Справа № 808/7937/14
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

08 грудня 2014 року (15 год. 30 хв.) Справа №
808/7937/14 м.Запоріжжя Запорізький
окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Киселя Р.В.,

за участю секретаря судового засідання
- Ємельянової А.С.,

представників:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - Прокоф’єва С.А.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 до Запорізької митниці
Міндоходів, Головного управління
Державної казначейської служби
України у Запорізькій області про
скасування рішень та стягнення
надмірно сплачених сум.

13.11.2014 до Запорізького окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Фізичної особи
- підприємця ОСОБА_3 (далі - позивач) до
Запорізької митниці Міндоходів (далі -
відповідач), Головного управління
Державної казначейської служби
України у Запорізькій області (далі -
відповідач 2), в якому позивач просить:
визнати протиправними та скасувати
рішення відповідача про коригування
митної вартості №112050000/2014/000243/1 від
02.07.2014 та №112050000/2014/000347/1 від 19.09.2014;
стягнути з Державного бюджету України
на розрахунковий рахунок позивача
надмірно сплачені за митними
деклараціями №112050000/2014/015430 від 02.07.2014 та
№112050000/2014/0212276 від 22.09.2014 суми податку на
додану вартість в розмірі 218268,33 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
оскаржуване рішення порушує його права
та законні інтереси. Вважає, що
відповідач не мав законних підстав
визначати митну вартість товарів за
резервним методом з огляду на те, що
позивачем було правомірно визначено
митну вартість товару основним методом
- за ціною договору (контракту), а також
необґрунтовано та протиправно оформив
рішення відповідача про коригування
митної вартості №112050000/2014/000243/1 від
02.07.2014 та №112050000/2014/000347/1 від 19.09.2014. У
зв'язку з безпідставним завищенням
митної вартості, надмірно сплачені
позивачем грошові кошти, за митними
деклараціями №112050000/2014/015430 від 02.07.2014 та
№112050000/2014/0212276 від 22.09.2014, мають бути
повернуті позивачу з державного
бюджету.

Ухвалою судді від 17.11.2014 провадження у
справі було відкрите, судове засідання
призначене на 04.12.2014.

24.11.2014 до суду від відповідача 2
надійшли пояснення на
адміністративний позов де, серед
іншого, останній зазначив, що
повернення митних платежів з бюджету
здійснюється органами Державної
казначейської служби України на
підставі висновку митного органу.
Оскільки такий висновок не надходив,
підстави для перерахування коштів
відсутні. Справу просив розглянути без
участі його представника.

04.12.2014 у судовому засіданні
оголошувалась перерва до 08.12.2014.

08.12.2014 до суду надійшла заява позивача
про уточнення позовних вимог,
відповідно до якої, в зв'язку з
допущенням технічної помилки при
викладенні позовних вимог в позовній
заяві при зазначенні номеру ВМД
визначено №11205000/2014/021276 від 22.09.2013
замість №11205000/2014/021276 від 22.09.2014, просив
викласти позовні вимоги наступним
чином: визнати протиправними та
скасувати рішення відповідача про
коригування митної вартості
№112050000/2014/000243/1 від 02.07.2014 та
№112050000/2014/000347/1 від 19.09.2014; стягнути з
Державного бюджету України на
розрахунковий рахунок позивача
надмірно сплачені за митними
деклараціями №112050000/2014/015430 від 02.07.2014 та
№112050000/2014/0212276 від 22.09.2014 суми податку на
додану вартість в розмірі 218268,33 грн.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги у
повному обсязі з підставі викладених у
позовній заяві, зокрема зазначивши, що
запити відповідача про необхідність
надання позивачем додаткових
документів для підтвердження митної
вартості товару і обраний метод її
визначення є протиправними та
необґрунтованими. Зазначив, що
позивачем було надано всі необхідні
документи необхідні для перевірки
числового значення складових митної
вартості. Митна вартість
задекларованих товарів була визначена
правомірно - за ціною договору.
Зазначив, що в рішеннях про коригування
митної вартості товарів не наведено
обґрунтованих причин, через які
заявлену позивачем митну вартість не
може бути визначено, не зазначений
вичерпний перелік вимог щодо надання
додаткових документів, передбачених ч.
3 ст. 53 МК України, за умови надання яких
митна вартість може бути визнана, немає
обґрунтування числового значення
митної вартості товарів, скоригованої
відповідачем, та фактів, які вплинули
на таке коригування. Зазначив, що
загальна сума переплати ПДВ у зв'язку з
безпідставним завищенням митної
вартості склала 37713,59 грн. та 180554,74 грн.
та має бути стягнута з Державного
бюджету України на розрахунковий
рахунок позивача. Просив задовольнити
позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечив з
підстав, наведених у наданих
запереченнях, зокрема зазначивши, що
відповідачем було проаналізовано
рівень митної вартості таких товарів,
що міститься в ЄАІС Держмитслужби,
митне оформлення яких вже здійснено. За
результатами контролю було виявлено,
що митна вартість ввезеного товару
значно відрізнялась від рівня митної
вартості таких товарів, імпортованих
на митну територію України, у зв'язку з
чим було здійснено коригування митної
вартості за резервним 6-м методом.
Зазначив, що рішення про коригування
митної вартості містять в собі всі
відомості передбачені ст. 55, 53 МК
України. Зазначив, що немає підстав для
повернення надмірно сплачених
позивачем грошових коштів, оскільки
позивач не звертався до відповідача із
відповідною заявою. Відповідач не
відмовляв позивачу у поверненні
грошових коштів, а тому відсутній спір
з даного питання. Вважає, оскаржувані
рішення відповідача про коригування
митної вартості правомірними, а тому
просив відмовити у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

У судовому засіданні 08.12.2014 проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, розглянувши
матеріали і з'ясувавши обставини
адміністративної справи та дослідивши
наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

16.04.2013 між позивачем та Ekem Narin
Ith.ihr.Ulus.Nak.Hayv Imlt.Tar.Taah.Ve Tic/Ltd/Sti (Туреччина)
було укладено контракт №30, відповідно
до п. 1.1 якого останній зобов'язався
поставити товар (походження Іран:
виноград сушений без кіточок), а
позивач прийняти та сплатити його
вартість. Поставка CIF Odessa (Інкотермс 2010).
Орієнтовна вартість договору 334000,00
доларів США.

