Справа № 2а/0370/3910/12
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року м.
Львів Справа № 876/9976/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Багрія В.М., Старунського Д.М.,

з участю секретаря - Андрушківа І.Я.,

представника заявника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Волинській області на
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 09 жовтня 2014
року за заявою ОСОБА_2 про визнання
протиправними дій, вчинених на
виконання додаткової постанови суду,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 03 жовтня 2014 року, в порядку
передбаченому частиною 9 статті 267
Кодексу адміністративного судочинства
України, звернувся до суду із заявою, в
якій просив визнати протиправними дії
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Волинській області
(далі - УМВС України у Волинській
області) щодо невиконання додаткової
постанови Волинського окружного
адміністративного суду від 16 липня 2014
року, зобов'язати УМВС України у
Волинській області фактично допустити
його до виконання обов'язків на посаді
старшого оперуповноваженого відділу
розкриття злочинів проти особи і
злочинів, учинених іноземцями та
відносно них, і боротьби з груповою
злочинністю управління карного
розшуку УМВС України у Волинській
області. Також просив постановити
окремі ухвали для вжиття заходів щодо
усунення причин та умов, що сприяли
порушенню закону та щодо притягнення
до відповідальності осіб, винних у
невиконанні рішення суду.

В обґрунтування вимог заяви вказував
на те, що УМВС України у Волинській
області видано наказ про поновлення
його на роботі на посаді, з якої його
було незаконно звільнено, однак,
фактично не допущено його до роботи на
цій посаді, що відповідно до пункту 8
частини 1 статті 49 Закону України «Про
виконавче провадження» не може
вважатись фактичним виконанням
судового рішення в повному обсязі.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 09 жовтня 2014
року вказану заяву задоволено
частково. Визнано протиправними дії
УМВС України у Волинській області щодо
невиконання додаткової постанови
Волинського окружного
адміністративного суду від 16 липня 2014
року, зобов'язано УМВС України у
Волинській області фактично допустити
ОСОБА_2 до виконання обов'язків
старшого оперуповноваженого відділу
розкриття злочинів проти особи і
злочинів, учинених іноземцями та
відносно них, і боротьби з груповою
злочинністю управління карного
розшуку УМВС України у Волинській
області. В задоволенні решти вимог
відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою
суду, УМВС України у Волинській області
подало апеляційну скаргу, у якій, з
посиланням на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить її
скасувати та прийняти нову постанову,
якою відмовити в задоволенні заяви.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
посиланням на те, що судом першої
інстанції не враховано, що згідно з
постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27 серпня 2013
року ОСОБА_2 був поновлений на службі в
органах внутрішніх справ України та
зарахований в розпорядження УМВС
України у Волинській області, після
чого, за його згодою, згідно з рішенням
кадрової комісії, був призначений на
посаду оперуповноваженого сектору
розкриття майнових злочинів та
незаконних заволодінь автотранспортом
відділу карного розшуку Луцького МВ
УМВС України у Волинській області, на
якій працює на даний час.

Представник УМВС України у Волинській
області в судове засідання не з'явився,
хоча УМВС України у Волинській області
належним чином було повідомлено про
дату, час та місце апеляційного
розгляду, що відповідно до частини 4
статті 196 Кодексу адміністративного
судочинства України не перешкоджає
судовому розгляду справи у його
відсутності.

Представник заявника в судовому
засіданні заперечила проти доводів
апеляційної скарги, посилаючись на те,
що оскаржуване рішення ухвалене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, просила
відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника заявника, обговоривши
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_2
проходив службу в органах внутрішніх
справ, зокрема, з 16 вересня 2010 року на
посаді старшого оперуповноваженого
відділу розкриття злочинів проти особи
і злочинів, учинених іноземцями та
відносно них, і боротьби з груповою
злочинністю управління карного
розшуку УМВС України у Волинській
області.

Наказом УМВС України у Волинській
області від 29 вересня 2011 року № 392 о/с
ОСОБА_2 звільнено з вказаної посади за
пунктом 45 «а» (при скороченні штатів)
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ та зараховано
його у розпорядження УМВС України у
Волинській області.

