Справа № 825/3909/14
Суддя: Смірнова О.Є.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 року Чернігів
Справа № 825/3909/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді
Смірнової О.Є.,

за участю секретаря
Гайдука С.В.,

позивача
ОСОБА_1,

представників відповідача
Коляди І.В.,

Коросташовець
Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за
адміністративним позовом фізичної
особи, що проводить незалежну
професійну діяльність, ОСОБА_1 до
Державної податкової інспекції у м.
Чернігові Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області про
визнання протиправними та скасування
вимоги та рішення,

В С Т А Н О В И В:

24.09.2014 ОСОБА_1, як фізична особа, що
проводить незалежну професійну
діяльність (далі - ОСОБА_1) звернулась до
суду з адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Чернігові Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області
(далі - ДПІ у м. Чернігові) про:

- визнання протиправною та скасування
вимоги ДПІ у м. Чернігові про сплату
боргу (недоїмки) від 08.09.2014 № Ф-019;

- визнання протиправним та скасування
рішення ДПІ у м. Чернігові про
застосування штрафних санкцій за
донарахування територіальним органом
доходів і зборів або платником
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску від 18.09.2014 № .

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач
зазначив, що відповідачем складено акт
від 08.09.2014 № 2065/17/НОМЕР_2 «Про результати
документальної планової виїзної
перевірки фізичної особи, яка
провадить незалежну професійну
діяльність ОСОБА_1, щодо достовірності,
повноти нарахування та сплати податків
і зборів за період з 01.01.2011 по 31.12.2013,
дотримання законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками, правильності
нарахування, обчислення та сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
виконання вимог валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2011 по
31.12.2014» (далі-Акт перевірки), який не
відповідає вимогам чинного
законодавства та нормам матеріального
права, а саме п. 2 ст. 2, ст. 8 та п. 2 ст. 13
Закону України від 08.07.2010 № 2464 «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

В розділі «Висновок» акта перевірки
встановлено заниження за період з
01.01.2011 по 31.12.2013 суми доходу, на який
нараховується єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в розмірі 210 737,08
грн.

На підставі вказаного акта перевірки
податковим органом винесено вимогу про
сплату боргу (недоїмки) від 08.09.2014 № Ф-019,
якою визначено суму недоїмки зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у сумі
73 125,76 грн. та рішення від 18.09.2014 №
про застосування штрафних санкцій у
сумі 8 013,35 грн. за донарахування органом
доходів і зборів або платником
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі -єдиний
внесок).

Позивач заперечує проти висновку
податкового органу про донарахування
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
оскільки показник звітності
приватного нотаріуса «сума чистого
доходу за один місяць» не співпадає з
фактичним показниками сум чистого
доходу, наведеними у Книзі обліку
доходів і витрат за відповідний місяць,
мотивуючи свої вимоги тим, що на
підставі п. 1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» фізична особа,
що проводить незалежну професійну
діяльність ОСОБА_1 зареєстрована як
платник єдиного соціального внеску та
перебуває на обліку в ДПІ у м. Чернігові
і відповідно до поданого річного звіту
за 2011-2013 роки нею самостійно було
нараховано єдиний внесок та сплачено у
повному обсязі. Строки сплати єдиного
внеску позивач не порушив.

Позивач наголосив на тому, що
законодавством визначено, що єдиний
внесок не відноситься до податків, так
як Податковим кодексом України
визначений виключний перелік податків
та зборів. Крім того, позивач звернув
увагу на те, що в результаті проведеної
перевірки суми доходу (прибутку)
отриманого від діяльності що підлягає
обкладення податком не збільшили, а
визнали що вони задекларовані вірно.

Позивач в судовому засіданні підтримав
позовні вимоги, посилаючись на
обставини, зазначені у позові з
наданням додаткових пояснень.

Представники відповідача проти позову
заперечили та просили у його
задоволенні відмовити, зазначивши, що
ДПІ у м. Чернігові діяла в межах,
визначених податковим законодавством.
Так, перевіркою правильності
нарахування єдиного внеску з сум
доходу, на який нараховується єдиний
внесок у розмірі 34,7 % встановлено
порушення пп. 2 п. 1 ст. 7 та п. 11 ст. 8, п. 5 та
п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування». Дані Книги
обліку доходів і витрат
використовуються самозайнятою особою
для заповнення податкової декларації
за звітний податковий період. Обсяг
фактично отриманого доходу помісячно
було визначено податковим органом в
ході проведення перевірки на підставі
наданої на перевірку Книги обліку
доходів і витрат.

