Справа № 2а-0370/3584/12
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2014р.
Справа № 9104/182588/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

Головуючого судді

Левицької Н.Г.,

судді

Обрізка І.М.,

судді

Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові

апеляційну скаргу ОСОБА_1, м.Луцьк

на ухвалу Волинського окружного
адміністративного суду від 01.11.2012р. про
залишення позовної заяви без руху у
справі №2а/0370/3584/12

за позовом ОСОБА_1, м.Луцьк

до начальника управління Державної
автомобільної інспекції Управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Волинській області, м.Луцьк

про встановлення факту, визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

29.10.2012р. позивач: ОСОБА_1 звернувся до
Волинського окружного
адміністративного суду з позовом до
начальника управління Державної
автомобільної інспекції Управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Волинській області про встановлення
факту, визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
дії, просив визнати неможливою
фіксацію порушення знаків обмеження
швидкості 50км/год. та 70км/год.
технічними засобами, передбаченими
чинним законодавством; визнати
протиправною бездіяльність начальника
управління Державної автомобільної
інспекції Управління Міністерства
внутрішніх справ України у Волинській
області щодо невиконання вимог пункту
2.1 наказу МВС України від 04.05.2011р. №177
"Про організацію діяльності
стаціонарних постів
дорожньо-патрульної служби Державної
автомобільної інспекції МВС", а саме
щодо не приведення стаціонарного поста
№1 автотраси Устилуг-Луцьк-Рівне
дорожньо-патрульної служби Державної
автомобільної інспекції Міністерства
внутрішніх справ України у
відповідність до Схеми, передбаченої
цим наказом, незабезпечення
укомплектування поста технікою для
відеофіксації порушень Правил
дорожнього руху відповідними
дорожніми знаками та
засобами;зобов'язати начальника
управління Державної автомобільної
інспекції Управління Міністерства
внутрішніх справ України у Волинській
області привести обладнання поста №1
автотраси Устилуг-Луцьк-Рівне у
відповідність до Схеми, затвердженої
наказом МВС України від 04.05.2011р. №177 "Про
організацію діяльності стаціонарних
постів дорожньо-патрульної служби
Державної автомобільної інспекції
МВС".

Ухвалою Волинського окружного
адміністративного суду від 01.11.2012р. у
справі №2а/0370/3584/12 позовну заяву ОСОБА_1
залишено без руху та надано позивачу
строк до 08.11.2012р. для усунення недоліків
позовної заяви. Рішення суду
мотивовано тим, що позовна заява подана
без додержання вимог, встановлених
ст.106 КАС України, зокрема, позивачем не
обґрунтовано правовими підставами,
відповідними доказами, документами
всіх обставин, якими він підтверджує
свої вимоги; вимога позивача про
визнання неможливою фіксацію
порушення знаків обмеження швидкості
50км/год. та 70км/год. технічними
засобами, передбаченими чинним
законодавством, означає встановлення
факту, що не передбачено ч.4 ст.105 КАС
України; позивачем не чітко визначені
позовні вимоги, не зазначено у чому, на
його думку, полягає порушення його
прав, яке саме право порушено
бездіяльністю відповідача. Крім того,
суд першої інстанції зазначив, що
позивачем не в повній мірі сплачено
судовий збір, а саме: до позовної заяви
долучено квитанцію від 25.10.2012р. №130 про
сплату судового збору в розмірі 32,19грн.
як з однієї вимоги, хоча заявлено
декілька позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, його оскаржив позивач:
ОСОБА_1, який у поданій апеляційній
скарзі, посилаючись на те, що при
винесенні даного рішення судом
неповністю з'ясовано обставини, які
мають значення для справи, висновки
суду не відповідають обставинам справи
та порушено норми матеріального та
процесуального права, просив скасувати
оскаржувану ухвалу та направити справу
для продовження розгляду до суду
першої інстанції.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, тому
колегія суддів, у відповідності до
вимог ст.197 КАС України, вважає можливим
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки таку може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у
справі, перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги
у їх сукупності, колегією суддів
апеляційного суду встановлено
наступне:

Згідно із вимогами ч.ч.1, 2 ст.106 КАС
України, у позовній заяві зазначаються:
1) найменування адміністративного суду,
до якого подається позовна заява; 2) ім'я
(найменування) позивача, поштова
адреса, а також номер засобу зв'язку,
адреса електронної пошти, якщо такі є; 3)
ім'я (найменування) відповідача, посада
і місце служби посадової чи службової
особи, поштова адреса, а також номер
засобу зв'язку, адреса електронної
пошти, якщо такі відомі; 4) зміст
позовних вимог згідно з частинами
четвертою і п'ятою статті 105 цього
Кодексу і виклад обставин, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги, а в
разі подання позову до декількох
відповідачів, - зміст позовних вимог
щодо кожного з відповідачів; 5) у разі
необхідності - клопотання про
звільнення від сплати судового збору;
про звільнення від оплати правової
допомоги і забезпечення надання
правової допомоги, якщо відповідний
орган відмовив особі у забезпеченні
правової допомоги; про призначення
судової експертизи; про витребування
доказів; про виклик свідків тощо; 6)
перелік документів та інших
матеріалів, що додаються. На
підтвердження обставин, якими
обґрунтовуються позовні вимоги,
позивач надає докази, а в разі
неможливості - зазначає докази, які не
може самостійно надати, із зазначенням
причин неможливості подання таких
доказів.

Відповідно до вимог ч.ч.4, 5 ст.105 КАС
України, адміністративний позов може
містити вимоги про: 1) скасування або
визнання нечинним рішення відповідача
- суб'єкта владних повноважень повністю
чи окремих його положень; 2)
зобов'язання відповідача - суб'єкта
владних повноважень прийняти рішення
або вчинити певні дії; 3) зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних
повноважень утриматися від вчинення
певних дій; 4) стягнення з відповідача -
суб'єкта владних повноважень коштів на
відшкодування шкоди, завданої його
незаконним рішенням, дією або
бездіяльністю; 5) виконання зупиненої
чи невчиненої дії; 6) встановлення
наявності чи відсутності компетенції
(повноважень) суб'єкта владних
повноважень; 7) примусове відчуження
земельної ділянки, інших об'єктів
нерухомого майна, що на ній розміщені, з
мотивів суспільної необхідності.
Адміністративний позов суб'єкта
владних повноважень може містити інші
вимоги у випадках, встановлених
законом.

Згідно із вимогами ч.1 ст.108 КАС України,
суддя, встановивши, що позовну заяву
подано без додержання вимог,
встановлених статтею 106 цього Кодексу,
постановляє ухвалу про залишення
позовної заяви без руху, у якій
зазначаються недоліки позовної заяви,
спосіб їх усунення і встановлюється
строк, достатній для усунення
недоліків. Копія ухвали про залишення
позовної заяви без руху невідкладно
надсилається особі, що звернулася із
позовною заявою.

Згідно із вимогами ч.2 ст.4 Закону
України "Про судовий збір", розмір
судового збору за подання до
адміністративного суду
адміністративного позову немайнового
характеру становить 0,03 розміру
мінімальної заробітної плати, тобто
32,19грн.

Колегія суддів апеляційного
адміністративного суду зазначає, що
позивачем подано адміністративний
позов, який містить декілька вимог
немайнового характеру, відтак, судовий
збір сплачено у повному розмірі, а
висновки суду першої інстанції про те,
що ОСОБА_1 не в повній мірі сплачено
судовий збір, не ґрунтуються на нормах
законодавства України.

Стосовно інших недоліків позовної
заяви позивача, на які посилався суд
першої інстанції як на підставу
залишення позовної заяви без розгляду,
суд апеляційної інстанції зазначає, що
дотримання вимог ст.106 КАС України при
поданні позовної заяви є обов'язковим.
В той же час, суд не повинен формально
ставитись до виконання цього
повноваження позивачем, оскільки
виявлений недолік повинен бути таким,
що перешкоджає суду вирішити питання
про відкриття провадження в
адміністративній справі.

Для постановлення ухвали про залишення
позовної заяви без руху виявлені судом
недоліки повинні бути такими, що
перешкоджають вирішенню питання про
відкриття провадження в
адміністративній справі, тобто суд не
повинен тлумачити положення КАС
України у такий спосіб, щоб створювати
штучні перешкоди для доступу до
правосуддя в адміністративній справі.
Крім того, вказівки суду на недоліки
позовної заяви і спосіб їх усунення
мають бути чіткими і зрозумілими.

Щодо стосується незазначення доказів
на підтвердження обставин, якими
обґрунтовуються позовні вимоги, та не
чіткого формулювання позовних вимог,
слід вказати наступне:

Згідно із вимогами ч.4 ст.11 КАС України,
суд вживає передбаченні законом
заходи, необхідні для з'ясування всіх
обставин справи, у тому числі щодо
виявлення та витребування доказів з
власної ініціативи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що
вказані дії повинен здійснювати суддя
в процесі підготовки справи до
судового розгляду та в процесі
попереднього судового засідання з
метою забезпечення всебічного та
об'єктивного вирішення справи протягом
розумного строку, як це передбачено
ст.ст.110-111 КАС України.

Крім цього, слід зазначити, що ст.106 КАС
України не виставлено жодної вимоги до
позивача в частині долучення ним копій
документів, завірених у встановленому
порядку, а відтак недоліки у оформленні
відповідних доказів не є підставою для
залишення позовної заяви без руху. При
цьому слід врахувати, що суд в разі
потреби може витребувати такі
документи в оригіналі або належним
чином завірені під час судового
розгляду справи.

Враховуючи викладене, апеляційний суд
вважає, що суд першої інстанції прийшов
до передчасного висновку про наявність
підстав для залишення позовної заяви
без руху, чим позбавив позивача
можливості захистити свої права та
інтереси, відповідно порушив його
права на захист прав, свобод та
інтересів і розгляд справи в
адміністративному суді, гарантовані
ст.6 КАС України.

Таким чином, апеляційний суд приходить
до переконання про порушення судом
першої інстанції норм процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення питання, відтак, оскаржувана
ухвала підлягає скасуванню, а справа
направленню до цього ж суду для
продовження її розгляду по суті.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.199 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право скасувати ухвалу
суду, яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направити
справу для продовження розгляду.

Згідно із вимогами п.4 ст.204 КАС України,
підставами для скасування ухвали суду,
яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направлення
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції є порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

Керуючись вимогами ст.ст.160, 195, 197, 199, 204,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1, м.Луцьк на
ухвалу Волинського окружного
адміністративного суду від 01.11.2012р. про
залишення позовної заяви без руху у
справі №2а/0370/3584/12 за позовом ОСОБА_1,
м.Луцьк до начальника управління
Державної автомобільної інспекції
Управління Міністерства внутрішніх
справ України у Волинській області,
м.Луцьк про встановлення факту,
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити дії, -
задоволити.

2. Ухвалу Волинського окружного
адміністративного суду від 01.11.2012р. про
залишення позовної заяви без руху у
справі №2а/0370/3584/12 за позовом ОСОБА_1,
м.Луцьк до начальника управління
Державної автомобільної інспекції
Управління Міністерства внутрішніх
справ України у Волинській області,
м.Луцьк про встановлення факту,
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити дії, - скасувати
та направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду є остаточною
та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
Н.Г.
Левицька

Суддя
І.М.
Обрізко

Суддя
В.П.
Сапіга