Наказом УМВС України у Волинській
області від 31 січня 2012 року № 19 о/с
ОСОБА_2 з 31 січня 2012 року звільнено з
органів МВС України за пунктом 66
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ (за скоєння
вчинків, що дискредитують звання
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ).

Вказані накази були оскаржені
позивачем до суду.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27 серпня
2013 року визнано протиправним та
скасовано наказ УМВС України у
Волинській області від 31 січня 2012 року
№ 19 о/с, в частині звільнення ОСОБА_2 з
органів МВС України за пунктом 66
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ (за скоєння
вчинків, що дискредитують звання
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ), поновлено
ОСОБА_2 на службі в органах внутрішніх
справ в УМВС України у Волинській
області, у розпорядженні якого він
перебував після звільнення з посади
старшого оперуповноваженого відділу
розкриття злочинів проти особи і
злочинів, учинених іноземцями та
відносно них, і боротьби з груповою
злочинністю управління карного
розшуку УМВС України у Волинській
області.

Позовна заява в частині вимоги про
визнання протиправним та скасування
наказу УМВС України у Волинській
області від 29 вересня 2011 року № 392 о/с
ухвалою Волинського окружного
адміністративного суду від 03 січня 2013
року залишена без розгляду у зв'язку з
пропуском позивачем без поважних
причин строку звернення до
адміністративного суду.

Ухвалою Львівського апеляційного суду
від 02 липня 2013 року скасовано ухвалу
Волинського окружного
адміністративного суду від 03 січня 2013
року про залишення без розгляду
частини позовних вимог і направлено
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 24 жовтня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22 квітня 2014
року, визнано незаконним та скасовано
наказ УМВС України у Волинській
області від 29 вересня 2011 року № 392 о/с в
частині звільнення ОСОБА_2 з посади
старшого оперуповноваженого відділу
розкриття злочинів проти особи і
злочинів, учинених іноземцями та
відносно них, і боротьби з груповою
злочинністю управління карного
розшуку УМВС України у Волинській
області.

Додатковою постановою Волинського
окружного адміністративного суду від 16
липня 2014 року поновлено ОСОБА_2 на
посаді старшого оперуповноваженого
відділу розкриття злочинів проти особи
і злочинів учинених іноземцями та
відносно них, і боротьби з груповою
злочинністю управління карного
розшуку УМВС України у Волинській
області.

Після набрання законної сили
постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27 серпня 2013
року, наказом від 15 жовтня 2013 року № 338
о/с, ОСОБА_2 поновлено на службі в
органах внутрішніх справ та зараховано
у розпорядження УМВС України у
Волинській області, після чого, згідно
з рішенням кадрової комісії, за згодою
ОСОБА_2, наказом УМВС України у
Волинській області від 13 грудня 2013 року
№ 389 о/с його призначено на посаду
оперуповноваженого сектору розкриття
майнових злочинів та незаконних
заволодінь автотранспортом відділу
карного розшуку Луцького МВ УМВС
України у Волинській області, на якій
працює на даний час.

Після набрання законної сили
додатковою постановою Волинського
окружного адміністративного суду від 16
липня 2014 року УМВС України у Волинській
області винесено наказ від 01 серпня 2014
року № 227 о/с, яким, з урахуванням змін,
внесених до нього наказом від 16 вересня
2014 року № 286 о/с, ОСОБА_2 поновлено на
посаді старшого оперуповноваженого
відділу розкриття злочинів проти особи
і злочинів, учинених іноземцями та
відносно них, і боротьби з груповою
злочинністю управління карного
розшуку УМВС України у Волинській
області з 30 вересня 2011 року.

Задовольняючи заяву, суд першої
інстанції виходив з того, що формальні
дії УМВС України у Волинській області
щодо винесення відповідного наказу,
вчинені на виконання згаданих вище
рішень, без фактичного допуску ОСОБА_2
до виконання службових обов'язків на
посаді, з якої його незаконно
звільнено, не свідчать про належне
виконання ним цих рішень.

