіан»
звітів про свою діяльність.

З акту перевірки вбачається, що ОСОБА_14.
в межах провадження у справі № 15/167-б
про банкрутство, 26 лютого 2014 року, 04
березня 2014 року та 13 березня 2014 року
звернувся до Господарського суду м.
Києва із заявами про визнання
правочинів недійсними та витребування
майна.

Зокрема, з огляду на зміст наданих для
проведення перевірки документів, у
тому числі заяви ліквідатора ПАТ «СПК
Меридіан» ОСОБА_14. до Господарського
суду м. Києва про визнання недійсним
договору купівлі-продажу від 24 березня
2008 року та витребування майна,
встановлено, що укладення спірних
правочинів відбулося поза межами
строку, передбаченого ч. 1 ст. 20 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», для визнання
недійсними чи спростування правочинів
(договорів) або майнових дій боржника.

Як вбачається з пояснень позивача щодо
результатів позапланової невиїзної
перевірки діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора)
ОСОБА_14. (вих. № 01-05/3 від 06 червня 2014
року), обґрунтовуючи підстави
звернення до суду позивач посилається,
зокрема, на абз. 12, 13 ч. 2 ст. 41 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», ст.ст. 215, 216
Цивільного кодексу України, ст.ст. 207, 208
Господарського кодексу України, та
зазначає, що подані до суду заяви про
визнання недійсними правочинів
відчуження майна боржника в межах
справи про банкрутство, спрямовані на
повернення майна боржника для
включення його до ліквідаційної маси.

Крім того, позивач зазначає, що у даному
випадку йдеться про звуження прав
захисту інтересів кредиторів,
оскільки, відчуження майна саме за цими
угодами у свій час і призвело до
банкрутства ПАТ «СПК Меридіан», тому
позивач цілком мотивовано та
обґрунтовано звернувся до суду з
вимогою про визнання таких угод
недійсними.

Як зазначено в акті перевірки, надані
при проведенні перевірки поточні звіти
ліквідатора не містять відомостей,
передбачених вимогами ч. 9 ст. 41 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» щодо
фінансового становища і майна боржника
на день відкриття ліквідаційної
процедури та при її проведенні, а також
про використання коштів боржника.

Водночас, колегія суддів зазначає, що
поточні звіти ліквідатора ПАТ «СПК
Меридіан», а також звіт, наданий на
засіданні комітету кредиторів, що
відбулось 14 лютого 2014 року, включають в
себе звіт про заходи, вжиті
ліквідатором у ліквідаційній
процедурі, містять інформацію про
виявлене майно боржника, що
підтверджується поточними звітами
ліквідатора № 02-19/45 від 19 березня 2014
року (за березень 2014 року), № 02-19/63 від 22
квітня 2014 року (за квітень 2014 року).

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, інформація про фінансове
становища боржника визначається на
підставі статистичної та
бухгалтерської документації
товариства, яка, як зазначено у
поточних звітах ліквідатора, не була
передана ліквідатору банкрута. Звідси,
встановити фінансове становище ПАТ
«СПК Меридіан» неможливо. Саме тому,
інформація про фінансове становище
боржника не надавалася. Грошові кошти
боржника не виявлені, не
використовувалися, тому дана
інформація також не надавалась.

Крім того, ліквідатор ПАТ «СПК
Меридіан» ОСОБА_14. здійснював заходи,
спрямовані на отримання
фінансово-бухгалтерської документації
боржника у керівництва ПАТ «СПК
Меридіан».

26 листопада 2013 року позивач направив на
адресу ПАТ «СПК Меридіан» повідомлення
№ 02-07/28-16 від 18 листопада 2013 року, в
якому зазначив про необхідність
передати ліквідатору всі види майнових
активів, які належать боржнику на праві
власності або повного господарського
відання, бухгалтерську та іншу
документацію, печатку, штампи та
матеріальні цінності.