У наданій позивачем Специфікації від
07.05.2014 до контракту опис товару
визначено як виноград сушений без
кісточок, походження Іран, в кількості
80 мт нетто, вартість - USD 1840 /мт CIF Odessa,
Україна (Інкотермс 2010), виробник - «Ratin
Khosh». Загальна вартість товару USD 147200,00.

01.07.2014 позивачем з метою митного
оформлення зазначеного товару до
відповідача було надіслано електронну
декларацію ІМ40ДЕ №112050000/2014/015373,
відповідно до якої митна вартість була
визначена за ціною контракту - USD 147200,00.

Разом з декларацією були подані
документи, що обґрунтовують митну
вартість товару, а саме: картка обліку
особи, яка здійснює операції з товарами
від 17.10.2012 №112/2012/0000126; міжнародні
автомобільні накладні СМR №276237 від
27.06.2014, №276238 від 27.06.2014; коносамент (Bill of
Landing) GCL/MRD/ODS/140345 від 14.06.2014; платіжні
доручення №021 від 14.05.2014, №028 від 18.06.2014;
бухгалтерська виписка №104 від 25.06.2014;
інвойс 2014/9370 від 28.05.2014; пакувальний
лист б/н від 28.05.2014;
зовнішньоекономічний контракт №30 від
16.04.2013; специфікація №5 від 07.05.2014; угода
№3 від 10.01.2014; угода №4 від 15.04.2014;
дозволи різних видів супутнього
контролю; фіто санітарні сертифікати
від 25.05.2014 №924199382, від 25.05.2014 №924199383,
№924199384, №924199385; сертифікати про
проходження товару від 11.06.2014 форми A
NUT-737, A NUT-738, A NUT-739, A NUT-740; сертифікат
якості від 28.05.2014; фумігацій ні
сертифікати від 29.05.2014 №93/29, №93/30, №93/31,
№93/32; платіжне доручення, про сплату
митних платежів від 25.06.2014 №20.

Після обробки електронного документа
та аналізу поданих документів 01.07.2014
відповідачем було надіслано
електронним повідомленням письмову
вимогу про необхідність надання
позивачем додаткових документів для
підтвердження митної вартості товару і
обраний метод її визначення, а саме:
договір (угоду, контракт) із третіми
особами, що пов'язаний з договором
(угодою, контрактом) про поставку
товарів, митна вартість яких
визначається; рахунки про здійснення
платежів третім особам на користь
продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом);
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прас-листи) виробника товару; копію
митної декларації країни відправлення;
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

02.07.2014 на вимогу відповідача, для
підтвердження заявленої митної
вартості товару, додатково були надані
пояснення та документи, а саме: прас
лист виробника товару за травень 2014
року; копію митної декларації країни
відправлення від 28.05.2014 №8207Е; звіт №080
про незалежну експертну оцінку товару
від 27.06.2014, комерційні пропозиції від
іншого виробника від 06.05.2014; лист про
цінову інформацію на даний товар «107
від 02.07.2014. Зазначив, що було надано всі
необхідні документи та інформацію для
підтвердження митної вартості товару.

02.07.2014 відповідачем було прийняте
рішення про коригування митної
вартості товарів №112050000/2014/000243/1 по
якому корегування митної вартості
здійснено за другорядним методом 6, з
розрахунку 2,04 долари США за 1 кг товару,
згідно наявної у відповідача
інформації щодо вартості товару та
цінової інформації (митна декларація
від 11.06.2014 №112050000/2014/013659, від 27.05.2014
№112050000/2014/012468, від 24.06.2014 №807100000/2014/026099).

02.07.2014 відповідачем видано Картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, і транспортних засобів
комерційного призначення
№/2014/00424, відповідно до якої у
митному оформленні (випуску) товарів
відмовлено, у зв'язку із прийняттям
рішення про коригування митної
вартості товару. Роз'яснено, що для
забезпечення можливості митного
оформлення товарів необхідно
скоригувати митну вартість відповідно
до рішення про коригування митної
вартості від 02.07.2014 №112050000/2014/000243/1
перераховану за офіційним курсом НБУ
на день оформлення митної декларації
та подати нову митну декларацію в
строки встановлені ст. 263 МК України.

02.07.2014 позивач здійснив митне
оформлення товару за митною
декларацією №112050000/2014/015430 під
гарантійні зобов'язання шляхом сплати
суми податку на додану вартість та
ввізного мита, розрахованих виходячи
із митної вартості, що визначена
рішенням про коригування митної
вартості від 02.07.2014 №112050000/2014/000243/1.

15.07.2014 між позивачем та Ari Susam Sanayi ve Ticaret
Ltd Sti (Туреччина) було укладено контракт
№65, відповідно до п. 1.1 якого останній
зобов'язався поставити товар
(походження Туреччина: виноград
сушений без кіточок), а позивач
прийняти та сплатити його вартість.
Поставка CIF Odessa (Інкотермс 2010).
Орієнтовна вартість договору 905000,00
доларів США.

У наданій позивачем Специфікації №1
від 15.07.2014 до контракту опис товару
визначено як виноград сушений без
кісточок, походження Туреччина, в
кількості 84 мт нетто, вартість - USD 1810 /мт
CIF Odessa, Україна (Інкотермс 2010). Загальна
вартість товару USD 152040,00.

15.09.2014 позивачем з метою митного
оформлення зазначеного товару до
відповідача було надіслано електронну
декларацію ІМ40ДЕ №112050000/2014/020725,
відповідно до якої митна вартість була
визначена за ціною контракту - USD 152040,00.

Разом з декларацією були подані
документи, що обґрунтовують митну
вартість товару, а саме: картка обліку
особи, яка здійснює операції з товарами
від 17.10.2012 №112/2012/0000126; міжнародні
автомобільні накладні СМR від 14.09.2014
№27623, №276264; коносамент (Bill of Landing)
AD/IZM14/0929 від 24.08.2014; платіжні доручення
№036 від 29.07.2014, №043 від 05.09.2014;
бухгалтерська виписка №166 від 08.09.2014;
інвойс 25697 від 19.08.2014; пакувальний лист
б/н від 24.04.2014; страховий поліс №11409183
від 22.08.2014, зовнішньоекономічний
контракт №65 від 15.07.2014; специфікація №1
від 15.07.2014; дозволи різних видів
супутнього контролю; фіто санітарний
сертифікат від 19.08.2014 EC/TR A 2075792;
сертифікат про проходження товару від
21.08.2014 форми A 0997627; сертифікат якості
від 31.07.2014; фумігаційний сертифікат від
24.08.2014; платіжне доручення, про сплату
митних платежів від 10.09.2014 QS222618198.

