Справа № 2а-5907/11 (6а/337/72/14)
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" грудня 2014 р.
К/800/58754/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.,

Винокурова К.С., Рецебуринського Ю.Й.,

розглянувши у порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Хортицькому районі м. Запоріжжя на
ухвалу Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 13 березня 2014 року та
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 28 жовтня 2014 року за поданням
Відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області (далі - ВДВС) про
зміну способу та порядку виконання
рішення по справі № 2а-5907/2011

за позовом ОСОБА_4

до Управління Пенсійного
фонду України в Хортицькому районі

м. Запоріжжя (далі - Управління)

про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2014 року ВДВС звернувся до суду з
поданням про зміну способу і порядку
виконання постанови Хортицького
районного суду м. Запоріжжя від 19
квітня 2011 року по справі № 2а-5907/2011.

Заяву обґрунтував тим, що постановою
Хортицького районного суду
м. Запоріжжя від 19 квітня 2011 року
зобов'язано Управління нарахувати та
виплатити ОСОБА_4 підвищення до пенсії,
передбачене статтею 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
передбаченої статтею 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» за період з 8
жовтня 2010 року по 31 грудня 2010 року та з
січня 2011 року, з урахуванням фактично
виплачених сум.

Зазначив, що через відсутність коштів в
повній мірі не виплачена нарахована
заборгованість, що на його думку є
наявними обставинами, які ускладнюють
виконання постанови суду.

Просив в частині рішення про
зобов'язання Управління нарахувати та
виплатити несплачену суму щомісячної
державної соціальної допомоги змінити
на стягнення з відповідача на користь
позивача несплаченої суми у розмірі
1657,99 грн.

Ухвалою Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 13 березня 2014 року,
залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 28 жовтня 2014
року, заяву задоволено.

Змінено спосіб виконання постанови
Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 19
квітня 2011 року по справі № 2а-5907/2011
шляхом стягнення з Управління на
користь ОСОБА_4 підвищення до пенсії,
передбаченого статтею 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни», у
розмірі 1657,99 грн.

Не погоджуючись із зазначеними
судовими рішеннями, Управління подало
касаційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати судові рішення першої і
апеляційної інстанцій та у задоволенні
заяви відмовити.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, доводи касаційної скарги, суд
касаційної інстанції вважає, що скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС України)
встановлено, що судове рішення, яким
закінчується розгляд справи в
адміністративному суді, ухвалюється
іменем України. Постанови та ухвали
суду в адміністративних справах, що
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що Хортицький районний
суд м. Запоріжжя постановою від 19
квітня 2011 року задовольнив позовні
вимоги ОСОБА_4 щодо зобов'язання
Управління нарахувати та виплатити
позивачу підвищення до пенсії,
передбачене статтею 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
виходячи з розрахунку прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного частиною 1
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», за період з 8 жовтня 2010
року по 31 грудня 2010 року та з січня 2011
року, з урахуванням фактично
виплачених сум.

Судове рішення набрало законної сили
та виконується у порядку встановленому
Законом України «Про виконавче
провадження».

Відповідно до статті 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Суд розглядає питання про відстрочення
або розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення в
десятиденний строк у судовому
засіданні з повідомленням державного
виконавця або сторони виконавчого
провадження, що звернулися із поданням
(заявою), та осіб, які беруть участь у
справі, та у виняткових випадках може
відстрочити або розстрочити виконання,
змінити чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення. Неприбуття у судове
засідання осіб, які були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
судовому розгляду.

Аналіз наведеної норми дає підстави
вважати, що суд може змінити спосіб і
порядок виконання рішення лише: 1) у
виняткових випадках; 2) за наявності
обставин, що ускладнюють його
виконання або роблять його неможливим;
3) за умови надання достатніх доказів
наявності таких обставин.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення суду слід розуміти прийняття
судом нових заходів реалізації
(виконання) рішення в разі неможливості
його виконання у спосіб і порядок,
встановлений раніше.

Зміна способу і порядку виконання
рішення суду може відбутися шляхом
заміни одного заходу примусового
виконання судового рішення іншим або
коли, при виконанні рішення
адміністративного суду, яким
присуджені певні речі або кошти,
неможливо їх повернути за їх
відсутності, що є підставою для
звернення стягнення на грошові кошти
тощо.

Даючи оцінку доказам, доданим до заяви
про зміну способу і порядку виконання
рішення суду, судами попередніх
інстанцій не встановлено обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення.

Вказана заявником підстава
неможливості виконання рішення суду
через відсутність коштів у відповідача
не дає суду можливості застосування
зміни способу і порядку виконання
цього рішення, оскільки не вичерпані
інші встановлені законом заходи
виконання рішення суду та не вирішено
питання щодо наявності бюджетних
коштів за рахунок яких можливо буде
виконати судове рішення.

Крім того, слід зазначити, що
реалізуючи своє право на захист,
позивач має право вимагати від суду
зобов'язання відповідача - суб'єкта
владних повноважень прийняти рішення
або вчинити певні дії (пункт 2 частини 4
статті 105 КАС України).

Аналіз статті 263 КАС України дає
підстави зробити висновок про те, що
суд, здійснюючи зміну способу і порядку
виконання рішення суду, не може
змінювати зміст резолютивної частини
рішення або змінити обраний судом
спосіб захисту порушеного права.

Статтею 229 КАС України передбачено, що
суд касаційної інстанції має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанцій
порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

З урахуванням того, що фактичні
обставини справи судами першої та
апеляційної інстанцій встановлено
повно та правильно, але неправильно
застосовано норми процесуального
права, що призвело до ухвалення
незаконних судових рішень, відповідно
до повноважень, наданих статтею 229 КАС
України, суд касаційної інстанції
вважає за необхідне судові рішення,
ухвалені цими судами, скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні заяви про зміну способу і
порядку виконання рішення суду.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 229, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Хортицькому
районі м. Запоріжжя задовольнити.

Ухвалу Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 13 березня 2014 року та
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 28 жовтня 2014 року скасувати.

Постановити нову ухвалу.

У задоволенні подання Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області про зміну способу
і порядку виконання постанови
Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 19 квітня 2011 року
відмовити.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
Ємельянова В.І.

Судді
Винокуров К.С.

Рецебуринський Ю.Й.