З огляду на те, що керівник боржника не
в повній мірі виконав вимоги Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», не надав
ліквідатору ПАТ «СПК Меридіан»
фінансово-бухгалтерську документацію
боржника, 05 лютого 2014 року ліквідатор
ПАТ «СПК Меридіан» направив на адресу
Солом'янського РУГУ МВС України в м.
Києві заяву № 02-19/2 про проведення
розслідування по факту виявлених
правопорушень, в якій просив
організувати проведення перевірки
бездіяльності колишнього керівника
ПАТ «СПК Меридіан» ОСОБА_13 за
викладеними у заяві обставинами.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що згідно з актами прийому -
передачі документації №№ 1, 2, 3 від 06
лютого 2014 року та 10 лютого 2014 року,
ліквідатору передана частково
документація банкрута.

Також, на підтвердження факту
скликання кредиторів ПАТ «СПК
Меридіан» у матеріалах справи наявні:
запрошення до ТОВ «Концепт Інвест» на
засідання комітету кредиторів ПАТ «СПК
Меридіан» № 02-19/5 від 07 лютого 2014 року;
опис вкладення у цінний лист № 278
та фіскальний чек № 0394 від 10 лютого 2014
року; опис вкладення у цінний лист №
243 та фіскальний чек № 0393 від 10
лютого 2014 року; опис вкладення у цінний
лист № 332 та фіскальний чек № 0396
від 10 лютого 2014 року; опис вкладення у
цінний лист № 308 та фіскальний чек
№ 0395 від 10 лютого 2014 року; лист «на
засідання комітету кредиторів» без
дати, без номера, з копією опису
вкладення у цінний лист № 367 та
фіскальний чек № 0397 від 10 лютого 2014
року; протокол засідання комітету
кредиторів ПАТ «СПК Меридіан» № 02-19/02-1
від 14 лютого 2014 року; протокол зборів
кредиторів ПАТ «СПК Меридіан» № 02-19/02-2
від 22 травня 2014 року.

Крім того, з метою формування
представницьких органів - комітету
кредиторів ПАТ «СПК Меридіан»,
ліквідатор направив кредиторам по
справі запрошення на прийняття участі
у зборах кредиторів.

На зборах кредиторів ПАТ «СПК
Меридіан» обрано комітет кредиторів,
про що складено протокол № 02-19/02-2 від 22
травня 2014 року.

Також, під час провадження
ліквідаційної процедури ПАТ «СПК
Меридіан» позивачу стало відомо, що за
боржником зареєстровано 2
автотранспортні засоби, а саме: FORD FOCUS
Картка № МС NZA: 21709-1330 МС та FORD FUSION
Картка № МС NZA: 21703-1330МС. Колишнім
керівником ПАТ «СПК Меридіан» ОСОБА_13
повідомлено ліквідатора, що ключі та
технічні паспорти таких
автотранспортних засобів втрачено.

Позивачем подано документи на
виготовлення дублікатів технічних
паспортів на такі автотранспортні
засоби, які отримані ним 28 травня 2014
року.

Крім того, ліквідатором 12 березня 2014
року подано заяву до ВДВС
Солом'янського РУЮ м. Києва про зняття
арештів та скасування оголошення в
розшук, а також 14 березня 2014 року подано
клопотання про зняття арештів та
скасування оголошення в розшук до
Господарського суду м. Києва.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 31 березня 2014 року у справі № 15/167-б
скасовано розшук майна та знято арешт
та заборону відчуження
автотранспортних засобів, що належать
ПАТ «СПК Меридіан».