Після обробки електронного документа
та аналізу поданих документів 15.09.2014
відповідачем було надіслано
електронним повідомленням письмову
вимогу про необхідність надання
позивачем додаткових документів для
підтвердження митної вартості товару і
обраний метод її визначення, а саме:
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прас-листи) виробника товару; копію
митної декларації країни відправлення;
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

19.09.2014 на вимогу відповідача, для
підтвердження заявленої митної
вартості товару, додатково були надані
пояснення та документи, а саме: заяву
про купівлю іноземної валюти №037 від
29.07.2014; банківська виписка по особовому
рахунку за 29.07.2014; банківське
повідомлення SWIFT від 29.07.2014; лист від ПАТ
«КБ «Хрещатик» №81/07-535 від 02.09.2014; заява
про купівлю іноземної валюти №043 від
03.09.2014; банківська виписка по
особистому рахунку за 05.09.2014 банківське
повідомлення SWIFT від 05.09.2014; прайс лист
виробника товару за липень 2014 року;
копію митної декларації країни
відправлення від 21.08.2014 №14350300ЕХ142507;
висновок Запорізької ТПП №ОИ-509 від
16.09.2014; калькуляція виробника товару
від 15.07.2014. Зазначив, що було надано всі
необхідні документи та інформацію для
підтвердження митної вартості товару.

19.09.2014 відповідачем було прийняте
рішення про коригування митної
вартості товарів №112050000/2014/000347/1 по
якому корегування митної вартості
здійснено за другорядним методом 6, з
розрахунку 2,61 долари США за 1 кг товару,
згідно наявної у відповідача
інформації щодо вартості товару та
цінової інформації (митна декларація
від 15.08.2014 №209140000/2014/027128).

19.09.2014 відповідачем видано Картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, і транспортних засобів
комерційного призначення №112050000/2014/00593,
відповідно до якої у митному
оформленні (випуску) товарів
відмовлено, у зв'язку із прийняттям
рішення про коригування митної
вартості товару. Роз'яснено, що для
забезпечення можливості митного
оформлення товарів необхідно
скоригувати митну вартість відповідно
до рішення про коригування митної
вартості від 19.09.2014 №112050000/2014/000347/1
перераховану за офіційним курсом НБУ
на день оформлення митної декларації
та подати нову митну декларацію в
строки встановлені ст. 263 МК України.

22.09.2014 позивач здійснив митне
оформлення товару за митною
декларацією №112050000/2014/021276 під
гарантійні зобов'язання шляхом сплати
суми податку на додану вартість та
ввізного мита, розрахованих виходячи
із митної вартості, що визначена
рішенням про коригування митної
вартості від 19.09.2014 №112050000/2014/000347/1.

Не погоджуючись із складеними
рішеннями про визначення коду товару,
позивач звернувся до суду з цим
позовом.

Надаючи правову оцінку обставинами
справи, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2
КАС України, відповідно до яких, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії): безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Щодо вимог позивача про визнання
протиправними та скасування рішень
відповідача про коригування митної
вартості №112050000/2014/000243/1 від 02.07.2014 та
№112050000/2014/000347/1 від 19.09.2014, суд зазначає
наступне.

Відповідно до ст. 258 МК України під
митною декларацією, заповненою у
звичайному порядку, розуміється митна
декларація, що містить обсяг
відомостей (даних), достатній для
завершення митного оформлення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення у заявлений митний режим.

Згідно ст. 257 МК України декларування
здійснюється шляхом заявлення за
встановленою формою (письмовою, усною,
шляхом вчинення дій) точних відомостей
про товари, мету їх переміщення через
митний кордон України, а також
відомостей, необхідних для здійснення
їх митного контролю та митного
оформлення. При застосуванні письмової
форми декларування можуть
використовуватися як електронні
документи, так і документи на
паперовому носії.

Електронне декларування здійснюється
з використанням електронної митної
декларації, засвідченої електронним
цифровим підписом, та інших
електронних документів або їх
реквізитів у встановлених законом
випадках.

Митна декларація та інші документи,
подання яких органам доходів і зборів
передбачено цим Кодексом, оформлені на
паперовому носії та у вигляді
електронних документів, мають однакову
юридичну силу.

Формат митних декларацій, що подаються
як електронні документи, базується на
міжнародних стандартах електронного
обміну даними.

Умови та порядок декларування, перелік
відомостей, необхідних для здійснення
митного контролю та митного
оформлення, визначаються цим Кодексом.
Положення про митні декларації та
форми цих декларацій затверджуються
Кабінетом Міністрів України, а порядок
заповнення таких декларацій та інших
документів, що застосовуються під час
митного оформлення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення, - центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику.

Перелік відомостей, що підлягають
внесенню до митних декларацій,
обмежується лише тими відомостями, які
є необхідними для цілей справляння
митних платежів, формування митної
статистики, а також для забезпечення
додержання вимог цього Кодексу та
інших законодавчих актів.

Митне оформлення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
здійснюється органами доходів і зборів
на підставі митної декларації, до якої
декларантом залежно від митних
формальностей, установлених цим
Кодексом для митних режимів, та
заявленої мети переміщення вносяться
такі відомості, у тому числі у вигляді
кодів:

1) заявлений митний режим, тип
декларації та відомості про
особливості переміщення;

2) відомості про декларанта,
уповноважену особу, яка склала
декларацію, відправника, одержувача,
перевізника товарів і сторони
зовнішньоекономічного договору
(контракту) або іншого документа, що
використовується в міжнародній
практиці замість договору (контракту),
а в разі якщо зовнішньоекономічний
договір (контракт) укладено на підставі
посередницького договору, - також про
іншу, крім сторони
зовнішньоекономічного договору
(контракту), сторону такого
посередницького договору;

3) відомості про найменування країн
відправлення та призначення;

4) відомості про транспортні засоби
комерційного призначення, що
використовуються для міжнародного
перевезення товарів та/або їх
перевезення митною територією України
під митним контролем, та контейнери;

5) відомості про товари:

а) найменування;

б) звичайний торговельний опис, що дає
змогу ідентифікувати та класифікувати
товар;

в) торговельна марка та виробник
товарів (за наявності у
товаросупровідних та комерційних
документах);

г) код товару згідно з УКТ ЗЕД;

ґ) найменування країни походження
товарів (за наявності);

д) опис упаковки (кількість, вид);

