Справа № 826/9948/14
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/9948/14
Головуючий у 1-й інстанції: Данилишин
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

17 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді
Кобаля М.І.,

суддів:
Епель О.В., Карпушової О.В.

при секретарі:
Пакіж О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали апеляційної
скарги ОСОБА_2 на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15 серпня 2014 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Головного управління юстиції у місті
Києві, треті особи: Реєстраційна служба
Головного управління юстиції у місті
Києві, державний реєстратор прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у місті
Києві Максименко Леся Анатоліївна про
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернулась до
суду з адміністративним позовом до
Головного управління юстиції у місті
Києві (далі - Відповідач) у якому
просила припинити та скасувати
обтяження (заборону) речових прав
квартири АДРЕСА_1.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15 серпня 2014 року в задоволенні
зазначеного адміністративного позову
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач подала апеляційну скаргу, в
якій просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову, якою
задовольнити адміністративний позов
повністю.

Заслухавши позивача та представника
третьої особи, що прибули у судове
засідання, перевіривши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову - без змін,
виходячи з наступного.

Згідно із ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
що рішенням реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у місті
Києві Максименко Лесі Анатоліївни від
06 травня 2014 року № 12866406 відмовлено у
задоволенні заяви ОСОБА_2 про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень.

Підставою ля відмови стало те, що
подані позивачем документи не
відповідають вимогам або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують, зокрема, відсутній
документ, що підтверджує припинення
обтяження речових прав на нерухоме
майно, визначений п. 75 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 жовтня 2013 року № 868 (далі по тексту
- Порядок № 868).

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції прийшов до висновку, що
неподання ОСОБА_2 документу, який є
обов'язковим для проведення державної
реєстрації припинення обтяжень
речових прав на нерухоме майно, є
законною підставою для прийняття
рішення про відмову у задоволенні
заяви про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції, оскільки він знайшов
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та не заперечувалось
сторонами під час розгляду в суді
апеляційної інстанції, ОСОБА_2
звернулася до Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у місті
Києві із заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме:
про припинення обтяження речового
права на квартиру АДРЕСА_1.

За результатами розгляду заяви та
доданих до неї документів, 06 травня 2014
року державним реєстратором
Максименко Л.А. прийнято рішення № 12866406
про відмову у її задоволенні у зв'язку з
відсутністю передбаченого п. 75 Порядку
№ 868 документу, що підтверджує
припинення обтяження речового права на
нерухоме майно - квартиру.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з п. 1 ч. 2, ч. 4 ст. 9, п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 24
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" (у редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) (далі по тексту - Закон),
державний реєстратор встановлює
відповідність заявлених прав і поданих
документів вимогам законодавства, а
також, відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на нерухоме майно та їх
обтяженнями, зокрема: відповідність
обов'язкового дотримання письмової
форми правочину та його нотаріального
посвідчення (у випадках, встановлених
законом); відповідність повноважень
особи, яка подає документи на державну
реєстрацію прав та їх обтяжень;
відповідність відомостей про нерухоме
майно, наявних у Державному реєстрі
прав та поданих документах; наявність
обтяжень прав на нерухоме майно,
зареєстрованих відповідно до вимог
цього Закону; наявність факту
виконання умов правочину, з якими закон
та/або договір (угода) пов'язує
можливість проведення державної
реєстрації виникнення, переходу,
припинення прав на нерухоме майно або
обтяження таких прав.

Державний реєстратор самостійно
приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або
відмову в такій реєстрації.

Втручання будь-яких органів, посадових
і службових осіб, громадян та їх
об'єднань у діяльність державного
реєстратора, пов'язану з проведенням
державної реєстрації прав,
забороняється і тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

У державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо: подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують.

За наявності підстав для відмови в
державній реєстрації державний
реєстратор приймає рішення про відмову
в державній реєстрації прав та їх
обтяжень.

Надаючи аналіз зазначеним правовим
нормам, колегія суддів апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
неподання заявником документу, який є
обов'язковим для проведення державної
реєстрації припинення обтяжень
речових прав на нерухоме майно, є
законною підставою для прийняття
рішення про відмову у задоволенні
заяви про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону, перелік
документів для здійснення державної
реєстрації прав визначається
Кабінетом Міністрів України у Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень.