Перевіряючи обґрунтованість позовних
вимог та їх відповідність чинному
законодавству, колегія суддів виходить
з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
правочини (договори) або майнові дії
боржника, які були вчинені боржником
після порушення справи про банкрутство
або протягом одного року, що передував
порушенню справи про банкрутство,
можуть бути відповідно визнані
недійсними або спростовані
господарським судом у межах
провадження у справі про банкрутство
за заявою арбітражного керуючого або
конкурсного кредитора з таких підстав:
боржник безоплатно здійснив
відчуження майна, прийняв на себе
зобов'язання без відповідних майнових
дій іншої сторони, відмовився від
власних майнових вимог; боржник
виконав майнові зобов'язання раніше
встановленого строку; боржник до
порушення справи про банкрутство взяв
на себе зобов'язання, в результаті чого
він став неплатоспроможним або
виконання його грошових зобов'язань
перед іншими кредиторами повністю або
частково стало неможливим; боржник
здійснив відчуження або придбав майно
за цінами відповідно нижчими або
вищими від ринкових, за умови, що в
момент прийняття зобов'язання або
внаслідок його виконання майна
боржника було (стало) недостатньо для
задоволення вимог кредиторів; боржник
оплатив кредитору або прийняв майно в
рахунок виконання грошових вимог у
день, коли сума вимог кредиторів
боржнику перевищувала вартість майна;
боржник прийняв на себе заставні
зобов'язання для забезпечення
виконання грошових вимог.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 41 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
ліквідатор - фізична особа, яка
відповідно до судового рішення
господарського суду організовує
здійснення ліквідаційної процедури
боржника, визнаного банкрутом, та
забезпечує задоволення вимог
кредиторів у встановленому цим Законом
порядку.

Ліквідатор з дня свого призначення
здійснює такі повноваження: приймає до
свого відання майно боржника,
забезпечує його збереження; виконує
функції з управління та розпорядження
майном банкрута; проводить
інвентаризацію та оцінку майна
банкрута; аналізує фінансове становище
банкрута; виконує повноваження
керівника (органів управління)
банкрута; очолює ліквідаційну комісію
та формує ліквідаційну масу; пред'являє
до третіх осіб вимоги щодо повернення
банкруту сум дебіторської
заборгованості; має право отримувати
кредит для виплати вихідної допомоги
працівникам, що звільняються внаслідок
ліквідації банкрута, який
відшкодовується згідно з цим Законом
позачергово за рахунок коштів,
одержаних від продажу майна банкрута; з
дня визнання боржника банкрутом та
відкриття ліквідаційної процедури
повідомляє працівників банкрута про
звільнення та здійснює його відповідно
до законодавства України про працю.
Виплата вихідної допомоги звільненим
працівникам банкрута провадиться
ліквідатором у першу чергу за рахунок
коштів, одержаних від продажу майна
банкрута, або отриманого для цієї мети
кредиту; заявляє в установленому
порядку заперечення щодо заявлених до
боржника вимог поточних кредиторів за
зобов'язаннями, які виникли під час
провадження у справі про банкрутство і
є неоплаченими; подає до суду заяви про
визнання недійсними правочинів
(договорів) боржника; вживає заходів,
спрямованих на пошук, виявлення та
повернення майна банкрута, що
знаходиться у третіх осіб; передає в
установленому порядку на зберігання
документи банкрута, які відповідно до
нормативно-правових документів
підлягають обов'язковому зберіганню;
продає майно банкрута для задоволення
вимог, внесених до реєстру вимог
кредиторів, у порядку, передбаченому
цим Законом; повідомляє про своє
призначення державний орган з питань
банкрутства в десятиденний строк з дня
прийняття рішення господарським судом
та надає державному органу з питань
банкрутства відповідну інформацію для
ведення Єдиного реєстру підприємств,
щодо яких порушено провадження у
справі про банкрутство; у разі
провадження банкрутом діяльності,
пов'язаної з державною таємницею,
вживає заходів з ліквідації
режимно-секретного органу. Для цього за
погодженням із Службою безпеки України
визначає склад ліквідаційної комісії
режимно-секретного органу, яка
формується в установленому
законодавством порядку; веде реєстр
вимог кредиторів; здійснює інші
повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з ч. 3 ст. 26 вказаного Закону,
збори кредиторів у провадженні у
справі про банкрутство скликаються
арбітражним керуючим за його
ініціативою, за ініціативою комітету
кредиторів чи інших кредиторів, сума
вимог яких становить не менше ніж
третину всіх вимог, внесених до реєстру
вимог кредиторів, або за ініціативою
однієї третини кількості голосів
кредиторів.