е) кількість у кілограмах (вага брутто
та вага нетто) та інших одиницях виміру;

є) фактурна вартість товарів;

ж) митна вартість товарів та метод її
визначення;

з) відомості про уповноважені банки
декларанта;

и) статистична вартість товарів;

6) відомості про нарахування митних та
інших платежів, а також про
застосування заходів гарантування їх
сплати:

а) ставки митних платежів;

б) застосування пільг зі сплати митних
платежів;

в) суми митних платежів;

г) офіційний курс валюти України до
іноземної валюти, у якій складені
рахунки, на день подання митної
декларації;

ґ) спосіб і особливості нарахування та
сплати митних платежів;

д) спосіб забезпечення сплати митних
платежів (у разі застосування заходів
гарантування їх сплати);

7) відомості про зовнішньоекономічний
договір (контракт) або інший документ,
що використовується в міжнародній
практиці замість договору (контракту),
та його основні умови;

8) відомості, що підтверджують
дотримання встановлених
законодавством заборон та обмежень
щодо переміщення товарів через митний
кордон України;

9) відомості про документи, передбачені
частиною третьою статті 335 цього
Кодексу;

10) довідковий номер декларації (за
бажанням декларанта).

Органам доходів і зборів забороняється
вимагати внесення до митної декларації
інших відомостей, ніж зазначені у цій
статті.

Згідно ст. 264 МК України митна
декларація реєструється та
приймається органом доходів і зборів у
порядку, що визначається центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

Митна декларація та інші документи
подаються органу доходів і зборів в
електронному вигляді з дотриманням
вимог цього Кодексу або на паперових
носіях. Митна декларація на паперовому
носії супроводжується її електронною
копією. Разом з митною декларацією
органу доходів і зборів подаються
рахунок або інший документ, що визначає
вартість товару, та, у випадках,
встановлених цим Кодексом, - декларація
митної вартості. Відомості про
документи, визначені частиною третьою
статті 335 цього Кодексу, зазначаються
декларантом або уповноваженою ним
особою у встановленому порядку в
митній декларації. На вимогу органу
доходів і зборів декларант або
уповноважена ним особа зобов'язані
надати органу доходів і зборів
оригінали таких документів або
засвідчені в установленому порядку їх
копії, якщо законодавством не
передбачено подання оригіналів.

З метою визначення правильності
заповнення поданої митної декларації
та відповідності доданих до неї
документів установленим вимогам орган
доходів і зборів здійснює перевірку
митної декларації.

Митна декларація приймається для
митного оформлення, якщо вона подана за
встановленою формою, підписана особою,
яка її подала, і перевіркою цієї
декларації встановлено, що вона
містить всі необхідні відомості і до
неї додано всі документи, визначені цим
Кодексом. Факт прийняття митної
декларації засвідчується посадовою
особою органу доходів і зборів, яка її
прийняла, шляхом проставлення на ній
відбитка відповідного митного
забезпечення та інших відміток (номера
декларації, дати та часу її прийняття
тощо), у тому числі з використанням
інформаційних технологій.

Орган доходів і зборів не має права
відмовити у прийнятті митної
декларації, якщо виконано всі умови,
встановлені цим Кодексом.

За приписами ст. 266 МК України декларант
зобов'язаний:

1) здійснити декларування товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення відповідно до порядку,
встановленого цим Кодексом;

2) на вимогу органу доходів і зборів
пред'явити товари, транспортні засоби
комерційного призначення для митного
контролю і митного оформлення;

3) надати органу доходів і зборів
передбачені законодавством документи
і відомості, необхідні для виконання
митних формальностей;

4) у випадках, визначених цим Кодексом
та Податковим кодексом України,
сплатити митні платежі або забезпечити
їх сплату відповідно до розділу X цього
Кодексу;

5) у випадках, визначених цим Кодексом
та іншими законами України, сплатити
інші платежі, контроль за справлянням
яких покладено на органи доходів і
зборів.

У випадках та в порядку, визначених цим
Кодексом, декларант має право вимагати
від органу доходів і зборів випуску
товарів, за умови забезпечення сплати
митних платежів відповідно до розділу X
цього Кодексу.

Особа, уповноважена на декларування
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від імені
декларанта, має такі самі обов'язки,
права і несе таку саму
відповідальність, що й декларант.

Судом встановлено, що позивачем до
відповідача було надіслано електронну
декларацію від 01.07.2014 ІМ40ДЕ
№112050000/2014/015373, а також надіслано
електронну декларацію від 15.09.2014 ІМ40ДЕ
№112050000/2014/020725 та надано документи
необхідні для митного оформлення
товару.

Згідно ст. 49 МК України митною вартістю
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 51 МК України
митна вартість товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до норм цього Кодексу.

Митна вартість товарів, що ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, визначається
відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Статтею 52 МК України визначено, що
заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII цього
Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену
ними самостійно, у тому числі за
результатами консультацій з митним
органом;

2) подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати,
пов'язані з коригуванням митної
вартості або наданням митному органу
додаткової інформації.

У випадках, визначених цим Кодексом,
для заявлення митної вартості товарів,
що переміщуються через митний кордон
України відповідно до митного режиму
імпорту, митному органу, який проводить
митне оформлення цих товарів, разом з
митною декларацією та іншими
необхідними для митного оформлення
зазначених товарів документами в
установленому порядку подається
декларація митної вартості.

Декларація митної вартості подається у
разі:

1) якщо до ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за
оцінювані товари, додаються витрати,
зазначені у частині десятій статті 58
цього Кодексу, і якщо вони не
включалися до ціни;

2) якщо з ціни, що була фактично сплачена
або підлягає сплаті за оцінювані
товари, виділено витрати, зазначені у
частині одинадцятій статті 58 цього
Кодексу;

3) якщо покупець та продавець пов'язані
між собою.

В інших випадках декларація митної
вартості подається за власним бажанням
декларанта або уповноваженої ним
особи.

Декларація митної вартості не
подається, у тому числі у випадках,
передбачених частиною п'ятою цієї
статті, у разі декларування партій
товарів, митна вартість яких не
перевищує 5000 євро.

У декларації митної вартості
наводяться відомості про метод
визначення митної вартості товарів,
числове значення митної вартості
товарів та її складових, умови
зовнішньоекономічного договору, що
мають відношення до визначення митної
вартості товарів, та надані документи,
що підтверджують зазначене.

Відомості, зазначені у частині восьмій
цієї статті, є відомостями, необхідними
для митних цілей.

