Справа № 820/15904/14
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2014 р.Справа № 820/15904/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді:
Старостіна В.В.

Суддів:
Бегунца А.О. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання
Машури Г.І.

представника позивача
Страхової Г.О.

представника позивача
Таран О.О.

представника відповідача
Лутая О.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Головного управління
Держсанепідслужби у Харківській
області на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
24.10.2014р. по справі № 820/15904/14

за позовом Публічне акціонерне
товариство Харківський завод
"Оргтехніка"

до Головного управління
Держсанепідслужби у Харківській
області

про скасування розпорядження,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Публічне акціонерне
товариство Харківський завод
"Оргтехніка", звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
позовом до Головного управління
Держсанепідслужби у Харківській
області, в якому, з урахуванням
уточнень, просив суд скасувати п. 1.1., 1.2.,
1.3. розпорядження про усунення порушень
санітарного законодавства № 48 від
29.07.2014 р.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що 25.07.2014 р.
заступником начальника відділу
санітарного нагляду Управління
організації державного
санітарно-епідеміологічного нагляду
Головного управління
Держсанепідслужби у Харківській
області було складено Акт перевірки
дотримання санітарного законодавства
щодо проведеної перевірки ПАТ
"Харківський завод "Оргтехніка". 29.07.2014
р. заступником президента з питань ОП
та ОНС було надано мотивовані
заперечення стосовно виявлених
порушень пп. 2.1.2, 2.1.6, 2.1.7 ДПС 2.2.7.029-99,
зазначених в акті перевірки. Однак, не
зважаючи на надані заперечення
заступником головного державного
санітарного лікаря Харківської
області 29.07.2014 р. було винесено
розпорядження про усунення порушень
санітарного законодавства № 48 від
29.07.2014 р. Позивач вважає, що п. 1.1., 1.2., 1.3.
розпорядження є незаконними та
необґрунтованими, в зв'язку з чим
такими, що підлягають скасуванню.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 24.10.14 року
адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства Харківський
завод "Оргтехніка" до Головного
управління Держсанепідслужби у
Харківській області про часткове
скасування розпорядження задоволено.

Скасовано п. 1.1., п.1.2, п.1.3 Розпорядження
Головного управління
Держсанепідслужби у Харківській
області про усунення порушень
санітарного законодавства № 48 від
29.07.2014 р.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог позивача.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті рішення норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного, на його думку, вирішення
спору судом першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник відповідача
підтримав апеляційну скаргу, просив
задовольнити її, посилаючись на доводи
та обґрунтування, викладені в
апеляційній скарзі.

Представники позивача, посилаючись на
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції, просили
залишити без задоволення апеляційну
скаргу, а рішення суду першої інстанції
- без змін.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача та представників
сторін, перевіривши рішення суду
першої інстанції та доводи апеляційної
скарги, дослідивши письмові докази,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що 25.07.2014 року на підставі
Наказу № 367 від 10.06.2014 р. та направлення
на перевірку № 353 від 02.07.2014 р. Головним
управлінням Держсанепідслужби у
Харківській області проведена планова
перевірка ПАТ "Харківський завод
"Оргтехніка", а саме:
адміністративно-побутових приміщень,
транспортну дільницю, енерго-ремонтну
службу (м. Харків, пр. Гагаріна, 20)
ливарно-складального цеху (майданчик
№2, м. Харків, пров. Серіковський, 1-А)

За результатами зазначеної
перевірки складено Акт перевірки
дотримання вимог санітарного
законодавства на промислових
підприємствах ПАТ "Харківський завод
"Оргтехніка", яким встановлені
порушення ДСанПіН 2.2.7.029-99 "Гігієнічні
вимоги щодо поводження з промисловими
відходами та визначення їх класу
небезпеки для здоров'я населення".

