Справа № 826/13907/14
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Василенка Я.М.,

суддів
Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі
Зубрицькому Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Дієса» на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 17.10.2014 у справі за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Дієса» до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Чернівецькій області про
визнання дій протиправними та
скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Дієса» звернулось до суду першої
інстанції з позовом, в якому просило:
визнати дії посадових осіб Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Чернівецькій області при проведенні
позапланової перевірки магазину ТОВ
«Дієса» за адресою: м. Чернівці, вул.
Хотинська, 43 протиправними; скасувати
винесену Інспекцією з питань захисту
прав споживачів у Чернівецькій області
постанову №023 від 10.02.2014 про накладення
стягнень, передбачених ст. 23 Закону
України «Про захист прав споживачів»
на ТОВ «Дієса» в сумі 30 556,72 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17.10.2014 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним вище
судовим рішенням позивач звернувся із
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову, як
таку, що постановлена із порушенням
норм матеріального і процесуального
права, та ухвалити нову постанову, якою
позовні вимоги задовольнити.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Посадовими особами відповідача
проведено позапланову перевірку ТОВ
«Дієса», а саме: магазину «Ельдорадо»,
розташованого за адресою: м. Чернівці,
вул. Хотинська, 43, з питань дотримання
законодавства про захист прав
споживачів, про що складено акт №000344
від 28.11.2013.

Як вбачається зі змісту акту перевірки,
в якості підстави для проведення
останньої зазначено наказ від 27.11.2013
№116, направлення від 27.11.2013 №440 із
зазначенням в якості підстави
перевірки звернення Спілки захисту
прав споживачів Солом'янського району
м. Києва та згоди Держспоживінспекції
України № 03/7-1218-2013.

За результатами перевірки
відповідачем вказано на порушення ТОВ
«Дієса» положень ст. 15 Закону України
«Про захист прав споживачів» та п. 16
наказу Міністерства економіки України
від 19.04.2007 №104, а саме: реалізація
непродовольчих товарів без необхідної,
доступної, достовірної та своєчасної
інформації про продукцію, із
зазначенням у додатку 7 до акту
перевірки зведених даних про
результати перевірки продукції, яка не
відповідає вимогам нормативних актів
(нормативних документів) або/та яка
реалізовувалась із порушенням вимог
законодавства про захист прав
споживачів

На підставі акту перевірки
відповідачем винесено постанову про
накладення стягнень, передбачених
статтею 23 Закону України «Про захист
прав споживачів» №023 від 10.02.2014, якою у
зв'язку з встановленою реалізацією
непродовольчих товарів без необхідної,
доступної, достовірної та своєчасної
інформації про продукцію, постановлено
застосувати до ТОВ «Дієса» штраф у
розмірі 30 556, 72 грн.

Не погоджуючись з висновками,
викладеними в акті перевірки, з
урахуванням яких відповідачем
винесено оскаржувану постанову,
позивач звернувся до Державної
інспекції України з питань захисту
прав споживачів зі скаргою №26/03/14-081юр.
від 26.03.2014, за результатами розгляду
якої позивача повідомлено про
відсутність підстав для задоволення
вимог, викладених у даній скарзі.

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що при проведенні
перевірки та винесенні постанови про
накладення штрафу відповідач
керувався виключно нормами чинного
законодавства України.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що
посадовими особами Інспекції в процесі
проведення перевірки діяльності
позивача порушено процедуру її
здійснення, а при винесенні
оскаржуваної постанови відповідачем
безпідставно накладено штраф на ТОВ
«Дієса» з підстав відсутності
необхідної, доступної, достовірної та
своєчасної інформації щодо товару,
який реалізовується позивачем.