Суд апеляційної інстанції не
погоджується з таким висновком та
вважає його помилковим з огляду на
наступне.

Розділом V Кодексу адміністративного
судочинства України врегульовані
процесуальні питання, пов'язані з
виконанням судових рішень в
адміністративних справах.

Стаття 267 Кодексу адміністративного
судочинства України згаданого вище
розділу регламентує процедуру
судового контролю за виконанням
судових рішень в адміністративних
справах.

Відповідно до частини 9 статті 267
Кодексу адміністративного судочинства
України особа-позивач, на користь якої
ухвалено постанову суду, має право
подати до суду першої інстанції заяву
про визнання протиправними рішень, дій
чи бездіяльності, вчинених суб'єктом
владних повноважень - відповідачем на
виконання такої постанови суду або
порушення прав позивача, підтверджених
такою постановою суду. Таку заяву може
бути подано протягом десяти днів з дня,
коли позивач дізнався або повинен був
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів, але не пізніше дня
завершення строку пред'явлення до
виконання виконавчого листа, виданого
за відповідною постановою суду.

Системний аналіз вказаних правових
норм, з урахуванням того, що вони
вміщені до розділу Кодексу
адміністративного судочинства
України, яким врегульовані
процесуальні питання, пов'язані з
виконанням судових рішень в
адміністративних справах, дає підстави
для висновку, що судовий контроль за
виконанням судового рішення в
адміністративній справі, в порядку,
визначеному частиною 9 статті 267
Кодексу адміністративного судочинства
України, можливий лише до моменту
фактичного виконання в повному обсязі
судового рішення згідно з виконавчим
документом.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначені Законом України «Про
виконавче провадження».

Відповідно до статті 76 Закону України
«Про виконавче провадження» рішення
про поновлення на роботі незаконно
звільненого або переведеного
працівника виконується негайно.
Виконання рішення вважається
закінченим з дня видачі відповідного
наказу або розпорядження власником
підприємства, установи, організації
або уповноваженим органом, фізичною
особою, фізичною особою - підприємцем,
який прийняв незаконне рішення про
звільнення або переведення працівника,
після чого державний виконавець
виносить постанову про закінчення
виконавчого провадження.

На виконання згаданих вище судових
рішень УМВС України у Волинській
області видано відповідний наказ, що в
свою чергу послужило підставою для
закінчення виконавчого провадження з
виконання виконавчого листа від 18
липня 2014 року № 605/2014 про
поновлення ОСОБА_2 на посаді старшого
оперуповноваженого відділу розкриття
злочинів проти особи і злочинів,
учинених іноземцями та відносно них, і
боротьби з груповою злочинністю
управління карного розшуку УМВС
України у Волинській області
(постанова про закінчення виконавчого
провадження ВП № 44111548 від 26 вересня
2014 року).

Отже, на момент звернення ОСОБА_2 до
суду із заявою (03 жовтня 2014 року) судове
рішення про поновлення його на роботі
вже було виконано, що виключало
можливість судового контролю за його
виконанням в порядку, визначеному
статтею 267 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суд першої інстанції не звернув уваги
на вказані обставини та прийшов до
помилкового висновку про наявність
підстав для задоволення заяви, що
відповідно до пункту 4 частини 1 статті
202 Кодексу адміністративного
судочинства України є підставою для
скасування оскаржуваного судового
рішення та ухвалення нового рішення
про залишення без задоволення згаданої
вище заяви.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу УМВС України у
Волинській області задовольнити,
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 09 жовтня 2014
року по справі № 2а/0370/3910/12 -
скасувати та прийняти нову постанову,
якою залишити без задоволення заяву
ОСОБА_2 про визнання протиправними дій,
вчинених на виконання додаткової
постанови суду.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання постанови в повному обсязі,
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
А.І. Рибачук

Судді
В.М. Багрій

Д.М. Старунський

Повний текст постанови виготовлено 16
грудня 2014 року.