29.07.2014 року на підставі даного
акту відповідачем винесене
Розпорядження про усунення порушень
санітарного законодавства № 48, яким
зобов'язано ПАТ "Харківський завод
"Оргтехніка", зокрема, забезпечити
виконання наступних заходів: п. 1.1.
скласти спеціальні паспорти на кожне
місце зберігання відходів згідно з
вимогами п.2.1.2 ДСП 2.2.7.029-99 "Гігієнічні
вимоги щодо поводження з
промисловими відходами та
визначення їх класу небезпеки для
здоров'я населення"; п.1.2. забезпечити
проведення лабораторного контролю за
станом навколишнього середовища в
районі розміщення місць зберігання
відходів на майданчику № 2 по пров.
Серіковський, 1-А, відповідно до п.2.1.6
ДСП 2.2.7.029-99 "Гігієнічні вимоги щодо
поводження з промисловими відходами та
визначення їх класу небезпеки для
здоров'я населення". Періодичність
контролю, місця виміру і перелік
шкідливих речовин, які контролюються,
узгодити з Харківським міським
управлінням Головного управління
Держсанепідслужби у Харківській
області; п.1.3. Розробити та узгодити з
Харківським міським управлінням з
ХМУГУ Держсанепідслужби України
інструкції стосовно видалення і
способу знешкодження токсичних
промислових відходів згідно з вимогами
п.2.1.6 ДСП 2.2.7.029-99 "Гігієнічні вимоги щодо
поводження з промисловими відходами та
визначення їх класу небезпеки для
здоров'я населення".

Задовольняючи позовні вимоги позивача,
суд першої інстанції виходив з того, що
при прийнятті оскаржуваних пунктів
розпорядження суб'єкт владних
повноважень діяв всупереч
встановленому законом порядку,
необґрунтовано, упереджено, без
з'ясування необхідних обставин, що мали
значення для прийняття рішень, чим
порушено законні інтереси позивача.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Пунктом 2.1. ДСанПіН 2.2.7.029-99 встановлені
гігієнічні вимоги до збирання та
тимчасового зберігання промислових
відходів на промислових майданчиках.

Підпунктом 2.1.1. ДСанПіН 2.2.7.029-99
встановлено, що кожне промислове
підприємство повинне розробити
інструкцію та план заходів щодо
збирання і тимчасового розміщення
(зберігання) промислових відходів на
промислових майданчиках відповідно І,
II та III класів небезпеки. Відходи в міру
їх накопичення збирають у тару,
призначену для кожного класу з
дотриманням правил безпеки, а потім
доставляють для тимчасового
зберігання на промисловий майданчик
(цех, ділянка, склад) і залишають на
відведеному місці для подальшого
перевезення на об'єкти утилізації,
місця знешкодження або захоронення.

Пп. 2.1.2. ДСанПіН 2.2.7.029-99 зазначено,
що на кожне місце (об'єкт) зберігання
відходів повинен бути складений
спеціальний паспорт, у якому
зазначаються технічні характеристики
місця, найменування та код відходів
(згідно з державним класифікатором
відходів), їх кількісний та якісний
склад, походження, а також відомості
про методи контролю та безпечної
експлуатації цих місць (об'єктів).

Згідно статті 1 Закону України
"Про відходи", поводження з відходами -
це дії, спрямовані на запобігання
утворенню відходів, їх збирання,
перевезення, сортування, зберігання,
оброблення, перероблення, утилізацію,
видалення, знешкодження і захоронення,
включаючи контроль за цими операціями
та нагляд за місцями видалення.

Зберігання відходів - це тимчасове
розміщення відходів у спеціально
відведених місцях чи на об'єктах (до їх
утилізації чи видалення).

Відведені місця чи об'єкти - місця
чи об'єкти (місця розміщення відходів,
сховища, полігони, комплекси, споруди,
ділянки надр тощо), на використання
яких отримано дозвіл на здійснення
операцій у сфері поводження з
відходами.