Згідно даних декларації від 01.07.2014
ІМ40ДЕ №112050000/2014/015373 митну вартість
товару було заявлено у розмірі USD 147200,00,
яку було визначено за основним методом
- за ціною договору (контракту).

Відповідно до Специфікації від 07.05.2014
до контракту від 16.04.2013 №30, укладеного
між позивачем та Ekem Narin Ith.ihr.Ulus.Nak.Hayv
Imlt.Tar.Taah.Ve Tic/Ltd/Sti (Туреччина), загальна
вартість товару складає - USD 147200,00.

Судом встановлено, що відповідно до
висновку звіту №080 про незалежну
оцінку товару - виноград сушений без
кісточок несортовий та некалібрований,
складеного Юридичною компанією
«Провозахист Україна», вартість
зазначеного в контракті від 16.04.2013 №30
товару складає USD 147200,00. Крім того,
заявлена митна вартість товару
підтверджується пропозиціями
потенційних постачальників сушеного
винограду від 06.05.2014 за ціною 1840 доларів
США за тону.

Згідно даних декларації від 15.09.2014
ІМ40ДЕ №112050000/2014/020725 митну вартість
товару було заявлено у розмірі USD 152040,00.,
яку було визначено за основним методом
- за ціною договору (контракту).

Відповідно до Специфікації №1 від
15.07.2014 до контракту від 15.07.2014 №65,
укладеного між позивачем та Ari Susam Sanayi ve
Ticaret Ltd Sti (Туреччина), загальна вартість
товару складає - USD 152040,00.

Судом встановлено, що позивачем
направлялася заявка до Запорізької
торгово-промислової палати від 16.09.2014
про проведення цінової експертизи
зовнішньоекономічного контракту від
15.07.2014 №65, Специфікації №1 від 15.07.2014, а
також підтвердження рівня цін на
виноград сушений без кісточок
несортовий некалібрований, держави
походження Туреччина.

Відповідно до висновку складеного
Запорізькою торгово-промисловою
палатою від 16.09.2014, згідно статистики
рівень цін на подібну (аналогічну)
продукцію експортерів з Турції станом
на липень 2014 року складає: мінімальна
ціна - USD 1720,00, максимальна ціна - USD 2320,00.
Висновком встановлено, що ціни на
зазначений товар за контрактом від
15.07.2014 №65 відповідають рівню цін
постачальників подібної (аналогічної)
продукції з Турції за вказаний період.

Відповідно до ч. 1, 2, 3, 6 ст. 53 МК України у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає митному органу
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення.

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

У разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Декларант або уповноважена ним особа
за власним бажанням може подати
додаткові наявні у них документи для
підтвердження заявленої ними митної
вартості товару.

Згідно ч. 1, 2 ст. 54 МК України контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється митним
органом під час проведення митного
контролю і митного оформлення шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

За результатами перевірки документів,
по ВМД від 01.07.2014 ІМ40ДЕ №112050000/2014/015373,
при здійсненні контролю за
правильністю визначення митної
вартості відповідачем були виявлені
розбіжності: в платіжних дорученнях №
021 від 14.05.2014 та № 028 від 18.06.2014 в частині
призначення платежу, а саме: на відміну
від платіжного доручення № 028 від
18.06.2014, платіжне доручення № 021 від
14.05.2014 не містить інформації про інвойс
№ 2014/9370 від 28.05.2014, що не дає змоги
впевнитись, що даний банківський
платіжний документ стосується
оцінюваного товару; згідно
специфікації № 5 від 07.05.2014 до контракту
№ 30 від 16.04.2013 строк відвантаження
товару здійснюється протягом трьох
тижнів від дати підписання
специфікації. Специфікацію № 5
датовано 07.05.2014, натомість у
коносаменті вказана дата 14.06.2014, що
суперечить умовам контракту; наявні
розбіжності в найменуванні товару в
платіжних дорученнях № 021 від 14.05,2014 та
№ 028 від 18.06.2014 (dried grape seedless) та інвойсі №
2014/9370 від 28.05.2014 (dried grape seedless unsorted and
noncalibarted), що не дає змоги впевнитись, що
дані банківські платіжні документи
стосуються оцінюваного товару; наявні
розбіжності в найменуванні товару в
інвойсі № 2014/9370 від 28.05.2014 (dried grape seedless
unsorted and noncalibarted) та бухгалтерській
виписці № 104 від 25.06.2014 (Виноград
сушений без кісточок), що не дає змоги
впевнитись, що в бухгалтерській
виписці йдеться саме за некалібрований
безсортовий виноград.

За результатами перевірки документів,
по ВМД від 15.09.2014 ІМ40ДЕ №112050000/2014/020725,
при здійсненні контролю за
правильністю визначення митної
вартості відповідачем були виявлені
розбіжності: бухгалтерська виписка по
взаєморозрахункам з нерезидентом в
дол. США станом на 08.09.14 являє собою лист
підприємства інформативного
характеру. Даний документ не містить
реквізитів форми бланка первинної
бухгалтерської документації. За
змістом даний документ не є витягом з
первинного документу, а лише дублює
інформацію з платіжних доручень в
іноземній валюті, поданих до митного
оформлення; згідно специфікації № 1 від
15.07.14 до контракту строк відвантаження
товару здійснюється протягом 20 днів
від дати оплати перших 10% суми. Платіжне
доручення датовано 29.07.14, натомість у
коносаменті вказана дата 24.08.14, що
суперечить умовам контракту; наявні
розбіжності в найменуванні товару в
інвойсі №25697 від 19.08.14 (dried grape seedless unsorted
and noncalibarted) та бухгалтерській виписці
(Виноград сушений без кісточок), що не
дає змоги впевнитись, що в
бухгалтерській виписці йдеться саме
про некалібрований безсортовий
виноград.

Також, за результатами здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості, по ВМД від 01.07.2014 ІМ40ДЕ
№112050000/2014/015373, було встановлено, що
митна вартість товару суттєво
відрізнялась від цінової інформації,
що містилась в інформаційній системи
державної митної служби України та
відображала митну вартість товару на
рівні 2,04 долари США за 1 кг товару (митна
декларація від 11.06.2014 №112050000/2014/013659, від
27.05.2014 №112050000/2014/012468, від 24.06.2014
№807100000/2014/026099).