На підставі викладеного в запереченнях
проти позову, відповідач вважає, що Акт
перевірки складено в межах наданих
повноважень і компетенції
уповноваженими посадовими особами
органу доходів і зборів, якими було
вчинено всі передбачені заходи щодо
проведення перевірки та є необхідними
для виконання контролюючими органами
покладених на них функцій та завдань
відповідно до норм Податкового кодексу
України. На думку представників
відповідача, податковий орган дійшов
правомірного висновку про
донарахування єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з тим,
що показник звітності приватного
нотаріуса «сума чистого доходу за один
місяць» не співпадає з фактичним
показниками сум чистого доходу,
наведеними у Книзі обліку доходів і
витрат за відповідний місяць.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення представників сторін,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
прийшов до висновку про наступне.

08.02.1999 ОСОБА_1 зареєстрована як фізична
особа, яка займається незалежною
професійною діяльністю, Обласним
управлінням юстиції в Чернігівській
області (реєстраційне посвідчення
НОМЕР_3), свідоцтво про право на заняття
нотаріальною діяльністю НОМЕР_4 від
20.01.1997, реєстраційний номер облікової
картки платника податків з Державного
реєстру фізичних осіб - платників
податку - НОМЕР_2. (а. с. 41-44).

Вид діяльності за КВЕД - 74.11.2 -
нотаріальна та інша юридична
діяльність.

Місце здійснення діяльності ОСОБА_1, як
фізичної особи, яка займається
незалежною професійною діяльністю
(згідно свідоцтва про державну
реєстрацію): АДРЕСА_1

Відповідно, перевіряючи підстави
проведення перевірки позивача, судом
встановлено, що відповідно до
направлень від 18.08.2014 № 2395 та від 21.08.2014
№ 2454 начальником відділу
контрольно-перевірочної роботи
доходів і зборів з фізичних осіб
управління доходів і зборів з фізичних
осіб та головним державним
ревізором-інспектором відділу
контрольно-перевірочної роботи
доходів і зборів з фізичних осіб
управління доходів і зборів з фізичних
осіб ДПІ у м. Чернігові на підставі
вимог пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 77.4 ст. 77
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№ 2755, Закону України від 08.07.2010 № 2464
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», Інструкції про
порядок нарахування і сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування № 21-5 проведено
документальну планову виїзну
перевірку фізичної особи, яка
провадить незалежну професійну
діяльність, ОСОБА_1, про що ДПІ у м.
Чернігові складено акт від 08.09.2014 №
2065/17/НОМЕР_2 «Про результати
документальної планової виїзної
перевірки фізичної особи, яка
провадить незалежну професійну
діяльність, ОСОБА_1, щодо достовірності,
повноти нарахування та сплати податків
і зборів за період з 01.01.2011 по 31.12.2013,
дотримання законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками, правильності
нарахування, обчислення та сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
виконання вимог валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2011 по
31.12.2014» (далі- Акт перевірки).

В розділі «Висновок» Акта перевірки
встановлено заниження за період з
01.01.2011 по 31.12.2013 суми доходу, на який
нараховується єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в розмірі 210 737,08
грн. та відповідно визначено суму
донарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за період з
01.01.2011 по 31.12.2013 у сумі 73 125,76 грн. (а. с. 25).

На підставі вказаного Акта перевірки
податковим органом винесено вимогу про
сплату боргу (недоїмки) від 08.09.2014 № Ф-019,
в якій вказано суму недоїмки єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 73 125,76
грн. (а. с. 9).

Також, на підставі даного Акту
перевірки податковим органом винесено
рішення від 18.09.2014 № про
застосування штрафних санкцій у сумі 8
013,35 грн. за донарахування органом
доходів і зборів або платником
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску. (а. с. 10).

Дані вимога та рішення про
застосування штрафних санкцій були
оскаржені в адміністративному порядку
та залишені без змін, а скарги - без
задоволення. (а. с. 35-40).