Судом першої інстанції
встановлено, що ПАТ "Харківський завод
"Оргтехніка" не здійснює діяльності,
пов'язаної з поводженням з відходами,
не займається зберіганням відходів,
спеціально відведених місць чи
об'єктів (місць розміщення відходів,
сховища, полігони, комплекси, споруди,
ділянки надр тощо) не має. Вказані дії в
розумінні Закону України "Про відходи"
здійснюється іншим суб'єктом
господарювання Товариством з
обмеженою відповідальністю "ЄДИНІ
ЕКОЛОГІЧНІ СИСТЕМИ" на підставі
договору №1217/5У від 17.12.2013 р. та ліцензій
на поводження з небезпечними
відходами, які надають такому суб'єкту
повноваження здійснювати поводження з
відходами.

Так, на виконання умов вказаного
договору, підприємством за поточний
рік було передано лампи люмінесцентні
згідно акту надання послуг № ОУ-31-03/10
від 31.03.2014 р. та № ОУ-22-08/3 від 22.08.2014 р.

Згідно листів Міністерства екології та
природних ресурсів від 04.08.2011 р. N
14364/07/10-11, Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та житлово -
комунального господарства України від
04.08.2011 р. N 7/12-8463 та Узагальнюючої
податкової консультації щодо сплати
екологічного податку, що справляється
за розміщення побутових відходів,
затвердженої наказом ДПС України від
16.12.2011 р. N 258 місця тимчасового
зберігання відходів не відносяться до
спеціально відведених місць чи
об'єктів.

Відповідно да листа Департаменту
дозвільно - ліцензійної діяльності та
регуляторної політики Мінприроди від
07.1-.2-14р № 7/2971-14 щодо паспортів місць
зберігання відходів, форма паспортів
для місць тимчасового зберігання
відходів перед їх передачею на
видалення та утилізацію не
встановлено, процедура погодження та
затвердження відсутні.

Отже, з огляду на вищевикладене та
з урахуванням положень договору
№1001/4ОУ від 01.10.2013 р. про надання послуг
щодо поводження з відходами колегія
суддів приходить до висновку, що
позивач не здійснює діяльності,
пов'язаної з поводженням з відходами,
не займається зберіганням відходів, та
не має спеціальних місць зберігання
відходів. В зв'язку з чим у нього немає
підстав складати паспорти на кожне
місце зберігання відходів,
здійснювати лабораторний контроль за
станом навколишнього середовища в
районі місць зберігання відходів,
узгоджувати з територіальним органом
Держсанепідслужби періодичність
контролю, місця виміру та перелік
шкідливих речовин.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що пункти 1.1., 1.2., 1.3.
розпорядження є безпідставним та
підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 86 КАС України
передбачено, що суд оцінює докази, які є
у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні (частина 1
статті 86); ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили
(частина 2 статті 86); суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності (частина 3
статті 86).

Згідно з частиною 1 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта
владних повноважень має бути законними
та обґрунтованими, прийнятими чи
вчиненими в межах наданих повноважень,
мати під собою конкретні об'єктивні
факти, на підставі яких його ухвалено
або вчинено, а суд, відповідно до
частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, перевіряє чи
прийнято такі рішення на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, з використанням повноважень з
метою, з якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, безсторонньо
(неупереджено), добросовісно,
розсудливо, з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації,
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення,
з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення, своєчасно,
тобто протягом розумного строку. Також
рішення суб'єкта владних повноважень
не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам,
відповідач як суб'єкт владних
повноважень не довів правомірності
винесеного ним припису.

Частина 2 статі 19 Конституції
України встановлює, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що при прийнятті
оскаржуваних пунктів розпорядження
суб'єкт владних повноважень діяв
всупереч встановленому законом
порядку, необґрунтовано, упереджено,
без з'ясування необхідних обставин, що
мали значення для прийняття рішень, чим
порушено законні інтереси позивача.

Суд першої інстанції належним чином
оцінив надані докази і на підставі
встановленого, обґрунтовано відмовив у
задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
суду першої інстанції від 24.10.14 р.
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198,
ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного
управління Держсанепідслужби у
Харківській області залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 24.10.2014р. по
справі № 820/15904/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Старостін
В.В.Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О.
Ральченко І.М. Повний текст ухвали
виготовлений 19.12.2014 р.