Колегія суддів вважає доводи апелянта
обґрунтованими та не погоджується з
рішенням суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Згідно з ст. 26 Закону України «Про
захист прав споживачів» уповноважені
органи здійснюють державний контроль
за додержанням законодавства про
захист прав споживачів, забезпечують
реалізацію державної політики щодо
захисту прав споживачів і мають право
давати суб'єктам господарювання
обов'язкові для виконання приписи про
припинення порушень прав споживачів;
перевіряти у суб'єктів господарювання,
сфери послуг і торгівлі, у тому числі
ресторанного господарства, якість
продукції, додержання обов'язкових
вимог щодо безпеки продукції, а також
додержання правил торгівлі та надання
послуг; безперешкодно відвідувати та
обстежувати відповідно до
законодавства будь-які виробничі,
складські, торговельні та інші
приміщення цих суб'єктів; накладати
стягнення: на суб'єктів господарської
діяльності за порушення законодавства
про захист прав споживачів відповідно
до ст. 23 Закону України «Про захист прав
споживачів».

Положенням про Державну інспекцію
України з питань захисту прав
споживачів, затвердженим указом
Президента України №465/2011 від 13.04.2011,
визначено, що Державна інспекція
України з питань захисту прав
споживачів є спеціально уповноваженим
центральним органом виконавчої влади у
сфері державного контролю за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів.

Відповідно до п. 7 вищевказаного
Положення, а також п. 1 Положення про
інспекції з питань захисту прав
споживачів в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі, затвердженого наказом
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України № 206 від 09.11.2011,
Держспоживінспекція України здійснює
свої повноваження через територіальні
інспекції.

Згідно з пп. 6.1 Положення про інспекції
з питань захисту прав споживачів в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі Інспекції
Держспоживінспекції України мають
право перевіряти у суб'єктів
господарювання сфери торгівлі і
послуг, у тому числі ресторанного
господарства, якість продукції,
додержання обов'язкових вимог щодо
безпеки продукції, а також додержання
правил торгівлі та надання послуг, а
також здійснювати державний ринковий
нагляд у межах сфери відповідальності
відповідно до повноважень, визначених
Законами України «Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції», «Про загальну безпечність
нехарчової продукції», «Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності».

Разом з тим, згідно ч. 3 ст. 4 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» від 05.04.2007
№877-V державний нагляд (контроль)
здійснюється у формі планових та
позапланових заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» від 05.04.2007 року №877-V
підставами для здійснення
позапланових заходів, зокрема, є
звернення фізичних та юридичних осіб
про порушення суб'єктом господарювання
вимог законодавства.

Позаплановий захід у цьому разі
здійснюється тільки за наявності згоди
центрального органу виконавчої влади
на його проведення (№877 в редакції, яка
діяла станом на момент виникнення
спірних правовідносин).

З матеріалів справи вбачається, що
підставою для проведення перевірки
позивача стало звернення Спілки
захисту прав споживачів Солом'янського
району м. Києва.

Колегія суддів звертає увагу, що в
листопаді 2013 року позивач звернувся до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з позовом до територіальних
інспекцій, у тому числі й до Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Чернівецькій області, яким просив
визнати протиправними (незаконними) та
скасувати згоди Державної інспекції
України з питань захисту прав
споживачів, визнати незаконними та
скасувати направлення на проведення
перевірки, визнати незаконними дії
посадових осіб територіальних
інспекцій.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
18.03.2014 у справі № 826/18856/13-а позов
задоволено.

При цьому, у справі № 826/18856/13-а
розглядалося питання протиправності
дій посадових осіб територіальних
інспекцій, щодо проведення перевірок в
магазинах позивача на підставі
звернення Спілки захисту прав
споживачів Солом'янського району м.
Києва, визнання протиправними та
скасування згод та направлень на
проведення позапланових перевірок. За
результатами розгляду справи визнано
протиправними дії посадових осіб
територіальних Інспекцій з питань
захисту прав споживачів щодо
проведення позапланових перевірок в
магазинах «Ельдорадо» товариства з
обмеженою відповідальністю «Дієса» на
підставі звернення Спілки захисту прав
споживачів Солом'янського району м.
Києва від 26.11.2013 №405/01-01.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 29.05.2014 у
справі № 826/18856/13-а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
18.03.2014 скасовано та прийнято нову
постанову, якою у задоволенні позову
товариства з обмеженою
відповідальністю «Дієса» відмовлено.

Постановою Вищого адміністративного
суду України від 12.11.2014 касаційну
скаргу ТОВ «Дієса» задоволено,
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 29.05.2014
скасовано, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
18.03.2014 залишено без змін.