Збори кредиторів на вимогу комітету
кредиторів або окремих кредиторів
скликаються арбітражним керуючим
(розпорядником майна, керуючим
санацією, ліквідатором) та проводяться
протягом двох тижнів з дня надходження
письмової вимоги про їх скликання.

Збори кредиторів проводяться за
місцезнаходженням боржника.

Відповідно до ч. 9 ст. 41 вказаного
Закону, ліквідатор не рідше ніж один
раз на місяць надає комітету
кредиторів звіт про свою діяльність,
інформацію про фінансове становище і
майно боржника на день відкриття
ліквідаційної процедури та при
проведенні ліквідаційної процедури,
використання коштів боржника, а також
іншу інформацію на вимогу комітету
кредиторів.

Згідно з ч. 3 ст. 98 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
під час реалізації своїх прав та
обов'язків арбітражний керуючий
(розпорядник майна, керуючий санацією,
ліквідатор) зобов'язаний діяти
добросовісно, розсудливо, з метою, з
якою ці права та обов'язки надано
(покладено), обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії), на підставі, у межах та
спосіб, що передбачені Конституцією та
законодавством України про
банкрутство.

Згідно з п. 1.3 Порядку контролю за
діяльністю арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів), затвердженого
Наказом Міністерства юстиції України
№ 1284/5 від 27 червня 2013 року (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин), контроль за діяльністю
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією, ліквідаторів)
(далі - арбітражний керуючий)
здійснюють Міністерство юстиції
України (далі - Мін'юст) як державний
орган з питань банкрутства та за
дорученням Мін'юсту України головні
управління юстиції Міністерства
юстиції України в Автономній
Республіці Крим, в областях, містах
Києві та Севастополі як територіальні
органи з питань банкрутства (далі -
орган контролю).

Відповідно до п. 2.6 вказаного Порядку,
підставами для проведення
позапланової перевірки є: подання
арбітражним керуючим письмової заяви
до органу контролю про проведення
перевірки за його бажанням; звернення
(скарги) фізичних та юридичних осіб
щодо дій арбітражного керуючого з
викладенням обставин невиконання або
неналежного виконання ним покладених
на нього повноважень, з яких вбачається
необхідність проведення додаткового
контролю; виявлення недостовірності
даних, заявлених у документах, поданих
арбітражним керуючим для отримання
свідоцтва про право на здійснення
діяльності арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора), або у
документах обов'язкової звітності,
поданих арбітражним керуючим;
неподання у встановлений строк
арбітражним керуючим документів
обов'язкової звітності; перевірка
виконання арбітражним керуючим
розпоряджень, виданих за результатами
проведення планових чи позапланових
перевірок органом контролю;
встановлення Дисциплінарною комісією
невідповідності висновків акта
перевірки вимогам законодавства,
зазначеного в пункті 2.2 цього розділу,
та направлення звернення (скарги), що
було(а) підставою для проведення
відповідної позапланової перевірки,
для проведення додаткового контролю;
рішення Дисциплінарної комісії щодо
проведення органами контролю
додаткового контролю на підставі заяв
та скарг, які надійшли на розгляд
Дисциплінарної комісії.

Згідно з п. 7.1 вказаного Порядку,
підставами для притягнення
арбітражного керуючого до
дисциплінарної відповідальності є:
встановлення факту подання
арбітражним керуючим у документах, які
подаються для отримання свідоцтва на
право здійснення діяльності
арбітражного керуючого, неправдивих
відомостей; вчинення арбітражним
керуючим протягом року після винесення
припису або розпорядження повторного
порушення, аналогічного раніше
вчиненому; невиконання арбітражним
керуючим розпорядження про усунення
порушень законодавства з питань
банкрутства в строки, визначені
органом контролю; відмова арбітражного
керуючого в проведенні перевірки;
грубе порушення арбітражним керуючим
законодавства під час виконання
повноважень, що призвело до грубого
порушення прав та законних інтересів
боржника та (або) кредиторів боржника
(банкрута); встановлення за
результатами перевірки неможливості
арбітражного керуючого виконувати
повноваження, а саме: втрата
громадянства України, набрання
законної сили обвинувальним вироком
щодо арбітражного керуючого за
вчинення корисливого злочину або яким
арбітражному керуючому заборонено
здійснювати цей вид господарської
діяльності чи займати керівні посади.