Так, в Акті перевірки вказано, що
перевіркою правильності нарахування
єдиного внеску з сум доходу, на який
нараховується єдиний внесок у розмірі
34,7 % встановлено порушення пп. 2 п. 1 ст. 7,
п. 11 ст. 8, п. 5 та п. 8 ст. 9 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування». Дані Книги
обліку доходів і витрат
використовуються самозайнятою особою
для заповнення податкової декларації
за звітний податковий період. Обсяг
фактично отриманого доходу помісячно
було визначено податковим органом в
ході проведення перевірки на підставі
наданої на перевірку Книги обліку
доходів і витрат.

На думку ДПІ у м. Чернігові єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування донараховано у
зв'язку з тим, що показник звітності
приватного нотаріуса «сума чистого
доходу за один місяць» не співпадає з
фактичним показниками сум чистого
доходу, наведеними у Книзі обліку
доходів і витрат за відповідний місяць.

Досліджуючи підстави викладеного в
Акті перевірки висновку, суд аналізує
наступні правові норми.

Порядок нарахування, обчислення та
сплати єдиного внеску визначається
Законом України від 08.07.2010 № 2464 «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (далі - Закон №
2464).

Згідно із ст. 9 Закону № 2464 обчислення
єдиного внеску здійснюється на
підставі бухгалтерських та інших
документів, відповідно до яких
провадиться нарахування (обчислення)
або які підтверджують нарахування
(обчислення) виплат (доходу), на які
відповідно до цього Закону
нараховується єдиний внесок.

Вказаною нормою встановлюються
особливості сплати єдиного внеску для
різних платників, перелік яких
визначений у ст. 4 Закону № 2464.
Відповідно до п. 5 ч. 1 зазначеної статті
платниками єдиного внеску є особи, які
забезпечують себе роботою самостійно -
займаються незалежною професійною
діяльністю, а саме нотаріальною
діяльністю, та отримують дохід
безпосередньо від цієї діяльності, за
умови, що такі особи не є найманими
працівниками чи підприємцями.

Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платники
єдиного внеску, зазначені у п. 5 ч. 1 ст. 4
цього Закону, зобов'язані сплачувати
єдиний внесок, нарахований за
календарний рік, до 1 травня наступного
року. Періодом, за який платники
єдиного внеску подають звітність до
органу доходів і зборів (звітним
періодом), є календарний місяць, крім
платників, зазначених у пунктах 4 і 5 ч. 1
ст. 4 цього Закону, для яких звітним
періодом є календарний рік. Отже,
приватні нотаріуси сплачують єдиний
внесок, нарахований за календарний рік,
до 1 травня наступного року. Звітним
періодом для приватних нотаріусів
визначено календарний рік.

Порядок формування та подання
страхувальниками звіту щодо сум
нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затверджено
постановою правління Пенсійного фонду
України від 08.10.2010 № 22-2, яка
зареєстрована в Міністерстві юстиції
України 01.11.2011 за №1014/18309 та діяла до
03.12.2013.

Пунктом 3.4. даного Порядку передбачено,
що фізичні особи, які забезпечують себе
роботою самостійно - займаються
незалежною професійною діяльністю, а
саме науковою, юридичною практикою, в
тому числі адвокатською, нотаріальною
діяльністю, або особи, які провадять
релігійну (місіонерську) діяльність,
іншу подібну діяльність та отримують
дохід безпосередньо від цієї
діяльності, за умови, що такі особи не є
найманими працівниками чи
підприємцями, самі за себе формують та
подають до органів Пенсійного фонду
звіт один раз на рік до 01 травня року,
наступного за звітним періодом.
Звітним періодом для них є календарний
рік. Звіт подається за формою згідно з
додатком 5 до цього Порядку.

Аналогічне положення міститься і у п.
3.4. Порядку формування та подання
страхувальниками звіту щодо сум
нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженого
наказом Міністерства доходів і зборів
України від 09.09.2013 № 454, зареєстрованого
в Міністерстві Юстиції України від
20.09.2013 № 1628/24160.

