Справа № 821/3376/14
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

09 грудня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/3376/14

Категорія: 8.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Дубровна В.А.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,судді
-Лук’янчук О.В.,судді -Градовського Ю.М.

(у зв'язку з неприбуттям у судове
засідання сторін, справа

розглядається в порядку п.2 ч.1 ст.197 КАС
України )

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області на
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 16 вересня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача - ПАТ «Мегабанк», про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2014 року ОСОБА_4 (надалі -
позивач), звернулась з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області
(надалі - відповідач, ДПІ), в якому
просила визнати протиправним та
скасувати податкове повідомлення -
рішення ДПІ від 15.05.2014 року №000311703 про
збільшення грошового зобов'язання по
податку на доходи з фізичних осіб за
основним платежем у сумі 45717,62 грн. та за
штрафними санкціями у сумі 11429,40 грн..

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 16.09.2014 року
позовні вимоги задоволені.

Не погоджуючись з таким рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та прийняте нове рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення норм
матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідачем була проведена
документальна позапланова невиїзна
перевірка позивача з питань повноти та
своєчасності перерахування податку на
доходи фізичних осіб з отриманого
доходу у вигляді додаткового блага за
період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року. За
результатами даної перевірки складено
акт №31/21-03-17-03/НОМЕР_1 від 04.04.2014 року
(надалі - акт перевірки).

За висновками акту перевірки
встановлено порушення позивачем
пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу
України (надалі - ПК) у вигляді
невключення до загального річного
оподаткованого доходу і
недекларування суми отриманого доходу
у 2012 році у вигляді додаткового блага в
розмірі 270189,54 грн., що призвело до
донарахування податку на доходи
фізичних осіб в сумі 45717,62 грн. Також,
встановлено порушення п.49.18.4 п.49.18 ст.49,
пп.«в» п.176.1 ст.176 ПК у вигляді неподання
позивачем податкової декларації про
майновий стан і доходи за 2012 рік до
податкового органу у встановлені
законодавством терміни.

На підставі акту перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 15.05.2014 року
№000311703, яким позивачу визначено суму
грошового зобов'язання за платежем:
податок на доходи фізичних осіб, що
сплачується фізичними особами за
результатами річного декларування в
сумі 57147,02 грн., в тому числі за основним
платежем в сумі 45717,62 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями в
сумі 11429,40 грн.

В акті перевірки зазначено, що згідно
наданого ПАТ «Мегабанк» до органу
Міндоходів податкового розрахунку сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платника податку, і сум
утриманого з них податку (форма №1ДВ) за
період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року
встановлено отримання ОСОБА_4 доходу у
вигляді додаткового блага (ознака
доходу 126) у сумі 270189,54 грн., однак ОСОБА_4
декларація про доходи за 2012 рік із
зазначенням отримання вказаної суми
додаткового блага не подавалась і
податок на суму цього доходу не
сплачувався.

Судом першої інстанції також
встановлено, що під отриманням
позивачем додаткового блага на суму
270189,54 грн. ДПІ вважає суму боргу
позивача за кредитним договором, яку
ПАТ «Мегабанк» (надалі-Банк) анулював
(простив) позивачу.

За змістом позовної заяви позивач
заперечує проти обов'язку сплатити
ПДФО з вказаної суми прощеної Банком
заборгованості, оскільки факт
анулювання заборгованості позивача
перед банком відсутній, і на даний час
триває виконавче провадження з
примусового виконання рішення
Суворовського районного суду м.
Херсона від 27.11.2012 року про стягнення з
позивача на користь банку кредитної
заборгованості в сумі 66091,00 дол. США, яка
виникла за кредитним договором
№81-21/ПВ/2008 від 06.03.2008 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
по-перше - не встановлено факту
виконання ПАТ «Мегабанк», як
кредитором, абзацу "д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164
ПК України, тобто повідомлення
позивача про анулювання (прощеного)
боргу, що в свою чергу виключає
обов'язок боржника задекларувати дохід
на суму анульованого боргу та сплатити
податок з таких доходів, по-друге - не
встановлено факту самого анулювання
(прощення) банком заборгованості
позивача за кредитним договором.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до пп. 14.1.54 ПК України
доходом з джерелом його походження з
України є будь-який дохід, отриманий
резидентом або нерезидентом, у тому
числі від будь-яких видів їх діяльності
на території України, її
континентальному шельфі, у виключній
(морській) економічній зоні.

Згідно п.п.14.1.47 п.14.1 ст.14 ПК України
додаткові блага - кошти, матеріальні чи
нематеріальні цінності, послуги, інші
види доходу, що виплачуються
(надаються) платнику податку
податковим агентом, якщо такий дохід не
є заробітною платою та не пов'язаний з
виконанням обов'язків трудового найму
або не є винагородою за
цивільно-правовими договорами
(угодами), укладеними з таким платником
податку (крім випадків, прямо
передбачених нормами розділу IV цього
Кодексу).

Виходячи із вищенаведених норм, сума
прощеного боргу є доходом фізичної
особи - позичальника.

Згідно із ст.164 ПК України (якою
визначено базу оподаткування ПДФО) до
загального місячного (річного)
оподатковуваного доходу платника
податку включаються доходи, визначені
п.164.2, та інші доходи, крім зазначених у
ст.165 Кодексу.

