Справа № 2а/2570/4541/2011
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Клопот С.Л.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

06 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Бєлової Л.В.

Гром Л.М.

За участю секретаря:
Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Дочірнього
підприємства "Ремонтавто" Відкритого
акціонерного товариства
"Чернігівавтосервіс" на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 06 жовтня 2011
року у справі за адміністративним
позовом Дочірнього підприємства
"Ремонтавто" Відкритого акціонерного
товариства "Чернігівавтосервіс" до
Управління Пенсійного фонду України в
Новозаводському районі м. Чернігова,
Заступника начальника Управління
Пенсійного фонду України в
Новозаводському районі м. Чернігова
Федориної А.В. про визнання
незаконними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Дочірнє підприємство
"Ремонтавто" Відкритого акціонерного
товариства "Чернігівавтосервіс"
звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Новозаводському районі м. Чернігова,
Заступника начальника Управління
Пенсійного фонду України в
Новозаводському районі м. Чернігова
Федориної А.В. про визнання
незаконними та скасування рішень про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій та нарахування пені за
песплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску № 301, № 199
та № 441 від 17 серпня 2011 року.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 06 жовтня 2011
року у задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
позивач - Дочірнє підприємство
"Ремонтавто" Відкритого акціонерного
товариства "Чернігівавтосервіс"
звернувся з апеляційною скаргою,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким адміністративний позов
задовольнити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
Дочірнє підприємство "Ремонтавто"
Відкритого акціонерного товариства
"Чернігівавтосервіс" перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Новозаводському районі м.
Чернігова.

16 березня 2011 року позивачем було
перераховано єдиний соціальний внесок
38,57 % нарахувань заробітної плати за
лютий місяць 2011 року на загальну суму
8354,19 грн.

У звязку з технічною помилкою, дані
кошти були зараховані на розрахунковий
рахунок відповідача, призначений для
«підприємств, установ та організацій,
за працюючих інвалідів».

11 травня 2011 року Дочірнє підприємство
"Ремонтавто" Відкритого акціонерного
товариства "Чернігівавтосервіс"
звернулось до відповідача із заявою, у
якій просило суми перерахованого
єдиного внеску за лютий місяць по
платіжному дорученню № 1466 від 16
березня 2011 року, сплаченого на
розрахунковий рахунок № 2526
перерахувати на інший належний
розрахунковий рахунок відповідача, а
саме: № 2526.

17 серпня 2011 року Управління Пенсійного
фонду України в Новозаводському районі
м. Чернігова прийнято рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій та нарахування пені за
несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску № 301 на
суму 1038,95 грн., № 199 на суму 1035,96 грн. та №
441 на суму 919,09 грн.

Не погоджуючись з вищевказаними
рішеннями та вважаючи їх
протиправними, позивач звернувся до
суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Пунктами 1, 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» передбачено, що
платник єдиного внеску зобов'язаний:
своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок; подавати звітність до
територіального органу Пенсійного
фонду у строки, в порядку та за формою,
встановленими Пенсійним фондом за
погодженням з відповідними фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та
центральним органом виконавчої влади у
галузі статистики.

Частиною 8 статті 9 вищевказаного
Закону передбачено, що платники
єдиного внеску зобов'язані сплачувати
єдиний внесок, нарахований за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом. Базовим
звітним періодом для відповідача є
календарний місяць. При цьому платники,
зазначені у пункті першої частини
першої статті 4 цього Закону, під час
кожної виплати заробітної плати
(доходу, грошового забезпечення), на
суми якої (якого) нараховується єдиний
внесок, одночасно з видачею зазначених
сум зобов'язані сплачувати нарахований
на ці виплати єдиний внесок у розмірі,
встановленому для таких платників
(авансові платежі). Винятком є випадки,
якщо внесок, нарахований на ці виплати,
вже сплачений у строки, встановлені
абзацом першим цієї частини, або за
результатами звірення платника з
територіальним органом Пенсійного
фонду за платником визнана переплата
єдиного внеску, сума якої перевищує
суму внеску, що підлягає сплаті, або
дорівнює їй. Кошти перераховуються
одночасно з отриманням
(перерахуванням) коштів на оплату праці
(виплату доходу, грошового
забезпечення), у тому числі в
безготівковій чи натуральній формі.

Згідно ч. 6 ст. 9 Закону України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», для
зарахування єдиного внеску в
центральному органі виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, відкриваються в
установленому порядку небюджетні
рахунки відповідному територіальному
органу Пенсійного фонду. Зазначені
рахунки відкриваються виключно для
обслуговування коштів єдиного внеску.

