Справа № 826/9996/14
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/9996/14
Головуючий у 1-й інстанції: Кротюк
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

17 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді
Кобаля М.І.,

суддів:
Епель О.В., Карпушової О.В.

при секретарі:
Пакіж О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали апеляційної
скарги ОСОБА_2 на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
04 листопада 2014 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у місті Києві,
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у місті
Києві Чекригіна О.В., третя особа:
ОСОБА_4 про визнання протиправним та
скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у місті Києві,
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у місті
Києві Чекригіна О.В. (далі -
Відповідачі) у якому просив визнати
протиправним та скасувати рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, індексний номер 11078701 від
20.02.2014 року та зобов'язати Реєстраційну
службу Головного управління юстиції у
місті Києві внести запис про
скасування державної реєстрації права
власності на нерухоме майно 1 цілу
частину квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_4

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
04 листопада 2014 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову, якою
задовольнити адміністративний позов
повністю.

Заслухавши представників сторін, що
прибули у судове засідання,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову - без змін,
виходячи з наступного.

Згідно із ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
відповідно до свідоцтва про право
власності на житло від 02.03.1994, виданого
фондом комунального майна Мінського
району згідно з розпорядженням
(наказом) від 02.03.1994 №7861, квартира
АДРЕСА_1 належала на праві спільної
сумісної власності ОСОБА_5 та членам
його сім'ї ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (в рівних
долях).

Згідно із свідоцтвом про право на
спадщину за законом від 04.11.2004 (номер
спадкової справи 852, зареєстровано в
реєстрі за №7н-99), виданого Київською
державною нотаріальною конторою №11,
спадкоємцями гр. ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, є: по 1/6 частині кожний:
дружина ОСОБА_6 та син - ОСОБА_7

04.07.2014 року державним нотаріусом
Одинадцятої київської державної
нотаріальної контори винесено
постанову про відмову у вчиненні
нотаріальної дії, якою позивачу
відмовлено у видачі свідоцтв про право
на спадщину за законом у зв'язку з
наявністю реєстрації права власності
на квартиру АДРЕСА_1 за іншою особою, а
саме: ОСОБА_4

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції прийшов до висновку, що
державному реєстратору для реєстрації
права власності на зазначену квартиру
був поданий документ, що підтверджує
перехід речових прав на нерухоме майно,
а саме: договір дарування квартири
№2-668, виданий 23.02.2006 державним
нотаріусом Шостої Київської державної
нотаріальної контори, а тому, підстави
для відмови у реєстрації права
власності у останнього були відсутні.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції, оскільки він знайшов
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджено
відповідними матеріалами справи, 19.02.2014
року державним реєстратором
Чекригіним О.В. було зареєстровано
право власності на квартиру АДРЕСА_1 за
ОСОБА_4.

Підставою виникнення права власності
на зазначену квартиру, став договір
дарування №2-668, який виданий 23.02.2006 року
державним нотаріусом Шостої Київської
державної нотаріальної контори Дашко
Ю.О.

Проте, як встановлено судом першої
інстанції, Шоста Київська державна
нотаріальна контора повідомила, що
23.02.2006 року за реєстровим №2-668
державним нотаріусом Дашко Ю.О. був
посвідчений не договір дарування
квартири АДРЕСА_1, а договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2.

Крім того, в матеріалах справи
міститься рапортом слідчого СВ
Оболонського РУ ГУ МВС України про
виявлення кримінального
правопорушення, у ході досудового
розслідування у кримінальному
провадженні №0005468 від 09.07.2014 за
ознаками вчинення кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190
КК України, в якому зазначено, що у
невстановлений досудовим
розслідуванням день та час,
невстановлена особа підробила
офіційний документ, який посвідчується
нотаріусом, а саме: договір дарування
квартири АДРЕСА_1, з метою використання
його підроблювачем для придбання права
власності на зазначене майно.

