Справа № 823/3658/14
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року
справа № 823/3658/14

09 год. 30 хв.
м.
Черкаси

Суддя Черкаського окружного
адміністративного суду Бабич А.М.,
розглянувши у порядку письмового
провадження в залі суду
адміністративну справу за позовом
державної податкової інспекції у
Черкаському районі Головного
управління ДФС у Черкаській області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу з рахунків
у банках, обслуговуючих платника,

ВСТАНОВИВ:

У Черкаський окружний
адміністративний суд з
адміністративним позовом звернулась
державна податкова інспекція у
Черкаському районі Головного
управління ДФС у Черкаській області
(далі-позивач), в якому з урахуванням
уточнення позовних вимог просила
стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (далі-відповідач) на користь
бюджету через позивача податковий борг
з податку на додану вартість (далі-ПДВ)
у сумі 47318грн. 82коп. відповідно до:
податкових декларацій від 20.01.2014
№, від 20.02.2014 №, від 20.03.2014
№, від 20.06.2014 № і №, від
14.12.2014 №; уточнюючих розрахунків
від 31.01.2014 №, від 09.10.2014 №, від
23.01.2014 №, від 24.03.2014 №, від
09.10.2014 №, від 30.10.2014 №.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач у добровільному порядку не
сплатив вищевказані узгоджені
зобов'язання.

Представник відповідача позовні
вимоги визнав в повному обсязі.

У зв'язку з надходженням до суду заяв
усіх сторін спору про розгляд справи
без їх участі, на підставі вимог ч.4 ст.122
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) суд дійшов
висновку про необхідність розгляду
цієї справи в порядку письмового
провадження.

Дослідивши письмові докази в
матеріалах справи, оцінивши
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд дійшов
висновку, що позов підлягає часковому
задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що відповідач
зареєстрований як фізична
особа-підприємець з 20.05.2005
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1). Згідно
з довідкою позивача відповідач має
відкриті рахунки у банківських
установах (а.с.8).

Вказана в позовній заяві
заборгованість відповідача з ПДВ
виникла у зв'язку з таким.

З письмових доказів у справі суд
встановив, що відповідач не сплатив
самостійно задекларовані зобов'язання
з ПДВ згідно з такими документами:

уточнюючого розрахунку зобов'язань з
ПДВ від 30.01.2014 № за квітень 2013
року, якою платник самостійно визначив
до сплати в бюджет суму 2403,00грн.;

уточнюючого розрахунку зобов'язань з
ПДВ від 09.10.2014 № за жовтень 2013
року, якою платник самостійно визначив
до сплати в бюджет суму 2575,00грн.;

уточнюючого розрахунку зобов'язань з
ПДВ від 23.01.2014 № за листопад 2013
року, якою платник самостійно визначив
до сплати в бюджет суму 834,00грн.;

декларацією від 20.01.2014 № за
грудень 2013 року, якою платник
самостійно визначив до сплати в бюджет
суму 11,00грн.;

декларацією від 20.02.2014 № за січень
2014 року, якою платник самостійно
визначив до сплати в бюджет суму
207,00грн.;

декларацією від 20.03.2014 № за лютий
2014 року, якою платник самостійно
визначив до сплати в бюджет суму
37419,00грн.;

уточнюючого розрахунку зобов'язань з
ПДВ від 24.03.2014 № за лютий 2014 року,
якою платник самостійно визначив до
сплати в бюджет суму 33850,00грн.;

уточнюючого розрахунку зобов'язань з
ПДВ від 09.10.2014 № за березень 2014
року, якою платник самостійно визначив
до сплати в бюджет суму 12360,00грн.;

декларацією від 20.06.2014 № за
квітень 2014 року, якою платник
самостійно визначив до сплати в бюджет
суму 69522,00грн.;

декларацією від 20.06.2014 № за
травень 2014 року, якою платник
самостійно визначив до сплати в бюджет
суму 21394,00грн.;

уточнюючого розрахунку зобов'язань з
ПДВ від 09.08.2014 № за червень 2014
року, якою платник самостійно визначив
до сплати в бюджет суму 6172,00грн.;

уточнюючого розрахунку зобов'язань з
ПДВ від 30.10.2014 № за вересень 2014
року, якою платник самостійно визначив
до сплати в бюджет суму 24343,00грн.;

декларацією від 14.12.2014 № за
листопад 2014 року, якою платник визначив
у зменшення суми податкового боргу з
ПДВ 71896,00грн.