Згідно зі ст. 105 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
дисциплінарними проступками
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією, ліквідаторів)
є винне невиконання або неналежне
виконання обов'язків арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора).

За змістом ст. 107 вказаного Закону,
арбітражні керуючі (розпорядники
майна, керуючі санацією, ліквідатори)
несуть за свої дії та заподіяну третім
особам шкоду цивільно-правову,
адміністративну, дисциплінарну та
кримінальну відповідальність у
порядку та обсягах, встановлених
законом.

Арбітражні керуючі (розпорядники
майна, керуючі санацією, ліквідатори)
несуть дисциплінарну відповідальність
в порядку, встановленому цим Законом.

Державний орган з питань банкрутства
за поданням Дисциплінарної комісії
накладає на арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів) дисциплінарні
стягнення.

Рішення щодо накладення
дисциплінарного стягнення приймається
протягом двох місяців з дня виявлення
проступку, але не пізніше одного року з
дня його вчинення.

Про накладення на арбітражного
керуючого дисциплінарного стягнення
робиться запис в Єдиному реєстрі
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією, ліквідаторів)
України.

Згідно зі ст. 109 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
дисциплінарними стягненнями, що
накладаються на арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора), є: 1)
попередження; 2) позбавлення права на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора).

Під час визначення виду
дисциплінарного стягнення
враховується ступінь вини
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією,
ліквідатора), тяжкість вчиненого ним
проступку, а також чи застосовувалися
раніше до арбітражного керуючого
дисциплінарні стягнення.

Рішення щодо накладення
дисциплінарного стягнення приймається
протягом двох місяців з дня виявлення
проступку, але не пізніше одного року з
дня його вчинення.

Про накладення на арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора)
дисциплінарного стягнення робиться
запис в Єдиному реєстрі арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів)
України.

Згідно з п. 7.1 Порядку контролю за
діяльністю арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів), підставами для
притягнення арбітражного керуючого до
дисциплінарної відповідальності є:
встановлення факту подання
арбітражним керуючим у документах, які
подаються для отримання свідоцтва на
право здійснення діяльності
арбітражного керуючого, неправдивих
відомостей; вчинення арбітражним
керуючим протягом року після винесення
припису або розпорядження повторного
порушення, аналогічного раніше
вчиненому; невиконання арбітражним
керуючим розпорядження про усунення
порушень законодавства з питань
банкрутства в строки, визначені
органом контролю; відмова арбітражного
керуючого в проведенні перевірки;
грубе порушення арбітражним керуючим
законодавства під час виконання
повноважень, що призвело до грубого
порушення прав та законних інтересів
боржника та (або) кредиторів боржника
(банкрута); встановлення за
результатами перевірки неможливості
арбітражного керуючого виконувати
повноваження, а саме: втрата
громадянства України, набрання
законної сили обвинувальним вироком
щодо арбітражного керуючого за
вчинення корисливого злочину або яким
арбітражному керуючому заборонено
здійснювати цей вид господарської
діяльності чи займати керівні посади.

Відповідно до п. 7.4 Порядку контролю за
діяльністю арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів),
дисциплінарними стягненнями, що
накладаються на арбітражного
керуючого, є: попередження; позбавлення
права на здійснення діяльності
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією,
ліквідатора).

За змістом ст. 112 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
підставами для припинення діяльності
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора)
є: 1) його письмова заява; 2) неможливість
виконувати свої повноваження за станом
здоров'я; 3) набрання законної сили
обвинувальним вироком щодо нього; 4)
визнання його недієздатним чи обмежено
дієздатним, безвісно відсутнім або
померлим; 5) накладення дисциплінарного
стягнення у вигляді позбавлення права
на здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора); 6)
подання неправдивих відомостей,
необхідних для отримання свідоцтва про
право на здійснення діяльності
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією,
ліквідатора); 7) скасування допуску до
державної таємниці за порушення
арбітражним керуючим (розпорядником
майна, керуючим санацією, ліквідатором)
законодавства у сфері охорони
державної таємниці; 8) його смерть.