Згідно із п. 75 Порядку № 868 (у редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин), документами, що
підтверджують виникнення, перехід та
припинення обтяжень речових прав на
нерухоме майно, є:

1) рішення суду щодо обтяження речових
прав на нерухоме майно, що набрало
законної сили;

2) рішення державного виконавця щодо
обтяження речових прав на нерухоме
майно;

3) визначений законодавством документ,
на якому нотаріусом вчинено напис про
накладення заборони щодо відчуження
нерухомого майна;

4) рішення органу місцевого
самоврядування про віднесення об'єктів
нерухомого майна до застарілого
житлового фонду;

5) договір, укладений у порядку,
визначеному законом, яким
встановлюється обтяження речових прав
на нерухоме майно, чи його дублікат;

6) закон, яким встановлено заборону на
користування та/або розпорядження
нерухомим майном;

7) інші акти відповідних органів
державної влади та посадових осіб
згідно із законом.

Відповідно до ч. 8 ст. 16 Закону, державна
реєстрація обтяжень проводиться на
підставі заяви органу або посадової
особи, якими встановлено обтяження,
особи, в інтересах якої встановлено
обтяження, уповноваженої ними особи.

Під час розгляду справи в суді першої
інстанції встановлено, що документ,
наявність якого обумовлена
законодавчо, та документальне
підтвердження доводів позивача
стосовно того, що обтяження на квартиру
Першою Київською державною
нотаріальною конторою накладено за
заявою позивача у ОСОБА_2 відсутні.

Крім того, для всебічного і повного
з'ясування обставин в даній справі,
судом апеляційної інстанції 19.11.2014 року
було постановлено ухвалу, яка
міститься в матеріалах справи. В
зазначеній ухвалі, суд зобов'язав Першу
Київську державну нотаріальну контору
надати письмові пояснення, в якості
доказів, відносно заяви від 01.04.1996 року
(вх.984).

09.12.2014 року на адресу Київського
апеляційного адміністративного суду
надійшов лист з додатками Першої
Київської державної нотаріальної
контори (вх.43897).

В якості додатків до вищезазначеного
листа додано:

- копію Акта про проведення для
знищення документів, що не підлягають
зберіганню від 03.02.2004 року;

- копію Акта про проведення для
знищення документів, що не підлягають
зберіганню від 29.07.2010 року;

- копію номенклатури справ державної
нотаріальної контори від 1996 року.

З наданих суду апеляційної інстанції
документів вбачається, що справи про
розпорядження по накладанню та зняттю
заборони відчуження житлового будинку
(арешт) у період з 03.01.1996 по 30.12.1996 року
мають термін зберігання 3 роки (ст.214),
журнал реєстрації вхідної та вихідної
кореспонденції у період з 03.01.1996 по
30.12.1996 року мають термін зберігання 5
роки (ст.294).

Таким чином, Перша Київська державна
нотаріальна контора на виконання вимог
ухвали Київського апеляційного
адміністративного суду від 19.11.2014 року
надала документи, які підтверджують
знищення документів за 1996 рік.

Проте, інформація хто саме був
заявником по заяві від 01.04.1996 року (вх.984)
суду апеляційної інстанції не надано, а
тому колегія суддів апеляційної
інстанції приходить до висновку про
залишення апеляційної скарги без
задоволення, оскільки, у позивача
відсутні обґрунтовані та належні
докази, а саме: документ, який
підтверджує, що обтяження на квартиру
Першою Київською державною
нотаріальною конторою накладено саме
за заявою ОСОБА_2

Також, колегія суддів апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
позивачем не оскаржується рішення
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у місті
Києві Максименко Л.А. про відмову у
задоволенні заяви від 06.05.2014 року №12866406
(а.с.7), а тому згідно із ч. 2 ст. 11 КАС
України, суд розглядає адміністративні
справи не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього Кодексу, і
не може виходити за межі позовних
вимог.

Зважаючи на наведене, колегія
суддів вважає, що порушень судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права при вирішенні
цієї справи не допущено. Правова оцінка
обставин по справі дана вірно, а тому
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а судове рішення - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, Київський апеляційний
адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити
без задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15 серпня 2014 року - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно
до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення
в повному обсязі.

Головуючий - суддя
М.І. Кобаль

судді:
О.В. Епель

О.В. Карпушова

.

Головуючий суддя
Кобаль М.І.

Судді:
Епель О.В.

Карпушова О.В.