Справа № К/9991/64851/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2014 року м.
Київ К/9991/64851/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду в Тисменицькому
районі Івано-Франківської області на
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 17 травня 2010
року в справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду в
Тисменицькому районі
Івано-Франківської області про
перерахунок пенсії,

в с т а н о в и л а :

У березні 2009 року позивач звернулася в
суд з адміністративним позовом, в якому
зазначала, що їй на підставі статей 54, 50
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» призначена пенсія по
інвалідності та додаткова пенсія за
шкоду, заподіяну здоров'ю. Відповідач в
порушення вимог вказаного Закону
обчислював їх без урахування
мінімальних пенсій за віком та
прожиткового мінімуму, встановленого
законами України на відповідні роки.

Просила суд зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок пенсії з 01 січня
2005 року по 31 грудня 2008 року та стягнути
заборгованість за цей період в сумі 143
278,03 грн.

Постановою Тисменицького районного
суду Івано-Франківської області від 28
травня 2009 року позов задоволено
частково: зобов'язано з 01 січня 2005 року
по 31 грудня 2008 року провести
перерахунок державної та додаткової
пенсії інваліда ІІ групи щодо якого
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, згідно статей 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, яка згідно частини першої
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеному у
Законах України про Державний бюджет
на 2005-2008 роки. Стягнуто 142 561,55 грн. не
донарахованої пенсії за період з 01
січня 2005 року по 31 грудня 2008 року.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 17 травня 2010
року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове, яким
визнано дії неправомірними та
зобов'язано провести нарахування та
виплату недоплаченої суми державної та
додаткової пенсії за період з 01 січня
2005 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня
по 31 грудня 2008 року у відповідності до
статей 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та статті 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

У касаційній скарзі, посилаючись на
порушення апеляційним судом норм
матеріального та процесуального права,
відповідач ставить питання про
скасування судового рішення та
ухвалення нового про відмову у
задоволенні позову. У обґрунтування
касаційної скарги зазначав, що судами
не враховано наслідки пропуску річного
строку звернення до суду, а також що
перерахунок пенсії проводився
відповідно до встановлених
постановами Кабінету Міністрів
України розмірів.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивачу встановлено
ІІ групу інвалідності, вона є
постраждалою внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1 категорії, перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду в
Тисменицькому районі
Івано-Франківської області та їй
призначено державну та додаткову
пенсії відповідно до Закону України
Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Вирішуючи спір суд першої інстанції
виходив з того, що при розрахунку
пенсійного забезпечення позивача з 01
січня 2005 року по 31 грудня 2008 року
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімум для осіб, які
втратили працездатність, встановлений
у законах про Державний бюджет України
на 2005-2008 роки, з урахуванням якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком. Проведений
відповідачем перерахунок пенсії у
розмірах, встановлених постановами
Кабінету Міністрів України, є
безпідставним та таким, що звужує права
позивача.

Скасовуючи рішення районного суду та
ухвалюючи нове апеляційний суд виходив
з того, що в період з 01 січня по 21 травня
2008 року додаткова та державна пенсія
позивача правомірно обчислювалась у
процентному відношенні до
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, а тому
перерахунок пенсії відповідно до
розміру мінімальної пенсії за віком
підлягав задоволенню з 22 травня 2008
року.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі в межах доводів
касаційної скарги колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 49 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Статтею 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» визначені підстави та
умови призначення державних пенсій
особам, віднесеним до категорії 1 та у
зв'язку з втратою годувальника.
Частиною четвертою зазначеної статті
визначено, що в усіх випадках розміри
пенсії для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими по
ІІ групі інвалідності - 8 мінімальних
пенсій за віком.

Статтею 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» встановлено, що особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
відповідних розмірах, зокрема,
інвалідам ІІ групи - 75 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Виплата додаткової пенсії відповідно
до статті 53 зазначеного Закону
здійснюється повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Таким чином, вихідним критерієм
обрахунку державної та додаткової
пенсій виступає мінімальна пенсія за
віком. Мінімальний розмір пенсії за
віком згідно до статті 8 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Відповідно до частини третьої статті 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у разі збільшення розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом, підвищується розмір пенсії,
визначений відповідно до статті 54
цього Закону, а також розмір додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового прожиткового
мінімуму.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
внесено зміни до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та розмір
основної і додаткової пенсії залежав
від прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. Закон набрав
чинності з 01 січня 2008 року.

