Справа № 12993/12/2070
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" грудня 2014 р. м. Київ
К/800/37769/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

головуючого: Мороз Л.Л.,

суддів: Горбатюка С.А.,

Леонтович К.Г.,

розглянувши у порядку письмового
провадження касаційні скарги ПАТ
"Кросс-п/ф "Зоря" та представника ПАТ
"Кросс-п/ф "Зоря" на постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 02.07.2013 року
у справі за позовом ПАТ "Кросс-п/ф "Зоря"
до Державної екологічної інспекції у
Харківській області за участю
Харківської міжрайонної прокуратури
про визнання дій незаконними,

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство "Кросс -
п/ф "Зоря" звернулось до Харківського
окружного адміністративного суду з
позовом до Державної екологічної
інспекції у Харківській області, в
якому просив суд: визнати
протиправними дії Державної
екологічної інспекції у Харківській
області, які полягають у проведенні
позапланової перевірки на підставі
листа Харківської міжрайонної
прокуратури від 13.09.2012 року № 04-48-462-12 та
складанні акта обстеження (дотримання
вимог природоохоронного
законодавства) від 14.09.2012 року № 03-30/204
та акта обстеження засміченої
земельної ділянку (до акта перевірки
дотримання вимог природоохоронного
законодавства) від 14.09.2012 року № 03-30/294-
зем.1; скасувати вимогу Державної
екологічної інспекції у Харківській
області, складену у формі претензії №
238 від 23.10.2012 року вих. №4993/01-21/03-12;
скасувати вимогу Державної
екологічної інспекції у Харківській
області, складену у формі претензії №
239 від 23.10.2012 року вих. № 4994/01-21/03-12;
скасувати вимогу Державної
екологічної інспекції у Харківській
області, складену у формі претензії №
240 від 23.10.2012 року вих. № 4995/01-21/03-12.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 05.03.2013 року
позовні вимоги задоволено: визнано
протиправними дії Державної
екологічної інспекції у Харківській
області, які полягають у проведенні
позапланової перевірки на підставі
листа Харківської міжрайонної
прокуратури від 13.09.2012 року № 04-48-462-12 та
складанні акта обстеження (дотримання
вимог природоохоронного
законодавства) від 14.09.2012 року №03-30/204 та
акта обстеження засміченої земельної
ділянку (до акта перевірки дотримання
вимог природоохоронного
законодавства) від 14.09.2012 року № 03-30/294-
зем.1.; скасовано вимогу Державної
екологічної інспекції у Харківській
області, складену у формі претензії №
238 від 23.10.2012 року вих. №4993/01-21/03-12;
скасовано вимогу Державної
екологічної інспекції у Харківській
області, складену у формі претензії №
239 від 23.10.2012 року вих. № 4994/01-21/03-12;
скасовано вимогу Державної
екологічної інспекції у Харківській
області, складену у формі претензії №
240 від 23.10.2012 року вих. № 4995/01-21/03-12.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 02.07.2013 року
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 05.03.2013 року
скасовано та прийнято нову постанову,
якою у позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції у справі, ПАТ
"Кросс-п/ф "Зоря" та представник ПАТ
"Кросс-п/ф "Зоря" подали до Вищого
адміністративного суду України
касаційні скарги у яких, посилаючись на
порушення судом норм процесуального та
матеріального права, просять скасувати
рішення суду апеляційної інстанції та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційних скарг,
проаналізувавши правильність
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційні скарги
підлягають частковому задоволенню з
таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права,
на які не було посилання в касаційній
скарзі.

Судами попередніх інстанцій було
встановлено, що 14.09.2012 року проведено
обстеження земельних ділянок, які
знаходяться біля території ПАТ
"Кросс-п/ф "Зоря" та на території
Пономаренківської сільської ради
Харківського району Харківської
області.

У ході проведеного обстеження,
зроблено висновок, що позивач порушив
законодавство про охорону
навколишнього природного середовища,
чим заподіяв державі шкоду на загальну
суму 732100,19 грн.

За наслідками проведеного обстеження,
інспекцією складено акт обстеження
(дотримання вимог природоохоронного
законодавства) № 03-30/204 від 14.09.2012 року,
акт обстеження засміченої земельної
ділянки (до акта перевірки дотримання
вимог природоохоронного
законодавства) № 03-30/294-земі від 14.09.2012
року та складені претензії:

1. № 238 від 23.10.2012 року вих. № 4993/01-21/03-12,
згідно якої позивачеві заявлено
претензію щодо відшкодування збитків
за забруднення земельних ресурсів
через порушення природоохоронного
законодавства у розмірі 58036,72 грн.;

2. № 239 від 23.10.2012 року вих. № 4994/01-21/03-12,
згідно якої позивачеві заявлено
претензію щодо відшкодування збитків
за забруднення земельних ресурсів
через порушення природоохоронного
законодавства у розмірі 667546,35 грн.;

3. № 240 від 23.10.2012 року вих. № 4995/01-21/03-12,
згідно якої позивачеві заявлено
претензію щодо відшкодування збитків
за забруднення земельних ресурсів
через порушення природоохоронного
законодавства у розмірі 6517,12 грн.

Вирішуючи спір у частині вимог про
визнання протиправними дій
відповідача щодо складання актів
обстеження земельної ділянки, суди
керувалися тим, що справа підлягає
розгляду адміністративним судом. Проте
цей висновок не можна визнати
обґрунтованим.

