Справа № 806/3966/14
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року
Житомир справа № 806/3966/14

категорія 8.3.13

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Липи В.А.,

за участі секретаря Костарчука О.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Житомирської
об"єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області, за
участі Прокуратури Житомирського
району про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 06.03.2013
року,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного
суду з позовом, у якому просить визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області від
06.03.2013 № , яким підприємцю
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем: земельний податок з
фізичних осіб у сумі 658097,30 грн.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги
позивач зазначив, що посадовими
особами Житомирської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області в період з 16.01.2013
по 22.01.2013 було проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_1
з питань правильності нарахування та
сплати земельного податку з фізичних
осіб до бюджету за період з 31.07.2009 по
31.12.2012, результати якої оформлено актом
перевірки від 25.01.2013 № 51/1701/НОМЕР_2. Під
час проведеної перевірки податковий
орган зробив висновок про порушення
вимог пункту 274.1 статті 274 Податкового
кодексу України, в результаті чого
занижено податкове зобов'язання по
платі за землю з фізичних осіб у сумі
658097,30 грн згідно розрахунку. Позивач не
погоджується з висновками податкового
органу викладеними в акті перевірки та
прийнятим на його підставі податковим
повідомленням-рішенням, вважає його
протиправним, безпідставним та
необґрунтованим, а тому просить
скасувати його в повному обсязі.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
судового засідання повідомлений
вчасно та належним чином. Надав до суду
заяву про розгляд справи без його
участі.

Представник відповідача в судовому
засідання позовні вимоги не визнав,
просив відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Прокурор у судове засідання не
з'явився, про час та місце судового
засідання повідомлений вчасно та
належним чином. Надав до суду письмові
пояснення, в яких просив відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, розглянувши подані
представниками сторін документи і
матеріали, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд приходить до висновку про
відмову в задоволенні позовних вимог
виходячи зі слідуючого.

ОСОБА_1 як платник податків перебуває
на податковому обліку в Житомирській
об'єднаній державній податковій
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області.

Виходячи зі змісту п.1.1. ст. 1
Податкового кодексу України відносини,
що виникають у сфері справляння
податків і зборів, зокрема, визначення
вичерпного переліку податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства з 01.01.2011 року
врегульовано Положеннями Податкового
кодексу України.

Згідно зі ст. 61 Податкового кодексу
України, податковий контроль - система
заходів, що вживаються контролюючими
органами з метою контролю правильності
нарахування, повноти і своєчасності
сплати податків і зборів, а також
дотримання законодавства з питань
регулювання обігу готівки, проведення
розрахункових та касових операцій,
патентування, ліцензування та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Податкового
кодексу України, контролюючими
органами є органи доходів і зборів -
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування єдиної
державної податкової, державної митної
політики в частині адміністрування
податків і зборів, митних платежів та
реалізує державну податкову, державну
митну політику, забезпечує формування
та реалізацію державної політики з
адміністрування єдиного внеску,
забезпечує формування та реалізацію
державної політики у сфері боротьби з
правопорушеннями при застосуванні
податкового та митного законодавства,
а також законодавства з питань сплати
єдиного внеску (далі - центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику), його
територіальні органи.

Статтею 62 Податкового кодексу України
встановлено, що податковий контроль
здійснюється шляхом: ведення обліку
платників податків;
інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності органів
державної податкової служби; перевірок
та звірок відповідно до вимог цього
Кодексу, а також перевірок щодо
дотримання законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, у порядку,
встановленому законами України, що
регулюють відповідну сферу
правовідносин.

У відповідності до п. 75.1 статті 75
Податкового кодексу України,
контролюючі органи мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки
проводяться органами державної
податкової служби в межах їх
повноважень виключно у випадках та у
порядку, встановлених цим Кодексом, а
фактичні перевірки - цим Кодексом та
іншими законами України, контроль за
дотриманням яких покладено на органи
державної податкової служби.

Згідно зі пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового
кодексу України, документальною
перевіркою вважається перевірка,
предметом якої є своєчасність,
достовірність, повнота нарахування та
сплати усіх передбачених цим Кодексом
податків та зборів, а також дотримання
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
дотримання роботодавцем законодавства
щодо укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
платників податків.

Документальна позапланова перевірка
не передбачається у плані роботи
контролюючого органу і проводиться за
наявності хоча б однієї з обставин,
визначених цим Кодексом.

Нормами статті 78 Податкового кодексу
України встановлено, що про проведення
документальної позапланової перевірки
керівник контролюючого органу приймає
рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної
позапланової перевірки платника
податків надається лише у випадку, коли
йому до початку проведення зазначеної
перевірки вручено під розписку копію
наказу про проведення документальної
позапланової перевірки.

