Справа № 2а-24848/11
Суддя: Гулид Р.М.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 р. Справа № 67103/12/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Гулида Р.М.,

суддів -
Кузьмича С.М., Улицького В.З.,

при секретарі судового засідання -
Керод Х.І.,

за участю:

відповідача -
ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Тернопільського
міськрайонного суду від 09 лютого 2012
року по справі за позовом Управління
соціальної політики Тернопільської
міської ради до ОСОБА_1 про стягнення
надміру виплачених коштів,-

в с т а
н о в и в:

17.11.2011 року управління соціальної
політики Тернопільської міської ради
звернулось з адміністративним позовом
до ОСОБА_1 про стягнення надміру
виплачених коштів.

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду від 09 лютого 2012 р.
поновлено строк звернення до суду
адміністративного суду, позов
задоволено. Стягнуто з відповідача на
користь Управління соціальної
політики Тернопільської міської ради
2600 грн. надміру сплаченої допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Приймаючи рішення про задоволення
позову суд першої інстанції виходив з
того, що відповідач, взявши на себе
зобов'язання про вихід на роботу
повідомити управління, про що
зазначила у заяві про призначення
допомоги від 11.09.2008 року, цього не
зробила, внаслідок чого їй надмірно
було виплачено допомога в розмірі 2600
грн. за період з 01.10.2008 року по 31.05.2010
року.

Не погоджуючись із вказаною постановою
суду ОСОБА_1 оскаржила її в
апеляційному порядку. Вважає, що
оскаржувана постанова прийнята з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, з помилковим
застосуванням норм матеріального
права, порушенням норм процесуального
права та підлягає скасуванню з підстав
викладених у апеляційній скарзі.
Просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою в
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу апелянта слід задовольнити
частково, а провадження у справі
закрити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 була
призначена та виплачувалась
управлінням допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 01.10.2008 року по 31.05.2010
року в розмірі 130 грн. щомісячно.

Відповідно до п.п 2 пп. 1 п. 23 Постанови KM
України від 27.12.2001 №1751 "Про
затвердження Порядку призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми", виплата допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку припиняється: у разі, коли особа,
що отримує в органі праці та
соціального захисту населення
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку:
виявила бажання працювати - з дня
працевлаштування, початку виконання
трудових обов'язків.

Згідно наказу Козівської районної
державної адміністрації №348-К від
01.10.2008 року ОСОБА_1 була прийнята на
посаду вчителя англійської мови у В.
Ходачківську ЗОШ з 01.10.2008 року та згідно
наказу № 246-к від 01.09.2009 року приступила
до роботи.

На підставі ч. 2 ст. 22 Закону України від
21.11.1992 "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми", суми державної допомоги,
виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку громадян (у
результаті подання документів із
свідомо неправдивими відомостями,
неподання відомостей про зміни у
складі сім'ї, приховування обставин, що
впливають на виплату державної
допомоги, тощо), стягуються згідно з
законом.

Згідно статті 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Вимоги наведеної норми кореспондують
положення частини другої статті 21 КАС
України, згідно з якими вимоги про
відшкодування шкоди, заподіяної
протиправними рішеннями, діями чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень або іншим порушенням прав,
свобод та інтересів суб'єктів
публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. В іншому
випадку, вимоги про відшкодування
шкоди вирішуються судами в порядку
цивільного або господарського
судочинства.

Аналіз наведеної норми дає підстави
для однозначного висновку про те, що
адміністративними судами можуть
розглядатися вимоги про відшкодування
шкоди лише за наявності таких умов:
вимоги мають стосуватись шкоди,
завданої лише суб'єктом владних
повноважень; такі вимоги мають бути
поєднанні з вимогою про визнання
протиправними рішення, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Вищевикладена правова позиція суду
апеляційної інстанції узгоджується із
судовою практикою Вищого
адміністративного суду України (ухвала
від 18.03.2014 року у справі №К/9991/63447/12) та
відповідає судовій практиці
Верховного Суду України (постанова від
18.06.2013 року), яка з врахуванням вимог
ст.244-2 КАС України є обов'язковою для
врахування судами при розгляді справ у
подібних правовідносинах.

В даному випадку, колегія суддів вважає
за необхідне застосувати у спірних
правовідносинах п.1 ч.1 ст.157
КАС України, оскільки справу не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, Управлінню
соціальної політики Тернопільської
міської ради слід розяснити, що позивач
має право для вирішення спірних
правовідносин звернутися до суду
загальної юрисдикції в порядку
цивільного судочинства.

Згідно ч.1 ст.203 КАС України, постанова
або ухвала суду першої інстанції
скасовується в апеляційному порядку і
позовна заява залишається без розгляду
або провадження у справі закривається
з підстав, встановлених відповідно
статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Керуючись ст.157, ст.ст. 195, 196, 198, 203, 205, 206,
254 КАС України, суд -

у
х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити
частково, а постанову Тернопільського
міськрайонного суду від 09 лютого 2012
року по справі № 2-а-24848/11 - скасувати.

Провадження у справі № 2-а-24848/11 за
позовом Управління соціальної
політики Тернопільської міської ради
до ОСОБА_1 про стягнення надміру
виплачених коштів - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:
Р.М. Гулид

Судді:
C.М. Кузьмич

В.З. Улицький

Повний текст ухвали виготовлено 15.12.2014
року