Судом встановлена, що позивачем,
податкова звітність сформована на
підставі первинних бухгалтерських
документів, відображених в Книзі
обліку доходів та видатків. Тобто на
підставі відповідних господарських
операцій складена і подана до
податкового органу належна податкова
звітність за період, який перевірявся
відповідачем, оскільки законодавством
врегульоване питання, які документи є
підставою для проведення розрахунку.

Звіти про суми нарахованого доходу
застрахованих осіб та суми
нарахованого єдиного внеску, а саме
таблиця 3 Додатку № 5 Порядків подані:
за 2011 рік - 29.03.2012, за 2012 рік - 26.04.2013, за 2013
рік - 28.04.2014, тобто у строки, передбачені
законодавством України. (а. с. 32-34).

Відповідно до п. 2.5.2 Акта перевірки
зазначено, що подання звітів щодо сум
нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування відбувалось у
встановленому порядку, за встановленою
формою та своєчасно. (а. с. 22).

При проведенні перевірки жодних
зауважень з боку податкового органу
щодо своєчасності та форми подання
звітів не висловлено. (а. с. 211).

Суд визнає обґрунтування ДПІ у м.
Чернігова щодо права проведення
перевірки приватного нотаріуса по
нарахуванню єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування нормами п. 14.1.226
ст. 14, ст. 15, п. 178.6 ст. 178 Податкового
кодексу України, п. 4 ч. 1 ст. 1, пп. 2 п. 1 ст.
7, п. 11 ст. 8, п. 5, п. 2 та п. 8 ст. 9 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», наказів
Міністерства доходів і зборів України
від 09.09.2013 № 454 та № 455, наведеними в
запереченні на позов, однак приходить
до висновку про хибності тверджень
податкового органу про заниження суми
доходу (чистого доходу), на який
нараховується єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, та відповідно
заниження суми єдиного внеску за
період з 01.01.2011 по 31.12.2013, виходячи з
наступного.

Так, у Висновку Акта перевірки
податковим органом вказано, що
позивачем занижена сума доходу, на який
нараховується єдиний внесок, у розмірі
210 737,08 грн. та відповідно занижена сума
єдиного внеску на 73 125,76 грн. При цьому,
податковим органом проігноровано
механізм формування приватними
нотаріусами звітності з єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Відповідно до пп. 2 п. 1 ст. 7 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», єдиний внесок
нараховується для платників,
зазначених у п. 4 (крім фізичних осіб -
підприємців, які обрали спрощену
систему оподаткування) та п. 5 ч. 1 ст. 4
цього Закону, - на суму доходу
(прибутку), отриманого від їх
діяльності, що підлягає обкладенню
податком на доходи фізичних осіб, та на
суму доходу, що розподіляється між
членами сім'ї фізичних осіб -
підприємців, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності. При цьому сума єдиного
внеску не може бути меншою за розмір
мінімального страхового внеску за
кожну особу за місяць, у якому отримано
дохід (прибуток).

На підставі ст. 6 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» було видано:

постанову правління Пенсійного фонду
України від 08.10.2010 № 22-2, якою
затверджено Порядок формування та
подання страхувальниками звіту щодо
сум нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (дана постанова
діяла до 03.12.2013) (далі - Порядок № 22-2);

наказ Міністерства доходів та зборів
від 09.09.2013 № 454 «Про затвердження
Порядку формування та подання
страхувальниками звіту щодо сум
нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування,
зареєстрованого в Міністерстві
Юстиції України від 20.09.2013 № 1628/24160 (далі
- Порядок № 454).

Згідно пунктів 3.4. даних Порядків
фізичні особи, які забезпечують себе
роботою самостійно - займаються
незалежною професійною діяльністю, а
саме науковою, літературною,
артистичною, художньою, освітньою або
викладацькою, а також медичною,
юридичною практикою, у тому числі
адвокатською, нотаріальною діяльністю,
або особи, які провадять релігійну
(місіонерську) діяльність, іншу подібну
діяльність та отримують дохід
безпосередньо від цієї діяльності, за
умови, що такі особи не є найманими
працівниками чи підприємцями, самі за
себе формують та подають до органів
доходів і зборів звіт один раз на рік до
1 травня року, наступного за звітним
періодом. Звітним періодом для них є
календарний рік. Звіт подається за
формою згідно з таблицею 3 Додатка № 5
до Порядку. В таблиці 3 в другій графі
зазначається сума доходу, заявлена в
податковій декларації.