Згідно зі ст. 79 Податкового кодексу
України, документальна позапланова
невиїзна перевірка проводиться
посадовими особами контролюючого
органу виключно на підставі рішення
керівника контролюючого органу,
оформленого наказом, та за умови
надіслання платнику податків
рекомендованим листом із
повідомленням про вручення або
вручення йому чи його уповноваженому
представнику під розписку копії наказу
про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки та
письмового повідомлення про дату
початку та місце проведення такої
перевірки.

Виконання умов цієї статті надає
посадовим особам контролюючого органу
право розпочати проведення
документальної невиїзної перевірки.

Присутність платників податків під час
проведення документальних невиїзних
перевірок не обов'язкова.

Встановлено, що в період з 16.01.2013 по
22.01.2013 працівниками Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області на
підставі наказу № 11 від 16.01.2013 та
відповідно до статей 20, 78, 79 ПК України
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку ОСОБА_1 з питань
правильності нарахування та сплати
земельного податку з фізичних осіб до
бюджету за період з 31.07.2009 по 31.12.2012,
результати якої оформлено актом
перевірки від 25.01.2013 № 51/1701/НОМЕР_2.

Повідомлення № 5/Я/17-01 від 16.01.2013 вручено
під розписку ОСОБА_2, уповноваженому
представнику.

Перевірку проведено з відома ОСОБА_1

Зазначеним актом зафіксовано
порушення ФОП ОСОБА_1 вимог пункту 274.1
статті 274 Податкового кодексу України,
в результаті чого занижено податкове
зобов'язання по платі за землю з
фізичних осіб у сумі 658097,30 грн згідно
розрахунку.

За результатами перевірки та на
підставі акту перевірки Житомирською
ОДПІ Головного управління Міндоходів у
Житомирській області було прийнято
податкове повідомлення-рішення від
06.03.2013 № , яким підприємцю
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем: земельний податок з
фізичних осіб у сумі 658097,30 грн.

Встановлено, що 31 липня 2009 року між
ОСОБА_1 та Приватним підприємством
"Канпол і К." укладено договору
купівлі-продажу земельної ділянки №
6422.

Згідно зі п. 1 даного договору Приватне
підприємство "Канпол і К." передало у
власність - продало, а громадянин
ОСОБА_1 прийняв у власність - купив
земельну ділянку площею 15,0341 га, яка
знаходиться на території Тетерівської
сільської ради в селі Тетерівка
Житомирського району Житомирської
області по вул. Кооперативній. Земельна
ділянка відчужується без зміни її
цільового призначення - для
обслуговування викуплених приміщень
звірогосподарства та комерційних
цілей.

Статтею 206 Земельного кодексу України
встановлено, що використання землі в
Україні є платним. Об'єктом плати за
землю є земельна ділянка. Плата за
землю справляється відповідно до
закону.

Відповідно до п. 269.1 ст. 269 Податкового
кодексу України, платниками земельного
податку є: власники земельних ділянок,
земельних часток (паїв);
землекористувачі.

Статтею 270 Податкового кодексу України
передбачено, що об'єктами
оподаткування є: земельні ділянки, які
перебувають у власності або
користуванні та земельні частки (паї),
які перебувають у власності.

Згідно зі п. 271.1 ст. 271 Податкового
кодексу України, базою оподаткування є:
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок з урахуванням коефіцієнта
індексації, визначеного відповідно до
порядку, встановленого цим розділом та
площа земельних ділянок, нормативну
грошову оцінку яких не проведено.

Відповідно до вимог ст. 274 Податкового
кодексу України, ставка податку за
земельні ділянки, нормативну грошову
оцінку яких проведено, встановлюється
у розмірі 1 відсотка від їх нормативної
грошової оцінки, за винятком земельних
ділянок, зазначених у статтях 272, 273, 276
цього Кодексу.

Пунктом 286.5. ст. 286 Податкового кодексу
України встановлено, що нарахування
фізичним особам сум податку
проводиться органами державної
податкової служби, які видають
платникові до 1 липня поточного року
податкове повідомлення-рішення про
внесення податку за формою,
встановленою у порядку визначеному
статтею 58 цього Кодексу.

Згідно зі п. 287.1 статті 287 Податкового
кодексу України, власники землі та
землекористувачі сплачують плату за
землю з дня виникнення права власності
або права користування земельною
ділянкою.

У зв'язку з викладеним, суд вважає, що
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення винесене
відповідачем правомірно, а тому
відсутні законні підстави для
задоволення адміністративного позову.

Керуючись статтями 86, 158-163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

постановив:

Відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
В.А.
Липа

Повний текст постанови виготовлено: 25
листопада 2014 р.