Справа № 2а-187/11/2703
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 року м. Київ
К/800/17446/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Леонтович К.Г.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову
Ленінського районного суду м.
Севастополя від 26 вересня 2011 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 15 травня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Севастопольської міської ради, третя
особа - ОСОБА_3, про скасування рішень, -

в с т а н
о в и л а:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до
Севастопольської міської ради, третя
особа - ОСОБА_3, про визнання
протиправними та скасування рішення
від 15.12.2009 №8658 «Про затвердження
матеріалів вибору і надання згоди
ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою
з відведення земельної ділянки
орієнтованою площею 0,10 га для
будівництва і обслуговування жилого
будинку і господарських будівель та
споруд по АДРЕСА_1» та рішення від 26.01.2010
№ 9425 «Про відмову у затвердженні
матеріалів вибору і дачі згоди гр.
ОСОБА_2 на розроблення проекту
землеустрою з відведення земельної
ділянки орієнтованою площею 0,03 га для
будівництва і обслуговування жилого
будинку жилого будинку та
господарських споруд по вул. Ж.
Дерюгіної», зобов'язання відповідача
розглянути надані позивачем матеріали
вибору та місця розташування
зазначеної земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовані
протиправністю оскаржуваних рішень як
таких, що прийняті з порушенням вимог
Земельного кодексу та позбавили
позивача законного права на отримання
у власність земельної ділянки.

Постановою Ленінського районного суду
м. Севастополя від 26 вересня 2011 року,
залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 15 травня 2012
року, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 із
посиланням на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просила скасувати оскаржувані судові
рішення та прийняти нове, про
задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що 18.12.2006
ОСОБА_2 звернулась до Севастопольської
міської ради із заявою про передачу їй
у власність земельної ділянки площею
0,03 га за адресою: АДРЕСА_2.

Рішенням Севастопольської міської
ради від 26.01.2010 № 9425 позивачу
відмовлено у затвердженні матеріалів
вибору земельної ділянки та наданні
згоди на розробку проекту землеустрою
з відведення земельної ділянки
орієнтовною площею 0,03 га в районі
АДРЕСА_2 для будівництва та
обслуговування житлового будинку.
Зазначена відмова мотивована тим, що
земельна ділянка, на яку претендував
позивач, є частиною існуючого
домоволодіння по АДРЕСА_3.

26 липня 2007 року громадянин ОСОБА_3
звернувся до Севастопольської міської
ради із заявою про передачу йому у
власність земельної ділянки площею 0,1
га за адресою: АДРЕСА_1

Рішенням Севастопольської міської
ради від 15.12.2009 № 8658 затверджено
матеріали вибору земельної ділянки та
надано згоду ОСОБА_3 на розробку
проекту землеустрою з відведення
земельної ділянки орієнтовною площею
0,1 га для будівництва та обслуговування
житлового будинку по АДРЕСА_1.

Рішенням Севастопольської міської
ради від 15.09.2010 № 10981 ОСОБА_3 надано у
власність земельну ділянку площею 0,0977
га по АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування житлового будинку.
26.04.2011 ОСОБА_3 отримано державний акт на
право власності на зазначену земельну
ділянку.

Вважаючи рішення Севастопольської
міської ради від 15.12.2009 №8658 та від 26.01.2010
№ 9425 протиправними, позивач звернулась
до суду із вказаним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з позицією якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з правомірності оскаржуваних
рішень як таких, що прийнято
Севастопольською міською радою на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені законами
України, за відсутності факту
порушення прав та інтересів позивача.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, визначених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, погоджується з
вказаними висновками судів попередніх
інстанцій, з огляду на наступне.

За змістом статті 118 Земельного кодексу
України в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин,
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для будівництва
і обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що підставою для відмови
позивачу у затвердженні матеріалів
вибору земельної ділянки та у наданні
згоди на розробку проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
орієнтовною площею 0,03 га в районі
АДРЕСА_2 став той факт, що зазначена
земельна ділянка є частиною
домоволодіння по АДРЕСА_3, яке
знаходиться у спільній частковій
власності ОСОБА_2 та інших
співвласників.

Факт розташування спірної земельної
ділянки у межах прибудинкової
території домоволодіння по АДРЕСА_3
підтверджується наявними в матеріалах
справи планом домоволодіння, технічним
паспортом, листом Управління
містобудування та архітектури
Севастопольської державної
адміністрації від 03.03.2011 № 94/2-2 та
листом Управління Держкомзему у м.
Севастополі від 30.09.2010 № 8-4/5/4976.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вказує на обґрунтованість висновків
судів попередніх інстанцій щодо
правомірності відмови
Севастопольської міської ради у
затвердженні матеріалів вибору та у
надання дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність позивачеві.

Колегія суддів також погоджується із
позицією судів попередніх інстанцій в
частині того, що відсутність
правовстановлюючих документів на
земельну ділянку не свідчить про
відсутність у співвласників жилого
будинку права на отримання у спільну
власність земельної ділянки, на якій
розташований будинок, та ділянки,
необхідної для його обслуговування.

Погоджуючись із висновками судів
попередніх інстанцій щодо відсутності
для скасування рішення відповідача
від 15.12.2009 №8658 «Про затвердження
матеріалів вибору і надання згоди
ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою
з відведення земельної ділянки
орієнтованою площею 0,10 га для
будівництва і обслуговування жилого
будинку і господарських будівель та
споруд по АДРЕСА_1», колегія суддів
виходить з наступного.

Відповідно до статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що виділена оскаржуваним
рішенням громадянину ОСОБА_3 земельна
ділянка по АДРЕСА_1 не перетинається у
своїх межах із земельною ділянкою, на
якій розташовано домоволодіння по
АДРЕСА_3.

За вказаних обставин, колегія суддів
вказує на обґрунтованість висновків
судів попередніх інстанцій щодо
відсутності факту порушення прав та
інтересів позивача у сфері
публічно-правових відносин з боку
Севастопольської міської ради у
зв'язку з прийняттям рішення від 15.12.2009
№8658.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
щодо відсутності підстав для
задоволення позову не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин
справи судами першої та апеляційної
інстанцій дана вірно, порушень норм
матеріального та процесуального права
при ухваленні оскаржуваних судових
рішень судами не допущено.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
постанову Ленінського районного суду
м.Севастополя від 26 вересня 2011 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 15 травня 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута в порядку статей
235-238 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: