Справа № 1005/7000/2012
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
1005/7000/2012 Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

16 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді:
Безименної Н.В.,

суддів:

Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.,

при секретарі
Авраменко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою Бориспільської міської ради
Київської області на постанову
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 23 вересня 2014 року
у справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Титан-2006" до
Бориспільської міської ради Київської
області про визнання протиправним та
скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2011 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «ТИТАН-2006»
звернулось до суду першої інстанції з
адміністративним позовом до
Бориспільської міської ради Київської
області про визнання протиправним та
скасування рішення міської Ради №4102-35-V
від 12 червня 2008 року «Про зміну
відсотків орендної плати від
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки в договорах оренди землі,
укладених до 06 березня 2008 року» в
частині внесення змін в договір оренди
землі, укладений між Бориспільською
міською радою та ТОВ «ТИТАН-2006» 02
лютого 2007 року, шляхом заміни цифри 5 на
цифру 8 в пункті 6 цього договору оренди.

Постановою Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 23 вересня 2014 року позов задоволено,
визнано протиправним та скасовано
рішення Бориспільської міської ради
Київської області №4102-35-V від 12 червня
2008 року «Про зміну відсотків орендної
плати від нормативної грошової оцінки
земельної ділянки в договорах оренди
землі, укладених до 06 березня 2008 року» в
частині внесення змін в договір оренди
землі, укладений між Бориспільською
міською радою та ТОВ «ТИТАН-2006» 02
лютого 2007 року, шляхом заміни цифри « 5»
на цифру « 8» в пункті 6 цього договору
оренди.

Не погоджуючись із судовим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції в повному обсязі та
прийняти нову. В обґрунтування вимог
апеляційної скарги, апелянт зазначає,
що постанова суду першої інстанції
прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини та наданим доказам
дав правильну правову оцінку і дійшов
до обґрунтованого висновку про
задоволення позову, виходячи з
наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи 02 лютого 2007 року між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «ТИТАН- 2006» та
Бориспільською міською радою
Київської області був укладений
Договір оренди землі, а саме - земельної
ділянки площею 9,9322 га під будівництво
складських приміщень, що знаходиться в
районі с. Нестерівка неподалік об'їзної
дороги Бровари-Бориспіль в межах м.
Борисполя Київської області.

Пунктом 6 вказаного Договору було
передбачено, що Орендна плата
вноситься орендарем у грошовій формі в
розмірі 5 відсотків від нормативної
грошової оцінки земельної ділянки.

06 березня 2008 року відповідач прийняв
рішення №3370-30-V «Про затвердження
відсотків від нормативної грошової
оцінки земельних ділянок для
встановлення розмірів орендної плати в
межах м. Борисполя». Вказаним рішенням
відповідач затвердив відсоток від
нормативної грошової оцінки земельних
ділянок в межах міста Борисполя для
комерційного використання, а саме -
п.п.1.7.11 «комерційні склади» на рівні 8%.

12 червня 2008 року відповідач прийняв
рішення №4102-35-V «Про зміну відсотків
орендної плати від нормативної
грошової оцінки земельної ділянки в
договорах оренди землі, укладених до 06
березня 2008 року».

Відповідно до п.191 вказаного рішення
відповідач вирішив змінити відсоток
орендної плати від нормативної
грошової оцінки земельної ділянки в
договорах оренди землі, укладених до 06
березня 2008 року між Бориспільською
міською радою та ТОВ «ТИТАН-2006», шляхом
заміни в п.6 Договору оренди землі від 02
лютого 2007 року цифри « 5» на цифру « 8».

На думку колегії суддів, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про задоволення позову, виходячи з
наступного.

Статтею 2 Закону України «Про оренду
землі» визначено, що використання
землі в Україні є платним. Плата за
землю справляється у вигляді
земельного податку або орендної плати,
що визначається залежно від грошової
оцінки земель.

Відповідно до пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України плата за
землю - це загальнодержавний податок,
який справляється у формі земельного
податку та орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності.

Згідно з пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України орендна плата за
земельні ділянки державної і
комунальної власності - обов'язковий
платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою (далі у розділі XIII -
орендна плата).

Згідно п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу
України для визначення розміру податку
та орендної плати використовується
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок.

У відповідності до п. 288.4 ст. 288
Податкового Кодексу України розмір та
умови внесення орендної плати
встановлюються у договорі оренди між
орендодавцем (власником) і орендарем,
але річна сума платежу, відповідно до п.
288.5 ст. 288 Податкового Кодексу України,
не може бути меншою для земель
сільськогосподарського призначення -
розміру земельного податку, що
встановлюється розділом XIII Кодексу та
для інших категорій земель -
трикратного розміру земельного
податку, що встановлюється розділом
ХІІІ Кодексу.

Разом з тим, згідно з пунктом 288.1 статті
288 Податкового кодексу України
підставою для нарахування орендної
плати за земельну ділянку є договір
оренди такої земельної ділянки.