Таким чином, сума доходу, з якої
розраховується єдиний внесок в графі
«усього» таблиці 3 Додатка № 5 до
Порядку № 454 та Порядку № 22-2 має
відповідати чистому доходу, заявленому
в податковій декларації, яка подається
фізичною особою, яка забезпечує себе
роботою самостійно, до органів доходів
і зборів за результатами календарного
року.

Отже, позивачем, у визначені законом
терміни подані:

- за 2011 рік складена та подана
податкова декларація про майновий стан
і доходи, відповідно до якої сума
чистого оподатковуваного доходу, який
є базою для нарахування єдиного внеску
(пп. 2 п. 1 ст. 7 Закону № 2464), становить 224
126,78 грн. (відповідно до п. 2.2.3 Акта
перевірки правильності визначення
чистого оподатковуваного доходу не
встановлено його заниження або
завищення) (а. с. 26-27);

- за 2012 рік складена та подана податкова
декларація про майновий стан і доходи,
відповідно до якої сума чистого
оподатковуваного доходу, який є базою
для нарахування єдиного внеску (пп. 2 п. 1
ст. 7 Закону № 2464), становить 254 143,38 грн.
(відповідно до п. 2.2.3 Акта перевірки
правильності визначення чистого
оподатковуваного доходу не
встановлено його заниження або
завищення (а. с. 28-29);

- за 2013 рік складена та подана податкова
декларація про майновий стан і доходи,
відповідно до якої сума чистого
оподатковуваного доходу, який є базою
для нарахування єдиного внеску (пп. 2 п. 1
ст. 7 Закону № 2464), становить 1 398 860,08 грн.
(відповідно до п. 2.2.3 Акта перевірки
правильності визначення чистого
оподатковуваного доходу не
встановлено його заниження або
завищення (а. с. 30-31).

Таким чином, суд прийшов до висновку
про те, що позивачем дотримано вимоги
пп. 2 п. 1 ст. 7 Закону № 2464 та п. 3.4
Порядків № 22-2 та № 454, згідно яких у
графі 3 таблиці 3 Додатку № 5 вказано як
база для нарахування єдиного внеску
суму чистого оподатковуваного доходу
відповідно до поданих декларацій про
майновий стан і доходи. (а. с. 26-31).

На противагу заперечень відповідача,
суд також зазначає, що з Акта перевірки
вбачається порушення саме податковим
органом положень пп. 2 п. 1 ст. 7 Закону №
2464 та п. 3.4. Порядків № 22-2 та № 454,
оскільки всупереч встановлення в Акті
перевірки факту правильного
визначення позивачем чистого
оподатковуваного доходу (а. с. 19)
податковим органом у таблиці 22 Акта
перевірки (а. с. 21,22) вказано
непідтверджені суми загального
чистого доходу, що свідчить про
протиправність нарахування податковим
органом єдиного внеску та відповідно
протиправність Вимоги про сплату боргу
(недоїмки).

Визнаючи правомірність нарахування та
сплати єдиного внеску позивачем, суд
також вказує, що Законом України від
04.07.2013 № 406-УІІ було внесено зміни до
Закону № 2464, відповідно до яких
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
надає роз'яснення з питань
застосування законодавства, про збір
та ведення обліку єдиного внеску, а
Пенсійний фонд відповідно до
покладених на нього завдань взаємодіє
в установленому законодавством
порядку з центральним органом
виконавчої влади.

На виконання вказаної норми Закону №
2464 було видано спільний лист
Міністерства доходів та зборів України
та Пенсійного фонду України від 27.12.2013
№ 21052/5/99-99-17-03-01-16; № 36398/05.10, згідно з яким
Міністерство доходів і зборів України
та Пенсійний фонд України повідомляє,
що консультації з питань ведення
Реєстру застрахованих осіб Державного
реєстру загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
включаючи питання заповнення таблиць
5-9 Додатка 4, всіх таблиць Додатка 5,
Додатка 6 та Додатка 7 звіту щодо сум
нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкові державне
соціальне страхування, затвердженого
наказом Міністерства доходів і зборів
України від 09.09.2013 № 454 «Про
затвердження Порядку формування та
подання страхувальникам звіту щодо сум
нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування»,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 20.09.2013 за № 1628/2416, надають
органи Пенсійного фонду України.

Відповідно до роз'яснення Пенсійного
фонду України «Опис формату звіту щодо
суми нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування органами
Пенсійного фонду України відповідно до
Порядку, затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України від
08.10.2010 № 22-2, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 01.11.2010 за
№ 1014/18309, враховуючи зміни постанови
правління Пенсійного фонду № 18-1 від
23.06.2011, зміни постанови правління
Пенсійного фонду № 24-1 від 10.12.2012» -
особи, які забезпечують себе роботою
самостійно, тобто займаються
незалежною професійною діяльністю,
формують та подають звіт згідно з
таблицею 3 додатка № 5 до Порядку. У
графі 2 таблиці 3 Додатка № 5 «Сума
доходу, заявлена в податковій
декларації» відображаються в розрізі
місяців суми доходу (прибутку),
отриманого від відповідної діяльності
та задекларованого до органу
податкової служби за результатами
звітного року. При цьому слід
зазначити, що у графі 3 таблиці 3 додатка
№ 5 зазначені особи самостійно
визначають суму доходу у розрізі
кожного місяця відповідного звітного
року».

Подані звіти з єдиного внеску за 2011, 2012,
2013 роки заповнені з урахуванням
вказаних вище вимог та відповідають
приписам Закону № 2464. Звіти з єдиного
внеску подавалися своєчасно, страхові
внески сплачувались в повному обсязі.
(а. с. 32-34).

Таким чином, на спростування позиції
відповідача щодо правомірності дій ДПІ
у м. Чернігові щодо застосування для
розрахунку недоїмки п. 2 та п. 8 ст. 9
Закону № 2464, суд наголошує на тому, що
встановлений механізм визначення суми
доходу, на яку нараховується єдиний
внесок передбачав, що приватний
нотаріус самостійно визначає таку суму
доходу кожного місяця. При цьому
загальна сума річного доходу,
визначена у податковій звітності
повинна співпадати із загальними
річними показниками Книги обліку
доходів і витрат.

У даному випадку, загальна сума річного
доходу, визначена у податковій
звітності співпадає з загальними
річними показниками Книги обліку
доходів і витрат, податковим органом
жодних зауважень щодо встановленої
обставини не висловлено.

В силу Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» єдиний
соціальний внесок не відноситься до
податків, так як Податковим кодексом
України визначений виключний перелік
податків та зборів.

Відповідно до положень цього Закону
єдиний внесок це консолідований
страховий внесок сплата якого є
обов'язковою з метою забезпечення
захисту, у випадках передбачених
законодавством, прав застрахованих
осіб на отримання страхових виплат за
діючими видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування.
Тобто, основним завданням подачі
звітів про сплату єдиного внеску є
підтвердження страхового стажу та його
безперервності, де страховий стаж це
період (строк), протягом якого особа
підлягала державному соціальному
страхуванню, якою або за яку
сплачувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Як вже було зазначено, ст. 7 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» визначає базою
нарахування єдиного внеску - суму
доходу (прибутку) отриманого від
нотаріальної діяльності, що підлягають
обкладенням податком на доходи
фізичних осіб. При цьому законодавець
передбачає, що сума єдиного внеску не
може бути меншою за розмір
мінімального страхового внеску за
кожну особу за місяць, у якому отримано
дохід (прибуток). Однак, за розрахунками
таблиці 22 Акта перевірки (а. с. 21,22) деякі
місяці вийшли з нулями, що за такою
довільною, без методичного визначення
протиправною логікою, за ці місяці
приватний нотаріус не сплачувала б
єдиний внесок, і вони б не пішли до
страхового стажу, що є прямим
порушенням прав позивача на отримання
страхового стажу.

Отже, позивачем правильно, з
дотриманням всіх вимог чинного
законодавства, сформовано зобов'язання
із єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

За встановлених обставин, позовні
вимоги про визнання протиправною та
скасування вимоги ДПІ у м. Чернігові
про сплату боргу (недоїмки) від 08.09.2014 №
Ф-019 необхідно задовольнити.