Відповідно до ч. 13 ст. 9 вищевказаного
Закону, суми помилково сплаченого
єдиного внеску зараховуються в рахунок
майбутніх платежів єдиного внеску або
повертаються платникам у порядку і
строки, визначені Пенсійним фондом за
погодженням з фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів.

Постановою Пенсійного фонду від 27
вересня 2010 року № 21-1 затверджено
Порядок зарахування в рахунок
майбутніх платежів єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування або повернення
помилково сплачених коштів.

Пунктом 3 Порядку № 21-1 визначено, що у
випадку помилкової сплати суми єдиного
внеску на відповідний рахунок
управлінням Пенсійного фонду України у
районі, місті або районі у місті (далі -
орган Пенсійного фонду), відкритий в
органах Державного казначейства
України для їх зарахування, органом
Пенсійного фонду здійснюється
зарахування коштів у рахунок майбутніх
платежів по тому самому виду платежу
(рахунку) відповідно до встановленого
розміру єдиного внеску, який повинен
надходити на рахунок, на який було їх
сплачено, в порядку календарної
черговості виникнення зобов'язань
платника з цього платежу.

Згідно п. 9 Порядку № 21-1, помилково
сплачені суми єдиного внеску та/або
фінансових санкцій на неналежний
рахунок органу Пенсійного фонду
перераховуються шляхом оформленням
Пенсійного фонду розрахункового
документа про перерахування коштів на
відповідний рахунок органу Пенсійного
фонду за заявою платника не пізніше
наступного робочого дня з дня
надходження такої заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, 16
березня 2011 року Дочірнім підприємством
"Ремонтавто" Відкритого акціонерного
товариства "Чернігівавтосервіс" було
помилково перераховано єдиний
соціальний внесок 38,57 % нарахувань
заробітної плати за лютий 2011 року на
загальну суму 8354,19 грн. на
розрахунковий рахунок відповідача №
2526, призначений для «підприємств,
установ та організацій, за працюючих
інвалідів».

Таким чином, судом встановлено, що
позивач помилково сплатив єдиний
внесок на розрахунковий рахунок №
2526, в той час як слід було сплатити
на рахунок № 2526.

Так, з аналізу положень Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» слідує, що
позивач, як платник єдиного внеску,
несе відповідальність за правильність
заповнення реквізитів розрахункового
документу.

При цьому, суми помилково сплаченого
єдиного внеску зараховуються в рахунок
майбутніх платежів єдиного внеску або
повертаються платникам у порядку,
визначеному Пенсійним фондом,
відповідно до якого, у разі помилкової
сплати суми єдиного внеску на
невідповідний рахунок органом
Пенсійного фонду здійснюється
зарахування коштів у рахунок майбутніх
платежів по тому самому виду платежу
(рахунку) відповідно до встановленого
розміру єдиного внеску, який повинен
надходити на рахунок, на який було їх
сплачено, в порядку календарної
черговості виникнення зобов'язань
платника.

Таким чином, помилкова сплата єдиного
внеску на інший рахунок вважається
недоїмкою до отримання заяви платника
про перерахування вказаного платежу
на відповідний рахунок.

Крім того, зарахування коштів на
неналежний рахунок тягне за собою
застосування іншої пропорції
розподілу, що є порушенням вимог
діючого законодавства, та застосування
штрафних санкцій, відповідно до вимог
ст. 25 Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»

Тому, колегія суддів вважає, що
перерахувавши єдиний внесок на рахунок
№ 2526 замість рахунку № 2526
позивач фактично позбавив відповідача
можливості використовувати кошти за
призначенням.

Колегія суддів також зазначає, що
чинним законодавством не передбачено
звільнення від застосування штрафних
(фінансових) санкцій за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
єдиного внеску у разі невірного
визначення платником номеру рахунку
Пенсійного фонду України.

Дана позиція узгоджується з практикою
Вищого адміністративного суду України,
викладеною в ухвалі від 06 лютого 2014
року у справі № К/800/55133/13 та у постанові
від 11 вересня 2014 року у справі №
К/800/56000/13.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає вірним висновок суду
першої інстанції про те, що рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій та нарахування пені за
несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску прийняті
відповідачем правомірно.

Аналізуючи обставини справи та норми
чинного законодавства, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відмову у задоволенні
позовних вимог Дочірнього
підприємства "Ремонтавто" Відкритого
акціонерного товариства
"Чернігівавтосервіс".

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не знайшли свого
належного підтвердження в суді
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Дочірнього
підприємства "Ремонтавто" Відкритого
акціонерного товариства
"Чернігівавтосервіс" - залишити без
задоволення.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 06 жовтня 2011
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Гром Л.М.

.

Головуючий суддя
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Гром Л.М.