Зокрема, встановлено, що розмір пенсій
для інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими по IІ групі
інвалідності - 200 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, а особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах, зокрема, інвалідам ІІ групи -
20 процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
визначається на момент виплати пенсії
згідно із законом про Державний бюджет
України і не може коригуватися іншими
нормативно-правовими актами.

Положення пункту 28 розділу II Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» втратили
чинність, як такі, що є
неконституційними на підставі Рішення
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року (справа щодо предмета та
змісту закону про Державний бюджет
України).

Відповідно до вимог частини другої
статті 152 Конституції України закони,
інші правові акти або їх окремі
положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність й, відповідно,
пенсія підлягала виплаті виходячи з
мінімального розміру пенсії за віком
із зазначеного дня.

Отже у 2008 році в період з 01 січня до 22
травня особи, віднесені до категорій 1,
2, 3, 4, які отримували державні та
додаткові пенсії, не мали права на
здійснення їх перерахунку відповідно
до вимог Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у зв'язку із дією пункту 28
розділу II Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України». Саме із
втратою чинності положень зазначеного
пункту розділу II Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» на
підставі Рішення Конституційного Суду
України ці особи набули право, а органи
Пенсійного фонду України - обов'язок
провести перерахунок призначених
пенсій в порядку, визначеному Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язуючи відповідача здійснити
перерахунок пенсії позивача з 01 січня
2005 року по 31 грудня 2008 року суд першої
інстанції не звернув увагу на зміни, що
відбулися у Законі України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» щодо вихідного критерію
обрахунку пенсій та її розміру (з
мінімальної пенсії за віком чи з
прожиткового мінімуму і в який період)
й неправильно зобов'язав перерахувати
пенсію виходячи з мінімальної пенсії
за віком.

Апеляційний суд скасовуючи рішення
районного суду та ухвалюючи нове
обґрунтовано виходив з необхідності
правильно зазначити період, протягом
якого відповідач зобов'язаний
здійснити перерахунок пенсії
відповідно до встановленого розміру
мінімальної пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція була
висловлена колегією суддів Судової
палати в адміністративних справах
Верховного Суду України в постанові
від 24 жовтня 2011 року по справі № 21-28а11.

Вихідним критерієм перерахунку пенсії
був мінімальний розмір пенсії за віком,
який відповідно до частини першої
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» обчислювався виходячи з
визначеного законом прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Положення частини третьої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» стосовно застосування
розміру мінімального розміру пенсії за
віком, встановленого частиною першою
цієї статті, тільки стосовно
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом, на
думку колегії суддів, не є пере-шкодою
для застосування даної величини
мінімального розміру пенсії за віком
до обрахування інших пенсій чи доплат,
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною першою цієї
статті мінімального розміру пенсії за
віком.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актам, вирішуючи спір
суди попередніх інстанцій прийшли до
обґрунтованого висновку про те, що при
розрахунку державної пенсії,
передбаченої статтею 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність,
встановленого в законі про Державний
бюджет України на відповідний рік, із
якого визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

За таких обставин територіальне
управління Пенсійного фонду України
повинно було здійснити перерахунок та
виплату позивачу державної пенсії та
додаткової пенсії, виходячи із
збільшеного розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного Законом
України Про Державний бюджет України
на відповідний рік з дня встановлення
прожиткового мінімуму.

Відмовляючи у перерахунку пенсії
позивача, суб'єкт владних повноважень
порушив його права та законні інтереси.

У обґрунтування касаційної скарги
відповідач посилався на те, що
позивачем пропущено річний строк
звернення до суду, встановлений
статтею 99 Кодексу адміністративного
судочинства України. Проте таке
обґрунтування є неприйнятним, оскільки
у судах попередніх інстанцій
відповідач не наполягав на
застосуванні наслідків пропуску
строку звернення до суду.

Рішення апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм процесуального та
матеріального права, передбачених
статтею 229 Кодексу адміністративного
судочинства України підстав для його
скасування та ухвалення нового
судового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду в Тисменицькому
районі Івано-Франківської області
залишити без задоволення, а постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 17 травня 2010
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г.
Кобилянський /підпис/ В.В. Юрченко
/підпис/