У разі припинення діяльності
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора)
він виключається з Єдиного реєстру
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією, ліквідаторів)
України, а його свідоцтво анулюється.

За змістом п.п. 7.5, 7.6 Порядку контролю за
діяльністю арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів) передбачено, що
рішення щодо накладення
дисциплінарного стягнення може бути
прийняте Дисциплінарною комісією
протягом двох місяців з дня виявлення
проступку, але не пізніше одного року з
дня його вчинення.

Під час визначення виду
дисциплінарного стягнення
Дисциплінарною комісією враховуються
ступінь вини арбітражного керуючого,
обставини вчинення порушення, тяжкість
вчиненого ним проступку, а також факти
притягнення арбітражного керуючого до
дисциплінарної відповідальності в
минулому.

Проаналізувавши наведені законодавчі
норми та дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що відповідачі
під час прийняття рішення
Дисциплінарної комісії арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів) № 74
від 05 серпня 2014 року про застосування
до арбітражного керуючого ОСОБА_14.
дисциплінарного стягнення у вигляді
позбавлення права на здійснення
діяльності арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) та видання
Наказу Міністерства юстиції України №
1441/5 від 29 серпня 2014 року «Про
анулювання свідоцтва про право на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора),
виданих ОСОБА_10, ОСОБА_14, ОСОБА_11 та
ОСОБА_12» в частині анулювання
свідоцтва про право на здійснення
діяльності арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) НОМЕР_1 від 30
травня 2013 року, виданого ОСОБА_14., діяли
з порушенням наведених норм Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», Порядку
контролю за діяльністю арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів),
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України № 1284/5 від 27 червня 2013
року, оскільки під час прийняття
оскаржуваних рішень не враховано
ступінь вини арбітражного керуючого,
обставини вчинення порушення, тяжкість
вчиненого ним проступку, а також факти
притягнення арбітражного керуючого до
дисциплінарної відповідальності в
минулому.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що наявні в матеріалах
справи докази та обставини справи не
дають підстав кваліфікувати вчинене
позивачем правопорушення, як грубе
порушення арбітражним керуючим
законодавства під час виконання
повноважень, що призвело до грубого
порушення прав та законних інтересів
боржника та (або) кредиторів боржника
(банкрута), за котре мало б місце
застосування позбавлення права на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) як
крайнього заходу дисциплінарного
стягнення, що накладається на
арбітражного керуючого.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що
відповідачами не надано суду належних
та допустимих доказів того, що
оскаржувані рішення прийнято
обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх
обставин справи, у межах повноважень та
у спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про часткову
обґрунтованість позовних вимог
арбітражного керуючого ОСОБА_14 до
Головного управління юстиції у м.
Києві, начальника відділу з питань
банкрутства Головного управління
юстиції у м. Києві Завадяка Олександра
Петровича, заступника начальника
відділу з питань банкрутства Головного
управління юстиції у м. Києві Лисовець
Альони Борисівни, головного
спеціаліста відділу з питань
банкрутства Головного управління
юстиції у м. Києві Сисоєвої Іванни
Олегівни, Міністерства юстиції України
про визнання протиправними дій,
визнання протиправними та скасування
рішення, наказу в частині та
зобов'язання вчинити певні дії.

Доводи апелянта спростовуються
вищенаведеним, матеріалами справи та
не відповідають вимогам чинного
законодавства.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів дійшла висновку про те, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Міністерства
юстиції України залишити без
задоволення, постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 23
вересня 2014 року - без змін.

Повний текст ухвали виготовлений 18
грудня 2014 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
у повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.Г. Хрімлі

Судді
О.М. Ганечко

Н.М. Літвіна

.

Головуючий суддя
Хрімлі О.Г.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.