Також, за результатами здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості, по ВМД від 15.09.2014 ІМ40ДЕ
№112050000/2014/020725, було встановлено, що
митна вартість товару суттєво
відрізнялась від цінової інформації,
що містилась в інформаційній системи
державної митної служби України та
відображала митну вартість товару на
рівні 2,61 долари США за 1 кг товару (митна
декларація від 15.08.2014 №209140000/2014/027128).

У зв'язку з тим, що документи подані до
митного оформлення не містили всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості,
відповідачем у декларанта були
затребувані додаткові документи для
підтвердження митної вартості товару,
визначені ст. 53 МК України.

Судом встановлено, що позивачем 02.07.2014
на вимогу відповідача, по ВМД від 01.07.2014
ІМ40ДЕ №112050000/2014/015373, було додатково
надано: прайс-лист виробника товару за
травень 2014 року; копію митної
декларації країни відправлення від
28.05.2014 №8207Е; звіт №080 про незалежну
експертну оцінку товару від 27.06.2014,
комерційні пропозиції від іншого
виробника від 06.05.2014; лист про цінову
інформацію на даний товар №107 від
02.07.2014.

Судом встановлено, що позивачем 19.09.2014
на вимогу відповідача, по ВМД від 15.09.2014
ІМ40ДЕ №112050000/2014/020725, було додатково
надано: заяву про купівлю іноземної
валюти №037 від 29.07.2014; банківська
виписка по особовому рахунку за 29.07.2014;
банківське повідомлення SWIFT від 29.07.2014;
лист від ПАТ «КБ «Хрещатик» №81/07-535 від
02.09.2014; заява про купівлю іноземної
валюти №043 від 03.09.2014; банківська
виписка по особистому рахунку за 05.09.2014
банківське повідомлення SWIFT від 05.09.2014;
прайс-лист виробника товару за липень
2014 року; копію митної декларації країни
відправлення від 21.08.2014 №14350300ЕХ142507;
висновок Запорізької ТПП №ОИ-509 від
16.09.2014; калькуляція виробника товару
від 15.07.2014.

Суд зазначає, що позивачем разом з ВМД
були подані всі документи, передбачені
ст. 53 МК України, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.

Проаналізувавши додатково подані
документи, у зв'язку із не наданням
позивачем будь-яких інших додаткових
документів, які необхідні для
підтвердження митної вартості та з
урахуванням наявності інформації про
вартісні показники за товар вище ніж
заявлені позивачем, відповідач дійшов
висновку про неможливість визначення
митної вартості за методом 1.

Згідно ч. 3, 4 ст. 54 МК України за
результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів зобов'язаний:

1) здійснювати контроль заявленої
декларантом або уповноваженою ним
особою митної вартості товарів шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості, наявності в
поданих зазначеними особами
документах усіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари;

2) надавати декларанту або
уповноваженій ним особі письмову
інформацію про причини, за яких
заявлена ними митна вартість не може
бути визнана;

3) надавати декларанту або
уповноваженій ним особі письмову
інформацію щодо порядку і методу
визначення митної вартості,
застосованих у разі коригування митної
вартості, а також щодо підстав
здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що
декларуються:

у разі визнання митним органом
заявленої митної вартості товарів - за
умови сплати митних платежів згідно із
заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
митного органу про коригування митної
вартості товарів - за умови сплати
митних платежів згідно з митною
вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
митного органу про коригування
заявленої митної вартості товарів - за
умови сплати митних платежів згідно із
заявленою митною вартістю товарів та
надання гарантій відповідно до розділу
Х цього Кодексу в розмірі, визначеному
митним органом відповідно до частини
сьомої статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч. 1, 5 ст. 55 МК України рішення
про коригування заявленої митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України з поміщенням у
митний режим імпорту, приймається
митним органом у письмовій формі під
час здійснення контролю правильності
визначення митної вартості цих товарів
як до, так і після їх випуску, якщо
митним органом у випадках,
передбачених частиною шостою статті 54
цього Кодексу, виявлено, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, у тому
числі невірно визначено митну вартість
товарів.

Декларант може провести консультації з
митним органом з метою обґрунтованого
вибору методу визначення митної
вартості на підставі інформації, яка
наявна в митному органі.

Судом встановлено, що керуючись ст. 54 МК
України, за результатами здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів, у зв'язку
виявленням розбіжностей та ненаданням
необхідних для підтвердження митної
вартості документів, відповідачем
були прийняті письмові рішення про її
коригування №112050000/2014/000243/1 від 02.07.2014 та
№112050000/2014/000347/1 від 19.09.2014.

Відповідно до ст. 57 МК України
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних
товарів;

б) за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості
(обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
органом доходів і зборів та
декларантом з метою визначення основи
вартості згідно з положеннями статей 59
і 60 цього Кодексу. Під час таких
консультацій орган доходів і зборів та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для
її визначення може братися або ціна, за
якою ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та
додавання вартості (обчислена
вартість) можуть застосовуватися у
будь-якій послідовності на прохання
декларанта або уповноваженої ним
особи.

У разі якщо неможливо застосувати
жоден із зазначених методів, митна
вартість визначається за резервним
методом відповідно до вимог,
встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Суд зазначає, що в рішенні про
коригування митної вартості
відповідачем було зазначено про
послідовність застосування методів
визначення митної вартості товарів та
процедуру проведення консультацій з
метою обґрунтування вибору методу
визначення митної вартості. В рішенні
було зазначено, що неможливо
застосувати при визначенні митної
вартості товару метод 1 в зв'язку із тим,
що декларантом заявлено неповні
відомості про митну вартість товарів у
відповідності до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МК
України. Декларантом не надано
додаткових документів, згідно ч. 3 ст. 53
МК України, для підтвердження
заявленої ним митної вартості.