Суд також бере до уваги і той факт, що
процедура нарахування і сплати
фінансових санкцій з єдиного внеску
регламентована Інструкцією про
порядок нарахування і сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженою
наказом Міністерства доходів і зборів
України від 09.09.2013 № 455, зареєстрованого
в Міністерстві Юстиції України від
19.09.2013 № 1622/24154 (далі - Інструкція № 455).

Відповідно до п.7.1 Інструкції, за
порушення норм законодавства про
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування до
платників, на яких згідно із Законом
покладено обов'язок нараховувати,
обчислювати та сплачувати єдиний
внесок, застосовуються фінансові
санкції (штрафи та пеня) відповідно до
Закону.

Оскільки у даному випадку встановлено
відсутність порушення позивачем норм
законодавства про єдиний внесок, то
відповідно відсутні правові підстави
для нарахування штрафних санкцій, тому
рішення № про застосування
штрафних санкцій суперечить вимогам
Інструкції № 455.

Також судом встановлено: в
оскаржуваному рішенні №
зазначено, що платнику донараховано 0,00
грн. єдиного внеску на
загальнодержавне соціальне
страхування та при цьому застосовано
штрафні санкції в розмірі 8 013,35 грн.

Так, згідно п.7.12 Інструкції № 455 суми
штрафів та нарахованої пені
включаються до вимоги про сплату
недоїмки, якщо їх застосування
пов'язано з виникненням та сплатою
недоїмки. Натомість, податковим
органом у рішенні про застосування
штрафних санкцій вказано на те, що дане
рішення винесено за порушення,
допущені платником єдиного внеску, які
зафіксовані у Акті перевірки від 08.09.2014
№ 2065/17/НОМЕР_2.

Тобто, податковим органом рішення про
застосування штрафних санкцій
винесено окремим рішенням, що також є
порушенням вимог Інструкції № 455.

Отже, оскільки штрафні санкції
розраховуються у відсотковому
співвідношенні до розміру
донарахованого єдиного внеску на
загальнодержавне соціальне
страхування, то донарахована в рішенні
№ сума штрафних санкцій є
необґрунтованою. Відтак, рішення про
застосування штрафних санкцій
підлягає скасуванню.

З огляду на вказаний припис
податкового законодавства, суд прийшов
до висновку, що суб'єктом владних
повноважень порушено пряму норму, якою
врегульовано владні управлінські
функції та безпідставно внесено до
Акта перевірки висновок про те, що
позивачем занижена сума доходу, на який
нараховується єдиний внесок, у розмірі
210 737,08 грн. та відповідно занижена сума
єдиного внеску на 73 125,76 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. А згідно з пп. 21.1.1 п.
21.1 ст. 21 Податкового кодексу України
посадові особи контролюючих органів
зобов'язані дотримуватися Конституції
України та діяти виключно у
відповідності з цим Кодексом та іншими
законами України, іншими нормативними
актами.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних
повноважень не довів правомірність
своїх дій та рішень.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги позивача
належить задовольнити повністю.

Згідно із ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674 за
вказаний позов позивачу необхідно було
сплатити судовий збір в розмірі 1827,00
грн.

Під час подання адміністративного
позову майнового характеру
сплачується 10 відсотків розміру ставки
судового збору. Решта суми судового
збору стягується з позивача або
відповідача пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Позивачем під час подання
адміністративного позову сплачено
судовий збір в розмірі 182,70 грн., що
підтверджується квитанцією від 11.12.2014
№ 4563806 (а.с. 3).

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Тому згідно із ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
судовий збір в розмірі 182,70 грн.
присуджується на користь позивача за
рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 122, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати
вимогу Державної податкової інспекції
у м. Чернігові Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області про
сплату боргу (недоїмки) від 08.09.2014 № Ф-019.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Державної податкової
інспекції у м. Чернігові Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області про застосування штрафних
санкцій за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником своєчасно не
нарахованого єдиного внеску 18.09.2014 №
.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи, що проводить
незалежну професійну діяльність
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер -
НОМЕР_2) судовий збір в розмірі 182,70 грн.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167,186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
О.Є.
Смірнова