Аналогічне положення міститься і в
пункті 288.4 статті 288 Податкового
кодексу України, відповідно до якого
розмір та умови внесення орендної
плати за земельні ділянки державної та
комунальної власності встановлюються
у договорі оренди між орендодавцем
(власником) і орендарем.

Наведені норми Податкового кодексу
України кореспондують положенням
Закону України «Про оренду землі»,
відповідно до статті 15 якого, істотною
умовою договору оренди землі є,
зокрема, орендна плата із зазначенням
її розміру. При цьому, згідно зі статтею
21 вказаного Закону, орендна плата за
землю - це платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою. Розмір, форма і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюються за згодою сторін
у договорі оренди (крім строків
внесення орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності, які встановлюються
відповідно до Податкового кодексу
України).

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів зазначає, що розмір орендної
плати встановлюється саме в договорі
оренди, який є єдиною визначеною
законодавством підставою для
нарахування орендної плати, а жодної
іншої форми встановлення розміру
орендної плати ніж договір оренди не
існує.

В постанові Верховного Суду України
від 01.06.2012 зазначено, що за змістом ст. 21
Закону України від 06.10.1998 № 161-ХІV «Про
оренду землі» розмір та умови орендної
плати, що зазначені в договорі оренди,
не можуть суперечити чинному на час
укладання договору законодавству.

Відповідач вказує на те, що у
відповідності із Законом України "Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" від 03.06.2008 року та
Податковим кодексом України з 04.06.2008
року розмір річної орендної плати за
земельну ділянку, надану в оренду, не
може бути меншим трикратного розміру
земельного податку, що встановлюється
Податковим кодексом України, а тому, на
думку відповідача, спірний договір в
цій частині є таким, що суперечить
чинному законодавству. Річна орендна
плата за земельні ділянки, які
перебувають у державній або
комунальній власності не може бути
меншою за 3% але не більше 12 % від їх
нормативної грошової оцінки, а у разі
визначення орендаря на конкурентних
засадах може бути встановлений більший
розмір орендної плати.

Відповідно до пункту 6 Договору оренди
зі змінами, орендна плата вноситься
орендарем у грошовій формі у розмірі 5%
(п'ять) відсотків від нормативної
грошової оцінки земельної ділянки. У
пункті 9 Договору зазначено, що розмір
орендної плати переглядається раз на
шість місяців у разі: зміни розмірів
земельного податку, підвищення цін і
тарифів, у тому числі внаслідок
інфляції; зміни розміру процентної
ставки орендної плати на відповідну
категорію земель за цільовим
призначенням.

Таким чином, відповідач вважає, що для
приведення у відповідність Договору
оренди земельної ділянки від 04.08.2006
вимогам регуляторного акту, прийнятого
в межах своїх повноважень міською
радою, необхідно внести зміни до пункту
6, а саме в частині визначення розміру
орендної плати у розмірі 8 % від
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки.

Проте, колегія суддів звертає увагу, що
згідно з постановою Верховного Суду
України від 11.06.2013 у справі № 21-443а12
договір оренди землі є
цивільно-правовим, а отже, йому
притаманні такі ознаки, як свобода
договору, обов'язковість його
виконання сторонами тощо. Хоча зміна
розміру земельного податку згідно із
Законом України «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України» від
03.06.2008 № 309-VІ є підставою для перегляду
встановленого розміру орендної плати
шляхом внесення відповідних змін до
договору оренди землі його учасниками,
зазначене не тягне автоматичні зміни
орендної плати.

Відповідно до частини 2 статті 161
Кодексу адміністративного судочинства
України, при виборі правової норми, що
підлягає застосуванню до спірних
правовідносин, суд зобов'язаний
враховувати висновки Верховного Суду
України, викладені у рішеннях,
прийнятих за результатами розгляду
заяв про перегляд судового рішення з
підстави, передбаченої пунктом 1
частини першої статті 237 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів прийшла до висновку, що розмір
та умови орендної плати, що зазначені в
договорі оренди, не можуть суперечити
чинному законодавству саме на час
укладання договору, а також що
законодавча зміна розміру орендної
плати після укладення договору оренди
не впливає автоматично на розмір
орендної плати за договором між
сторонами. Таким чином, відповідач
протиправно в односторонньому порядку
вніс зміни в спірний договір, що
призвело до прийняття незаконного
рішення №4102-35-V від 12 червня 2008 року
«Про зміну відсотків орендної плати
від нормативної грошової оцінки
земельної ділянки в договорах оренди
землі, укладених до 06 березня 2008 року».

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла до висновку, що
апеляційну скаргу потрібно залишити
без задоволення, а оскаржувану
постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206, 212 та 254
КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Бориспільської
міської ради Київської області -
залишити без задоволення.

Постанову Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 23 вересня 2014 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 19
грудня 2014 року

Головуючий суддя:

Н.В. Безименна

Судді:

В.О. Аліменко

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя
Безименна Н.В.

Судді:
Аліменко В.О.

Кучма А.Ю.