П.54.1. ст.54 Податкового кодексу України
від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України)
визначено, що сума грошового
зобов'язання та/або пені вважається
узгодженою, у разі, якщо платник
податків самостійно обчислює суму
податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлені цим Кодексом. Грошове
зобов'язання, яке самостійно визначене
платником податків, оскарженню не
підлягає (п. 56.11 ст. 56 ПК України).

Абз.1 п.57.1 статті 57 розділу II ПК України
встановлено обов'язок платника
податків самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

За змістом підп.14.1.175 п.14.1 статті 14 ПК
України сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання визнається
податковим боргом.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що грошові зобов'язання,
визначені вищевказаними деклараціями,
є податковим боргом відповідача.

Відповідно до підп.129.1.1. п.129.1. ст.129 ПК
України після закінчення встановлених
цим Кодексом строків погашення
узгодженого грошового зобов'язання на
суму податкового боргу нараховується
пеня.

Нарахування пені розпочинається при
нарахуванні суми грошового
зобов'язання контролюючими органами -
від першого робочого дня, наступного за
останнім днем граничного строку сплати
грошового зобов'язання, визначеного у
податковому повідомленні-рішенні
згідно із цим Кодексом.

Суд встановив, що відповідачу згідно з
підп.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України на суму
заборгованості з ПДВ нарахована пеня в
розмірі 1906грн. 69коп. за період з 23.06.2014
до 21.12.2014. Крім того, відповідач
частково сплатив узгоджені
зобов'язання з ПДВ в сумі 13505,00грн.

Отже, заборгованість відповідача з ПДВ
станом на час розгляду справи згідно з
підставами позову становить 47318грн.
82коп., що відображено в даних
зворотного боку облікових карток та
яку позивач просить стягнути у
судовому порядку.

Відповідно до п.59.1. ст.59 ПК України у
разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

У зв'язку з несплатою узгодженої суми
грошового зобов'язання позивач прийняв
податкову вимогу форми «Ф» від 01.07.2014
№677-25 на суму 99524,20грн. Вказана вимога
належним чином направлена відповідачу
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення. В установленому законом
порядку відповідач вимогу не оскаржив
і до часу судового розгляду справи
узгоджені зобов'язання не сплатив, що
підтверджується даними зворотного
боку облікової картки відповідача.

Відповідно до п.59.5 ст.59 ПК України у
разі коли у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що виник після надіслання
(вручення) податкової вимоги.

З даних зворотного боку облікових
карток суд встановив, що податковий
борг відповідача з часу прийняття
податкової вимоги та до часу судового
розгляду справи не переривався. Тому
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу відповідача, у т.ч.
яка виникла після прийняття податкової
вимоги.

П.95.2. ст. 95 ПК України встановлено, що
стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги.

Тому, суд дійшов висновку, що позовна
вимога щодо стягнення з відповідача
податкового боргу з ПДВ в сумі 47318грн.
82коп. є обґрунтованою та підлягає
задоволенню.

Щодо вимоги стягнути податковий борг з
відповідача через орган податкової
служби (через позивача), суд взяв до
уваги таке.

На підставі п.87.11 ст.87 ПК України орган
стягнення може звернутися до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. При цьому, за рішенням суду він
стягується державною виконавчою
службою відповідно до закону про
виконавче провадження.

Тому, зазначений позивачем спосіб
виконання рішення не відповідає
вищевказаній нормі ПК України, а отже в
цій частині позов задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 159 - 163, 254-256 КАС України,
суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов державної
податкової інспекції у м.Черкасах
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області задовольнити
частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Державного
бюджету України податковий борг з
податку на додану вартість в сумі
47318грн. 82коп. (сорок сім тисяч триста
вісімнадцять гривень 82коп.) відповідно
до податкових декларацій: від 20.01.2014
№, від 20.02.2014 №, від 20.03.2014
№, від 20.06.2014 № і №, від
14.12.2014 №; уточнюючих розрахунків
від 31.01.2014 №, від 09.10.2014 №, від
23.01.2014 №, від 24.03.2014 №, від
09.10.2014 №, від 30.10.2014 №.

2. Постанова набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, яка може бути
подана до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з моменту
отримання копії постанови. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

3. Копію постанови направити сторонам.

Суддя
А.М. Бабич