Справа № 2а-1970/2748/12
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2014р.
Справа № 9104/157619/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

Головуючого судді

Левицької Н.Г.,

судді

Обрізка І.М.,

судді

Клюби В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові

апеляційну скаргу Регіонального
управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
Державної податкової служби України в
Тернопільській області, м.Тернопіль

на постанову Тернопільського
окружного адміністративного суду від
09.08.2012р. у справі №2а-1970/2748/12

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м.Чортків Тернопільської
області

до Регіонального управління
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів Державної
податкової служби України в
Тернопільській області, м.Тернопіль

про скасування рішення про
застосування фінансових санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

09.07.2012р. позивач: Суб'єкт
підприємницької діяльності-фізична
особа ОСОБА_1 звернувся до
Тернопільського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів ДПС України в Тернопільській
області про скасування рішення №190020
від 08.06.2012р. про застосування
фінансових санкцій на суму 6800,00грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
громадянка ОСОБА_2, яку притягнуто до
адміністративної відповідальності за
продаж 23.03.2012р. алкогольного напою
горілки "Медофф" неповнолітній особі,
не перебуває у трудових відносинах з
позивачем: ОСОБА_1, - останній не може
відповідати за проступок особи, яка
відношення до здійснення ним
підприємницької діяльності не має.
Крім цього, СПД ОСОБА_1 станом на 23.03.2012р.
підприємницькою діяльністю не
займався, оскільки перебував і
перебуває в даний час у процедурі
ліквідації підприємницької
діяльності.

За наслідками розгляду справи
Тернопільський окружний
адміністративний суд прийшов до
висновку про те, що вимоги позивача є
обґрунтованими, відповідають дійсним
обставинам та матеріалам справи,
ґрунтуються на вимогах чинного
законодавства, а отже, підлягають до
задоволення, оскільки факт перебування
продавця в трудових відносинах з
позивачем не підтверджено, так само як
і не підтверджено належність
приміщення бару "ІНФОРМАЦІЯ_1" саме
позивачу та здійснення ним в цьому барі
господарської діяльності.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, апелянт (відповідач у
справі): Регіональне управління
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів ДПС України в
Тернопільській області оскаржив її в
апеляційному порядку. У своїй
апеляційній скарзі посилається на те,
що судом першої інстанції було неповно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи, невірно застосовано норми
матеріального та порушено норми
матеріального права, тому оскаржувана
постанова підлягає скасуванню в
апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі апелянт, на
підтвердження правомірності
застосування саме до СПД ОСОБА_1
фінансових санкцій, посилається на
Лист від 01.08.2012р. №1310/21-211, в якому
вказано, що торговий патент позивачу
видано саме за адресою бару
"ІНФОРМАЦІЯ_1": АДРЕСА_1, також на те, що
до суб'єкта підприємницької
діяльності, якому належить бар,
застосовуються заходи
відповідальності незалежно від того,
чи перебуває продавець з ним в трудових
відносинах, чи ні.

Особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, тому
колегія суддів, керуючись вимогами
ст.197 КАС України, вважає можливим
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки таку може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у
справі, перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги
у їх сукупності, колегією суддів
апеляційного суду встановлено
наступне:

З матеріалів справи вбачається та
судом першої інстанції встановлено, що
23.03.2012р. біля 21год. 30хв. гр.ОСОБА_2
реалізувала 100г. горілки "Медофф" в барі
"ІНФОРМАЦІЯ_1" за адресою: АДРЕСА_1,
неповнолітній особі - ОСОБА_3.

02.04.2012р. складено протокол серії ТЕ
№003481 про адміністративне
правопорушення, згідно якого ОСОБА_2
вчинила правопорушення, передбачене ч.2
ст.156 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

Згідно із постановою №1
адміністративної комісії при
виконкомі Давидківської сільської
ради Чортківського району
Тернопільської області від 18.05.2012р., на
гр.ОСОБА_2 накладено штраф в розмірі
510,00грн.