Керуючись ст. 57 МК України було
проведено процедуру консультацій між
позивачем та відповідачем з метою
обґрунтування вибору методу
визначення митної вартості товару. Під
час консультації відповідач та позивач
здійснили обмін наявною інформацією.
За результатами проведеної
консультації було встановлено, що у
декларанта відсутня інформація,
необхідна для визначення митної
вартості товару за ціною договору.
Метод визначення митної вартості за
ціною договору щодо ідентичних,
подібних товарів неможливо було
застосувати, у зв'язку з відсутністю
інформації щодо вартості ідентичних та
подібних (аналогічних) товарів,
відповідно до вимог ст. 59, 60 МК України.
Метод визначення митної вартості на
основі віднімання вартості не може
бути застосований тому, що у позивача
немає даних щодо ціни одиниці товару,
по якій найбільша партія оцінюваних,
ідентичних або подібних (аналогічних)
імпортованих товарів продається на
території України покупцеві, а також
немає відомостей по відповідних
витратах. Метод визначення митної
вартості на основі додавання вартості
(обчислена вартість) не може бути
прийнятий тому, що у позивача немає
інформації щодо вартості матеріалів і
витрат, понесених виробником при
виробництві оцінюваних товарів, тобто
немає калькуляції виробника за
вартістю товарів, обсягу прибутку та
загальних витрат, що дорівнює сумі, яка
звичайно відображається при продажу
товарів того ж класу або виду, що й
оцінювані товари, які виготовляються
виробниками у країні виробництва для
експорту в Україну; загальних витрат
при продажу в Україну з країни
вивезення товарів того ж класу або
виду, тобто витрат на завантаження,
розвантаження та розробку оцінюваних
товарів, їх транспортування до місця
ввезення на митну територію України, на
страхування цих товарів та інших
витрат, пов'язаних із ввезенням цих
товарів в Україну.

Отже, відповідачем митну вартість
товарів, що імпортуються було
визначено за методом 6 (резервний метод)
із застосуванням наявної інформації
щодо вартості товару та цінової
інформації Єдиної автоматизованої
інформаційної системи Державної
митної служби України.

Згідно ст. 256 МК України відмова у
митному оформленні - це письмове
вмотивоване рішення органу доходів і
зборів про неможливість здійснення
митного оформлення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення через невиконання
декларантом або уповноваженою ним
особою умов, визначених цим Кодексом.

У рішенні про відмову у митному
оформленні повинні бути зазначені
причини відмови та наведені вичерпні
роз'яснення вимог, виконання яких
забезпечує можливість митного
оформлення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення.
Зазначене рішення повинно також
містити інформацію про порядок його
оскарження.

Відповідно до п. 6 ст. 54 МК України
митний орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі:

1) невірно проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості;

2) неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу
документально підтвердженої офіційної
інформації митних органів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості.

Судом встановлено, що відповідачем
були складені картки відмови
№/2014/00424 та №112050000/2014/00593,
відповідно до якої у митному
оформленні (випуску) товарів
відмовлено У картках відмови,
відповідно до вимог ст. 256 МК України,
було зазначено причину таких відмов, а
саме прийняття рішень про коригування
митної вартості товару.

Крім того, було роз'яснено вимоги,
виконання яких забезпечує можливість
митного оформлення товарів, а саме, що
для забезпечення можливості митного
оформлення товарів необхідно
скоригувати митну вартість відповідно
до рішення про коригування митної
вартості від 02.07.2014 №112050000/2014/000243/1 та
від 19.09.2014 №112050000/2014/000347/1 перераховану
за офіційним курсом НБУ на день
оформлення митної декларації та подати
нову митну декларацію в строки
встановлені ст. 263 МК України.

З приводу виявлених при здійсненні
контролю за правильністю визначення
митної вартості відповідачем
розбіжностей по ВМД від 01.07.2014 ІМ40ДЕ
№112050000/2014/015373, суд зазначає наступне.

Платіжне доручення №021 від 14.05.2014
містить посилання на специфікацію №5
від 07.05.2014, якою передбачено порядок
розрахунків. Зокрема, специфікація
передбачає передоплату в розмірі 29440
доларів США, які згідно платіжного
доручення №021 від 14.05.2014 були
перераховані продавцю. Остаточний
розрахунок був здійснений на підставі
інвойсу від 28.05.2014, згідно платіжного
доручення №028 від 18.06.2014, яке містить як
посилання на специфікацію №5 від 07.05.2014,
так і на інвойс (рахунок-фактура) від
28.05.2014. Таким чином, обидва платіжних
доручення були оформленні відповідно
до умов укладеного контракту №30 від
16.04.2013 та підтверджують сплату за
специфікацією №5 від 07.05.2014.

Суд зазначає, що не відповідність дати
відвантаження умовам, передбаченим
специфікацією №5 від 07.05.2014 до
контракту №30 від 16.04.2013 свідчить про
невиконання продавцем погоджених умов
поставки, та не впливає на формування
митної вартості.

З приводу посилань на те, що в платіжних
дорученнях №021 від 14.05.2014, №028 від 18.06.2014,
в інвойсі №2014/9370 від 28.05.2014 та в
бухгалтерській виписці №104 від 25.06.2014
вказана різна назва товару, суд
зазначає, що предмет контракту
зазначений у п. 1.1 контракту №30 від
16.04.2013 та є ідентичним із тим, який
вказаний у специфікації №5 від 07.05.2014.
Крім того, всі документи, що стосуються
вказаної поставки містять відсилання
на зазначені контракт та специфікацію.

З приводу виявлених при здійсненні
контролю за правильністю визначення
митної вартості відповідачем
розбіжностей по ВМД від 15.09.2014 ІМ40ДЕ
№112050000/2014/020725, суд зазначає наступне.

Чинним законодавством України не
передбачено затвердженої форми
бухгалтерської виписки та нормативних
вимог до її форми чи реквізитів
Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» первинний
документ - документ який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення. Тобто
бухгалтерська виписка по суті не може
бути первинним документом, а отже
посилання відповідача на не
відповідність форми, реквізитів
бухгалтерської виписки станом на 08.09.2014
є не обґрунтованим.

Суд зазначає, що не відповідність дати
відвантаження умовам, передбаченим
специфікацією №1 від 15.07.2014 до
контракту №65 від 15.07.2014 свідчить про
невиконання продавцем погоджених умов
поставки, та не впливає на формування
митної вартості.

Крім того, суд зазначає, що
бухгалтерська виписка №166 від 08.09.2014 та
інвойс №25697 від 24.08.2014 містять
посилання на контракт №65 від 15.07.2014 та
специфікацію №1 від 15.07.2014, що дає змогу
ідентифікувати найменування даного
товару.

Щодо відповідності фактичної вартості
товарів, що імпортується ринковому
рівню цін, суд зазначає наступне.

Частина 1 ст. 14 Закону України «Про ціни
та ціноутворення» від 21.06.2012
регламентує, що під час проведення
експортних (імпортних) операцій у
розрахунках з іноземними суб'єктами
господарювання застосовуються
контрактні (зовнішньоторговельні)
ціни, що формуються відповідно до цін і
умов світового ринку.