Поряд з цим, Вищий адміністративний суд
України звернув увагу, що звернення
Спілки захисту прав споживачів
Солом'янського району м. Києва від
26.11.2013 №405/01-01 не може бути підставою для
проведення перевірки господарської
діяльності магазинів «Ельдорадо» ТОВ
«Дієса» по всім регіонам України в
зв'язку з його необґрунтованістю, а дії
територіальних інспекцій, щодо
проведення позапланових перевірок з
цих підстав є незаконними.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що у
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Чернівецькій області були
відсутні підстави для проведення
перевірки позивача, а тому вимога про
визнання дій посадових осіб Інспекції
з питань захисту прав споживачів у
Чернівецькій області при проведенні
позапланової перевірки магазину ТОВ
«Дієса» за адресою: м. Чернівці, вул.
Хотинська, 43 протиправними є
обґрунтованою та такою, що підлягає
скасуванню, що не було враховано судом
першої інстанції.

Разом з тим, колегія суддів наголошує,
що в силу приписів чинного
законодавства України, протиправні дії
не можуть породжувати будь-які
правомірні наслідки, будь то складений
акт, припис, висновки тощо, а так само не
може вважатися правомірними, законними
та достовірними інформація та данні, що
містяться в даних документах.

Таким чином, акт перевірки дотримання
законодавства про захист прав
споживачів № 000344 від 28.11.2013, по суті, є
доказом здобутим з порушенням закону, а
тому такий акт та наведені в ньому
обставини не можуть бути підставою для
прийняття будь-якого рішення, в тому
числі, постанови про накладення
стягнень.

Крім того, статтею 15 Закону України
«Про захист прав споживачів»
передбачено, що споживач має право на
одержання необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про продукцію, що забезпечує
можливість її свідомого і
компетентного вибору. Інформація
повинна бути надана споживачеві до
придбання ним товару чи замовлення
роботи (послуги). Інформація про
продукцію повинна містити: назву
товару, найменування або відтворення
знака для товарів і послуг, за якими
вони реалізуються; дані про основні
властивості продукції, а щодо
продуктів харчування - про склад
(включаючи перелік використаної у
процесі їх виготовлення сировини, в
тому числі харчових добавок),
номінальну кількість (масу, об'єм тощо),
харчову та енергетичну цінність, умови
використання та застереження щодо
вживання їх окремими категоріями
споживачів, а також іншу інформацію, що
поширюється на конкретний продукт;
дані про ціну (тариф), умови та правила
придбання продукції; дату
виготовлення; відомості про умови
зберігання; найменування та
місцезнаходження виробника (виконавця,
продавця) і підприємства, яке здійснює
його функції щодо прийняття претензій
від споживача, а також проводить ремонт
і технічне обслуговування. Інформація,
передбачена частиною першою цієї
статті, доводиться до відома
споживачів виробником (виконавцем,
продавцем) у супровідній документації,
що додається до продукції, на етикетці,
а також у маркуванні чи іншим способом
(у доступній наочній формі), прийнятим
для окремих видів продукції або в
окремих сферах обслуговування.
Інформація про продукцію може бути
розміщена у місцях, де вона
реалізується, а також за згодою
споживача доводитися до нього за
допомогою засобів дистанційного
зв'язку.

Згідно з п. 19 ст. 1 Закону України «Про
захист прав споживачів» продукція -
будь-які виріб (товар), робота чи
послуга, що виготовляються,
виконуються чи надаються для
задоволення суспільних потреб.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем під час перевірки
виявлено порушення прав споживачів -
відсутність необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
на непродовольчих товарах.

Закон України «Про захист прав
споживачів» не містить детального
викладу вимог до розміщення вказаної
інформації на продукції, тоді як
детальні вимоги містяться, зокрема, у
Правилах роздрібної торгівлі
непродовольчими товарами,
затверджених наказом Міністерства
економіки України від 19.04.07 № 104.

Згідно п. 16 р. 1 Правил роздрібної
торгівлі непродовольчими товарами
зазначено, що здійснюючи продаж
непродовольчих товарів вітчизняного
та іноземного виробництва, працівники
суб'єкта господарювання зобов'язані
надати споживачам необхідну,
достовірну та своєчасну інформацію про
товари в супровідній документації, що
додається до продукції, на етикетці, а
також маркуванням чи іншим способом (у
доступній наочній формі), прийнятим для
окремих видів товарів, яка має містити,
в тому числі, відомості про умови
зберігання, дату виготовлення товару,
найменування та місцезнаходження
виробника.

Вказаною нормою передбачено
можливість доведення до споживача
вказаної інформації в таких формах: в
супровідній документації, що додається
до продукції; на етикетці; а також
маркуванням чи іншим способом (у
доступній наочній формі), прийнятим для
окремих видів товарів.

Однак, варто зауважити, що в акті
перевірки не наведено інформацію щодо
перевірки наявності вказаної
інформації в усіх способах,
передбачених Законом - у супровідній
документації, що додається до
продукції, на етикетці, а також у
маркуванні чи іншим способом (у
доступній наочній формі), прийнятим для
окремих видів продукції або в окремих
сферах обслуговування, шляхом
розміщення у місцях, де вона
реалізується, а також не перевірено
можливості отримати таку інформацію
засобами дистанційного зв'язку.

Факт порушення вимог статті 15 Закону №
1023-ХІІ може бути встановлений лише у
випадку відсутності інформації у
будь-який зазначений Законом спосіб
щодо кожного товару, стосовно якого
проводилася перевірка.

Позивач зазначає, що відповідачем не
перевірялась наявність у позивача
супровідної документації, що додається
до товару, та не досліджено зміст
етикеток та маркування товарів, на яких
знаходиться необхідна інформація про
товар (дата виготовлення, адреса та
найменування виробника та ін.).

Також, відповідачем не проводилася
контрольна закупівля товару, тож і факт
продажу продукції без інформації про
гарантійні зобов'язання виробника,
найменування та місце знаходження
підприємства, яке проводить ремонт і
технічне обслуговування не
встановлювався, що суперечить
висновкам Вищого адміністративного
суду України, які містяться в ухвалі
від 20.01.2009 по справі № К-24128/07, в якій
розглядалось питання тлумачення дій
управління у справах захисту прав
споживачів щодо встановлення факту
відсутності інформації під час продажу
товарів споживачам, де необхідною
умовою для відповідальності суб'єкта
господарювання є встановлення факту
продажу ним товарів, на які відсутня
необхідна інформація.

Крім того, як зазначив позивач, під час
перевірки проводилася фотофіксація
товарів, що перевірялися відповідачем,
яка, в свою чергу, може свідчити про
наявність або відсутність на продукції
необхідної інформації. Однак,
відповідачем не надано до суду такі
фотографії, хоча у відповідності з ч. 2
ст. 72 Кодексу адміністративного
судочинства України обов'язок
доказування покладається саме на
суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що доводи відповідача про
реалізацію непродовольчих товарів без
необхідної, доступної, достовірної,
своєчасної інформації про продукцію є
необґрунтованими, а постанова про
накладення стягнень є протиправною та
підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Апелянт надав до суду належні докази,
що підтверджують факт протиправності
рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202
КАС України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції вирішив скасувати її та
ухвалити нове рішення, оскільки судом
першої інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207
КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Дієса»
задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 17.10.2014 скасувати та
ухвалити нову постанову, якою позовні
вимоги товариства з обмеженою
відповідальністю «Дієса» до Інспекції
з питань захисту прав споживачів у
Чернівецькій області про визнання дій
протиправними та скасування постанови
задовольнити.

Визнати дії посадових осіб Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Чернівецькій області при проведенні
позапланової перевірки магазину
товариства з обмеженою
відповідальністю «Дієса» за адресою: м.
Чернівці, вул. Хотинська, 43
протиправними.

Скасувати винесену Інспекцією з питань
захисту прав споживачів у Чернівецькій
області постанову №023 від 10.02.2014 про
накладення стягнень, передбачених ст. 23
Закону України «Про захист прав
споживачів» на товариство з обмеженою
відповідальністю «Дієса» в сумі 30 556,72
грн.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
встановлені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
Василенко Я.М.

Судді:
Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Головуючий суддя

Василенко Я.М.

Судді:

Кузьменко В. В.

Шурко О.І.