Відповідно до пп.«д» пп.164.2.17 ПК України
до складу загального місячного
(річного) оподатковуваного доходу
включається сума боргу платника
податку, анульованого (прощеного)
кредитором за його самостійним
рішенням, не пов'язаним з процедурою
банкрутства, до закінчення строку
позовної давності. Якщо кредитор
повідомляє платника податку - боржника
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення або шляхом укладення
відповідного договору, або шляхом
надання повідомлення боржнику під
підпис особисто про анулювання
(прощення) боргу та включає суму
анульованого (прощеного) боргу до
податкового розрахунку сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, за підсумками
звітного періоду, в якому такий борг
було анульовано (прощено), такий
боржник самостійно сплачує податок з
таких доходів та відображає їх у річній
податковій декларації.

Таким чином, сума боргу платника,
анульованого (прощеного) за
самостійним рішенням кредитора до
закінчення строку позовної давності (в
т.ч. списана за рахунок коштів
сформованого банком резерву), є
об'єктом оподаткування податком на
доходи фізичних осіб та
оподатковується за ставками,
визначеними п. 167.1 ПКУ (15% та/або 17%).

Лише у разі невиконання банком вимог
пп.«д» пп.164.2.17 ПК України стосовно
повідомлення боржника про суму
анульованого (прощеного) боргу та
включення її до податкового розрахунку
№1ДФ, такий кредитор зобов'язаний у
повному обсязі виконати обов'язки
податкового агента, встановлені п.176.2
ПКУ.

З метою встановлення факту виконання
банком приписів пп.«д» пп.164.2.17 ПК
України, суд першої інстанції
витребував у банку докази листування з
позивачем щодо питання анулювання
(списання боргу) за кредитним договором
та фактичного вчинення таких дій з
документальним підтвердженням, а також
докази не включення або виключення з
суми боргу за виконавчим провадження
прощенної суми боргу 270189,54 грн..

На виконання такої вимоги суду Банк
(а.с.44) надав до суду лист-відповідь ПАТ
«Мегабанк» від 28.08.2014 року за №69-8602
(а.с.45) на запит ОСОБА_4 від 11.08.2014 року
щодо надання банком інформації щодо
анулювання (списання) їй
заборгованості за кредитними
договором №91-21/Пв/2008 від 06.03.2008 року та в
якій частині.

Однак в даному листі-відповіді ПАТ
«Мегабанк» відсутня будь-яка
інформації щодо анулювання (прощення)
боргу ОСОБА_4 за вказаним кредитним
договором.

Крім того, з листа-відповіді голови
правління ПАТ «Мегабанк» від 08.11.2013
року за №13-10707 (а.с.59) також вбачається,
що ДПІ зверталось до банку із запитом
щодо документального підтвердження
нарахування та виплати доходу ОСОБА_4 у
вигляді додаткового блага, однак банк
відмовив ДПІ у наданні вказаних
відомостей.

В листі - відповіді ПАТ «Мегабанк»
від 28.08.2014 року (а.с.45) також вбачається,
що станом на 20.08.2014 року заборгованість
ОСОБА_4 за кредитним договором №81-21
Пв/2008 від 06.03.2008 року становить за
кредитом - 56393,45 дол. США, за процентами -
9798,51 дол. США, штраф за рішенням
Суворовського районного суду м.
Херсона від 27.11.2012 року - 21244,79 грн.,
судові витрати за рішенням
Суворовського районного суду м.
Херсона від 05.10.2010 року - в сумі 1820,00 грн..

Згідно копії виконавчого листа №2120/3705
від 04.12.2013 року, виданого Суворовським
районним судом м. Херсона, з ОСОБА_4
стягнуто на користь ПАТ «Мегабанк»
заборгованість за кредитним договором
№81-21 Пв/2008 від 06.03.2008 року в сумі 66091,33
дол. США, у т.ч. залишок по кредиту - 56393,45
дол. США, залишок прострочених
відсотків - 9798,51 дол. США, штраф в сумі
21244,86 грн.

Постановою ВДВС Дніпровського РУ у м.
Херсоні від 16.07.2014 року відкрито
виконавче провадження №43993643 з
виконання виконавчого листа №2120/3705,
виданого Суворовським районним судом
м. Херсона від 04.12.2013 року, про стягнення
з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Мегабанк»
боргу в сумі 794976,06 грн. (66091,33 дол. США).

З'ясовані обставини справи
підтверджують висновки суду першої
інстанції про відсутність як факту
анулювання (прощення) банком кредитної
заборгованості позивача на суму 270189,54
грн., так і виконання банком приписів
пп.«д» пп.164.2.17 ПК України, як
обов'язкової умови для виникнення у
боржника обов'язку задекларувати дохід
на суму анульованої заборгованості та
сплатити відповідну суму податку з
такого доходу.

Відповідно до ч.1, 2 ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на встановлені обставини,
колегія суддів приходить до висновку,
що посилання в акті перевірки на
отримання позивачем додаткового блага
на суму 270189,54 грн. у вигляді анульованої
(прощеної) банком суми заборгованості
позивача за кредитним договором свого
підтвердження належними доказами не
знайшли та були спростовані
зазначеними вище документами, які
надав позивач та банк.

Отже, висновок акту перевірки про
недекларування позивачем за 2012 рік
доходу на суму 270189,54 грн. та несплату
податку з цього доходу є
безпідставними, про що також вірно
зазначив суд першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи,
порушень матеріального права при
вирішенні справи не допустив, а
наведені в скарзі доводи правильність
висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.198, п.1 ч.1
ст.205, ст.206, ч.5 ст.254 КАС України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області - залишити без
задоволення, а постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 16
вересня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:К.В. Кравченко Суддя:
Суддя: О.В. Лук’янчук Ю.М.
Градовський