Справа № 2а-9020/11/1470
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 року м. Київ
К/800/4702/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В. Леонтович К.Г.,
Маслія В.І., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 14 червня 2012
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 12 грудня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Арбузинського районного комунального
підприємства Бюро технічної
інвентаризації, треті особи -
Костянтинівська селищна рада
Арбузинського району Миколаївської
області, ОСОБА_5, про визнання недійсним
рішення про реєстрацію права власності
на нерухоме майно і скасування витягу, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до
Арбузинського районного комунального
підприємства Бюро технічної
інвентаризації про скасування рішення
відповідача, оформленого витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно №26132780 від 17.05.2010 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
ОСОБА_5 отримано рішення відповідача
про реєстрацію права власності на
нерухоме майно, яке знаходиться за тією
ж адресою, що і земельна ділянка
позивача, а відтак відповідач
неправомірно видав вказаній особі
витяг без попереднього проведення
технічної інвентаризації об'єкту, якою
було б встановлено факт повного
знищення будинку, що, в свою чергу,
унеможливлювало б видачу спірного
витягу.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 14 червня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 12 грудня 2012
року, у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з оскаржуваними
судовими рішеннями, ОСОБА_4 звернулась
до Вищого адміністративного суду
України з касаційною скаргою, у якій
просить їх скасувати та задовольнити
позов.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, в травні 2010 року
ОСОБА_5 отримала дублікат договору
купівлі-продажу, за умовами якого вона
придбала житловий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1, а
відповідач на підставі зазначеного
договору видав спірний витяг про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно.

На переконання позивача, відповідач не
мав права видавати третьої особі витяг
про реєстрацію права власності на
нерухоме майно без попереднього
проведення технічної інвентаризації
об'єкта нерухомості, а у випадку
проведення інвентаризації, відповідач
встановив би факт повного знищення
об'єкта нерухомості, що було б
підставою для відмови у видачі витягу.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суди першої та апеляційної
інстанцій виходили з того, що
відповідач не проводив первинної
державної реєстрації права, а на
підставі дублікату договору
купівлі-продажу, видав витяг, який
підтверджує раніше набуте та
зареєстроване право власності в той
час як видача вказаного витягу не
порушує інтереси позивача, право
власності якої на земельну ділянку
було скасовано.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій виходячи з
наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що рішенням Арбузинського
районного суду Миколаївської області
від 10 січня 2012 року, залишеним без змін
апеляційним судом Миколаївської
області, задоволено позов ОСОБА_5 до
Костянтинівської селищної ради,
ОСОБА_4, третя особа відділ земельних
ресурсів в Арбузинському районі
Миколаївської області. Зазначеним
судовим рішенням визнано недійсними та
скасовані рішення Костянтинівської
селищної ради №26 від 22.05.2007 року, якими
вилучено земельну ділянку, яка була
надана ОСОБА_5 для обслуговування
будинку, передано земельну ділянку у
власність ОСОБА_4, затверджено технічну
документацію із землеустрою, визнано
недійсними та скасовані державні акти
на право власності на земельну ділянку
видані ОСОБА_4, зобов'язано повернути у
користування ОСОБА_5 земельну ділянку.

Вказаними судовим рішеннями
підтверджена законність
правоволодіння третьої особи - ОСОБА_5
земельною ділянкою, яка була відведена
для обслуговування її будинку та
встановлено, що позивач неправомірно
набув право власності на земельну
ділянку, у зв'язку із чим цивільним
судом скасовані всі правовстановлюючі
документи позивача на земельну ділянку
та зобов'язано Костянтинівську селищну
раду повернути її ОСОБА_5, а тому, як
вірно зазначено судами попередніх
інстанцій, рішення відповідача,
оформлене витягом про реєстрацію за
нею права власності на нерухоме майно,
яким тільки підтверджено раніше набуте
останньою право, не може порушувати
прав позивача, оскільки позивач не
довела свого права на земельну ділянку.

Згідно з частиною першою ст. 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Частиною першою ст. 71 Кодексу
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Отже, згідно з вищенаведеними нормами
права, позивач має право звернутись до
адміністративного суду з позовом лише
у разі, якщо він вважає, що рішенням,
дією чи бездіяльністю відповідача
(суб'єкта владних повноважень) порушено
його права, свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин. При цьому,
обставину дійсного (фактичного)
порушення відповідачем прав, свобод чи
інтересів позивача має довести
належними та допустимими доказами саме
Позивач.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій, що відповідачем
при наданні ОСОБА_5 витягу про
реєстрацію права власності не порушено
права позивача, а тому позовні вимоги
не підлягають задоволенню.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 14 червня 2012
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 12 грудня 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, встановленими статтями 237, 238,
239-240 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: (підписи)