Між тим, обставини можливого
підроблення договору дарування
квартири №2-668, виданий 23.02.2006 державним
нотаріусом Шостої Київської державної
нотаріальної контори, державному
реєстратору відомі не були, а тому
останній діяв в межах наданих йому
повноважень.

Згідно із ч.1. ст. 2 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» (далі по
тексту - Закон), державна реєстрація
речових прав на нерухоме майно - це
офіційне визнання і підтвердження
державою фактів виникнення, переходу
або припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.8 Закону, орган
державної реєстрації прав проводить
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

Державна реєстрація прав проводиться
на підставі, зокрема:

- договорів, укладених у порядку,
встановленому законом (п.1 ч.1 ст.19
Закону).

Згідно із ч.2 ст.9 Закону, державний
реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та вже
зареєстрованими правами на нерухоме
майно та їх обтяженнями, зокрема:

- відповідність обов'язкового
дотримання письмової форми правочину
та його нотаріального посвідчення (у
випадках, встановлених законом);

- відповідність повноважень особи, яка
подає документи на державну реєстрацію
прав та їх обтяжень;

- відповідність відомостей про
нерухоме майно, наявних у Державному
реєстрі прав та поданих документах;

- наявність обтяжень прав на нерухоме
майно, зареєстрованих відповідно до
вимог цього Закону;

- наявність факту виконання умов
правочину, з якими закон та/або договір
(угода) пов'язує можливість проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав;

2) приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, про
відмову в державній реєстрації, про її
зупинення, внесення змін до Державного
реєстру прав.

Пунктами 3, 4 частини 1 статті 24 Закону
передбачено, що у державній реєстрації
прав та їх обтяжень може бути
відмовлено у разі, якщо:

- із заявою про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень звернулася
неналежна особа;

- подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують.

Відповідно до частини 2 статті 15 Закону
встановлено, що перелік документів для
здійснення державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Порядок державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. N 868
(далі по тексту - Порядок).

У відповідності до п. 36 Порядку, для
проведення державної реєстрації
речових прав необхідними документами є
документи, що підтверджують
виникнення, перехід або припинення
таких прав на нерухоме майно, та інші
документи, визначені цим Порядком.

Згідно із пп.1 п.37 Порядку документами,
що підтверджують виникнення, перехід
та припинення речових прав на нерухоме
майно, є: укладений в установленому
законом порядку договір, предметом
якого є нерухоме майно, права щодо
якого підлягають державній реєстрації,
або речове право на нерухоме майно чи
його дублікат.

Відповідно до п. 38 Порядку передбачено,
що для проведення державної реєстрації
речових прав заявник, крім документа,
що підтверджує виникнення, перехід та
припинення речових прав на нерухоме
майно, подає копію документа, що
посвідчує його особу (крім документа,
що посвідчує посадову особу органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування).

Отже, ОСОБА_4 було подано всі необхідні
документи для реєстрації права
власності на квартиру АДРЕСА_1, а тому
передбачених законом підстав для
відмови реєстрації права власності на
зазначену квартиру у державного
реєстратора Чекригіна О.В. не було.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що
позивач не позбавлений можливості для
захисту свого права звернутись до суду
в порядку цивільного судочинства для
визнання недійсним у встановленому
порядку договору дарування квартири
№2-668.

Аналізуючи зазначені правові норми,
колегія суддів апеляційної інстанції
приходить до висновку, що відсутні
законні підстави для зобов'язання
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві внести
запис про скасування державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно - 1 цілу частини зазначеної
квартири.

Зважаючи на наведене, колегія суддів
вважає, що порушень судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права при вирішенні
цієї справи не допущено. Правова оцінка
обставин по справі дана вірно, а тому
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а судове рішення - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, Київський апеляційний
адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити
без задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
04 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно
до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення
в повному обсязі.

Головуючий - суддя
М.І.
Кобаль

судді:
О.В. Епель

О.В. Карпушова

.

Головуючий суддя
Кобаль М.І.

Судді:
Епель О.В.

Карпушова О.В.