При прийнятті рішення по суті спору,
суд першої інстанції виходив з
наступного:

У відповідності до вимог ст.71 КАС
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів встановлено, що
апелянтом (відповідачем у справі):
Регіональним управлінням департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової служби
України в Тернопільській області не
представлено належних та допустимих
доказів про те, що СПД ОСОБА_1
здійснював підприємницьку діяльність
в барі "ІНФОРМАЦІЯ_1" за адресою:
АДРЕСА_1, станом на 23.03.2012р., коли
працівники міліції виявили факт
придбання неповнолітньою особою
алкогольного напою у барі
"ІНФОРМАЦІЯ_1". При цьому, суд першої
інстанції не прийняв до уваги лист
відповідача від 01.08.2012р. №1310/21-211 щодо
здійснення підприємницької діяльності
СПД ОСОБА_1 у вищезгаданому барі,
оскільки видача ліцензії на право
здійснення роздрібної торгівлі
алкогольними напоями не доводить факту
здійснення такої торгівлі.

Крім цього, відповідачем не надано до
суду першої інстанції та суду
апеляційної інстанції жодного доказу
на підтвердження факту наявності у
позивача на праві власності чи
користування бару "ІНФОРМАЦІЯ_1", на що
звернув увагу суд першої інстанції в
оскаржуваній постанові.

Серед мотивів оскаржуваної постанови
про задоволення позовних вимог, суд
першої інстанції послався на те, що
відповідачем не представлено доказів
перебування у трудових відносинах
позивача СПД ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка
вчинила правопорушення, передбачене ч.2
ст.156 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

Натомість, щодо відсутності в
матеріалах справи доказів належного
оформлення трудових відносин між
продавцем та позивачем колегія суддів
зазначає, що в цій частині доводи
апеляційної скарги заслуговують на
увагу, оскільки факт відсутності
діючого трудового договору не
перешкоджав продавцю - ОСОБА_2
виконувати функції продавця у позивача
СПД ОСОБА_1, здійснюючи реалізацію
товару.

Адже, відповідно до ч.4 ст.24 Кодексу
законів про працю України, трудовий
договір вважається укладеним і тоді,
коли наказу чи розпорядження не видано,
але працівника фактично було допущено
до роботи.

Однак, у сукупності з недоведеністю
належності приміщення бару
"ІНФОРМАЦІЯ_1" саме позивачеві та
здійснення саме ним в цьому барі
господарської діяльності (в т.ч., з
продажу алкоголю), дана обставина
розцінюється колегією суддів як така,
що свідчить про підставність позовних
вимог.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Положеннями ст.9 КАС України
передбачено, що суди при вирішенні
справи керуються принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їх посадові і службові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів апеляційного суду погоджується
з висновками суду першої інстанції про
під ставність позовних вимог суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної
особи ОСОБА_1 до Регіонального
управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
ДПС України в Тернопільській області
про скасування рішення №190020 від
08.06.2012р. про застосування фінансових
санкцій на суму 6800,00грн.

Відповідно до вимог ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та постановив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, тому підстав для скасування
постанови колегія суддів не вбачає і
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення.

Керуючись вимогами ст.ст.160, 195, 197, 198, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Регіонального
управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
Державної податкової служби України в
Тернопільській області, м.Тернопіль на
постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 09.08.2012р. у
справі №2а-1970/2748/12 за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м.Чортків
Тернопільської області до
Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової служби
України в Тернопільській області,
м.Тернопіль про скасування рішення про
застосування фінансових санкцій, -
залишити без задоволення.

2. Постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 09.08.2012р. у
справі №2а-1970/2748/12 за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м.Чортків
Тернопільської області до
Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової служби
України в Тернопільській області,
м.Тернопіль про скасування рішення про
застосування фінансових санкцій, -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Н.Г.
Левицька

Суддя
І.М.
Обрізко

Суддя
В.В.
Клюба