Судом встановлено, що відповідно до
висновку звіту №080 про незалежну
оцінку товару - виноград сушений без
кісточок несортовий та некалібрований,
складеного Юридичною компанією
«Провозахист Україна», вартість
зазначеного в контракті від 16.04.2013 №30
товару складає USD 147200,00.

Судом встановлено, що позивачем
направлялася заявка до Запорізької
торгово-промислової палати від 16.09.2014
про проведення цінової експертизи
зовнішньоекономічного контракту від
15.07.2014 №65, Специфікації №1 від 15.07.2014, а
також підтвердження рівня цін на
виноград сушений без кісточок
несортовий некалібрований, держави
походження Туреччина.

Відповідно до висновку складеного
Запорізькою торгово-промисловою
палатою від 16.09.2014, ціни на зазначений
товар за контрактом від 15.07.2014 №65
відповідають рівню цін постачальників
подібної (аналогічної) продукції з
Туреччини за вказаний період.

Отже, з урахуванням викладеного, суд
вважає протиправним висновок
відповідача, про неможливість
визначення митної вартості за першим
основним методом - за ціною контракту.

Судом не встановлено існування
будь-яких обмежень для визначення
митної вартості задекларованих
товарів за ціною договору, наведених у
ст. 58 МК України.

Відповідачем не доведено, що подані
позивачем документи містили
розбіжності або не містили всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів чи ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті.

Крім того, зі змісту наданих позивачем
документів вбачається, що всі
відомості, необхідні для перевірки
числового значення складових митної
вартості були наявні.

Отже, суд приходить до висновку про
законність та обґрунтованість вимог
позивача щодо визнання протиправними
та скасування рішень відповідача про
коригування митної вартості
№112050000/2014/000243/1 від 02.07.2014 та
№112050000/2014/000347/1 від 19.09.2014.

З приводу вимоги позивача стягнути з
Державного бюджету України на
розрахунковий рахунок позивача
надмірно сплачені за митними
деклараціями №112050000/2014/015430 від 02.07.2014 та
№112050000/2014/0212276 від 22.09.2014 суми податку на
додану вартість в розмірі 218268,33 грн.,
суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 301 МК України
повернення помилково та/або надміру
сплачених сум митних платежів
здійснюється відповідно до Бюджетного
та Податкового кодексів України.

У разі виявлення факту помилкової
та/або надмірної сплати митних
платежів орган доходів і зборів не
пізніше одного місяця з дня виявлення
такого факту зобов'язаний повідомити
платника податків про суми надміру
сплачених митних платежів.

Помилково та/або надміру зараховані до
державного бюджету суми митних
платежів повертаються з державного
бюджету в порядку, визначеному
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

Якщо надмірна сплата сум митних
платежів сталася внаслідок помилки з
боку посадових осіб органу доходів і
зборів, повернення надміру сплачених
сум митних платежів здійснюється у
першочерговому порядку.

Повернення сум відповідних митних
платежів здійснюється також у разі,
якщо:

1) законом передбачено повернення сум
сплаченого мита при поміщенні товарів
у митний режим реімпорту або у митний
режим реекспорту відповідно до розділу
V цього Кодексу, а також в інших
випадках, визначених цим Кодексом;

2) у випадках та в порядку, визначених
цим Кодексом, здійснюється зміна
раніше заявленого митного режиму, якщо
суми митних платежів, належних до
сплати при поміщенні товарів у новий
митний режим, є меншими, ніж суми митних
платежів, сплачених при поміщенні їх у
попередній митний режим;

3) відновлюється режим найбільшого
сприяння, вільної торгівлі;

4) митну декларацію змінено або визнано
недійсною;

5) у товарах, що ввозяться на митну
територію України або вивозяться за її
межі, виявлено дефекти або вони якимось
іншим чином не відповідають погодженим
специфікаціям, за умови, що ці товари не
ремонтувалися і не використовувалися
відповідно на території України та за
її межами (крім операцій, необхідних
для виявлення дефектів або
невідповідності) і повертаються
протягом строку, визначеного
підпунктом "а" пункту 3 частини другої
статті 78 цього Кодексу;

6) платником податків подано органу
доходів і зборів документи, які
підтверджують наявність у нього на
день подання органу доходів і зборів
митної декларації для митного
оформлення права на звільнення від
сплати митних платежів.

Повернення сум митних платежів у
випадках, передбачених частиною п'ятою
цієї статті, здійснюється у тому самому
порядку, що і повернення помилково
та/або надміру сплачених сум митних
платежів за заявою платника податків
за умови, що така заява подається не
пізніше одного року з дня, наступного
за днем виникнення обставин, що тягнуть
за собою повернення сплачених сум
митних платежів.

Повернення сплачених сум митних
платежів здійснюється у валюті
України. Якщо сплата або стягнення
митних платежів здійснювалася в
іноземній валюті, повернення сум
митних платежів здійснюється за курсом
Національного банку України,
встановленим на день, коли відбулася їх
сплата.

Повернення не здійснюється:

1) якщо сума митних платежів, що
підлягає поверненню, не перевищує 20
гривень;

2) в інших випадках, встановлених
Податковим кодексом України.

Суд зазначає, що а ні зазначеною нормою
МК України, а ні іншими положеннями МК
України, а ні будь-якими іншими
нормативно-правовими актами України не
передбачено зарахування надмірно
сплачених митних платежів в рахунок
майбутніх платежів.

Крім того, стаття 301 МК України
передбачає повернення помилково та/або
надміру сплачених сум митних платежів
за заявою платника податків, поданою не
пізніше одного року з дня, наступного
за днем виникнення обставин, що тягнуть
за собою повернення сплачених сум
митних платежів.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач не звертався до відповідача із
відповідними заявами про повернення
помилково та/або надміру сплачених сум
митних платежів, а тому суд доходить
висновку, що зазначена позовна вимога є
передчасною та необґрунтованою.

Враховуючи викладене вище, суд
доходить висновку про відсутність
правових підстав для задоволення в
повному обсязі вимог позивача, а
відтак, позов слід задовольнити
частково.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 94, 158-163 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Фізичної особи
- підприємця ОСОБА_3 до Запорізької
митниці Міндоходів, Головного
управління Державної казначейської
служби України у Запорізькій області
про скасування рішень та стягнення
надмірно сплачених сум задовольнити
частково.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Запорізької митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості №112050000/2014/000243/1 від 02.07.2014.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Запорізької митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості №112050000/2014/000347/1 від 19.09.2014.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Кисіль