У цьому випадку акти обстеження, в
якому відображено узагальнений опис
виявлених порушень законодавства, що в
свою чергу відповідає встановленим
правилам складання актів, не є
правовими документами, які
встановлюють відповідальність
суб'єкта господарювання та, відповідно,
не є актом індивідуальної дії у
розумінні частини першої статті 17 КАС.

За змістом статті 10 Закону України від
05.04.2007 року № 877-V "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" суб'єкт
господарювання під час здійснення
державного нагляду (контролю) має
право, зокрема, оскаржувати в
установленому законом порядку
неправомірні дії органів державного
нагляду (контролю) та їх посадових осіб.

Диспозиція цієї статті передбачає
оскарження дій службової особи, які
пов'язані з порушенням порядку
проведення перевірки (ревізії),
наприклад із порушенням трудового
розпорядку такою особою під час
проведення ревізії; дій, які полягають
у перевищенні повноважень службовою
особою щодо обмеження прав у
можливості ознайомлення з
результатами контрольного заходу,
(ревізії); дій щодо проведення ревізії
без установлених законом підстав
та/або з порушенням чинного
законодавства тощо.

Дії службової особи щодо складання
актів не можуть бути предметом
розгляду у суді, оскільки дії, пов'язані
зі складанням актів, є обов'язковими,
тоді як висновки, зазначені в актах,
такими не є.

Обов'язковою ознакою дій суб'єкта
владних повноважень, які можуть бути
оскаржені до суду, є те, що вони
безпосередньо породжують певні
правові наслідки для суб'єктів
відповідних правовідносин і мають
обов'язковий характер. Висновки,
викладені у акті, не породжують
обов'язкових юридичних наслідків.
Водночас судження контролюючого
органу є висновками тільки
контролюючого органу, зазначення яких
в акті перевірки не суперечить чинному
законодавству. Такі твердження акта
можуть бути підтверджені або
спростовані судом у разі спору, у якому
акт буде досліджуватись як один з
доказів по справі.

Позивач фактично оскаржує акти огляду
земельної ділянки, дії щодо їх
складення, що унеможливлює розгляд
такого спору в судовому порядку

Крім того, позивач оскаржив та вважав
незаконними, а суд першої інстанції
скасував «вимоги» відповідача
направлені на адресу позивача.

Суд апеляційної інстанції правильно
зазначив, що такі висновки є
помилковими, з огляду на зміст
оскаржених документів. Дані документи
є претензіями, та не містять
обов'язкового характеру для позивача, а
відповідно не є актами суб'єкта владних
повноважень у розумінні статті 17 КАС.

При цьому, не було враховано, що згідно
з пунктом 1 частини першої статті 157 КАС
суд закриває провадження у справі, якщо
її не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

У касаційних скаргах позивач зазначає,
що зазначені претензії не є
претензіями, передбаченими статтею 6
ГПК України, а є актом суб'єкта владних
повноважень, пред'явлення таких
претензій передбачено серед
повноважень відповідача, передбачених
пунктом «ґ» частини 1 статті 20-2 Закону
України «Про охорону навколишнього
природного середовища».

На думку колегії суддів, той факт, що
надіслання таких претензій
передбачено серед повноважень
Державної екологічної інспекції не
змінює їх правового значення як
документів, у яких висловлена
пропозиція добровільно виконати певні
дії з метою досудового врегулювання
спору. Безпосередньо самі по собі
претензії не встановлюють обов'язків.

Так, зі змісту претензій вбачається
позиція відповідача щодо порушника та
пропозиція сплатити шкоду в
добровільному порядку, та застереження
щодо можливого звернення до
господарського суду.

Крім того, за змістом статті 20 Закону
України «Про охорону навколишнього
природного середовища» обов'язковими є
саме рішення спеціального
уповноваженого органу з питань
екології та природних ресурсів. Проте,
претензія не є формою рішення
Державної екологічної інспекції.

Разом з тим, спір у частині позовних
вимог щодо визнання протиправними дії
Державної екологічної інспекції у
Харківській області, які полягають у
проведенні позапланової перевірки на
підставі листа Харківської
міжрайонної прокуратури від 13.09.2012 року
№ 04-48-462-12, є адміністративним та
підлягає вирішенню з урахуванням
доводів сторін та всебічного
з'ясування усіх обставин справи.

Частинами 4 та 5 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
на суд покладається обов'язок вживати
передбачені законом заходи, необхідні
для з'ясування всіх обставин у справі.

Проте, судами попередніх інстанцій в
порушення вказаних норм
процесуального права не було враховано
всіх обставин справи, що мають значення
для правильного вирішення спору.

Статтею 159 Кодексу адміністративного
судочинства України визначено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Враховуючи, що передбачені
процесуальним законодавством межі
перегляду справи в касаційній
інстанції не дають їй права
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені
попередніми судовими інстанціями,
оскаржувані судові рішення у справі
підлягають скасуванню з направленням
справи на новий судовий розгляд до суду
першої інстанції відповідно до частини
2 статті 227 Кодексу адміністративного
судочинства України.

При новому розгляді справи суду слід
врахувати наведене і в залежності від
встановленого вирішити справу.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційні скарги ПАТ "Кросс-п/ф "Зоря" та
представника ПАТ "Кросс-п/ф "Зоря"
задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 02.07.2013 року
та постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 05.03.2013 року
у цій справі скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: